Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що\~ перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.06.1990 року, від шлюбу не мають неповнолітніх дітей,\~ на даний час сім`я розпалася, через різні погляди на життя, життєві цінності, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків,\~ а тому позивач просила\~ розірвати\~ шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання\~ відповідач повторно не з`явився,\~ про\~ день та час судового засідання був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом,\~ а також, був викликаний\~ до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечувала\~ позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що сторони 23.06.1990 року зареєстрували шлюб. Сторони не мають неповнолітніх дітей. Наведене підтверджується матеріалами справи . Зі змісту позовної заяви слідує, що сторони не проживають разом як подружжя, не ведуть спільного домашнього господарства, втратили почуття поваги та любові. А також, позивач зазначає, що\~ шлюб існує формально, а спільне проживання з відповідачем неможливе та суперечить\~ інтересам подружжя. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту\~ недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що\~ подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження\~ відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат та зміну свого прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved