Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Шепетівського підприємства теплових мереж, приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» про захист споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, в якій зазначає, що 12.08.2019 року набула право власності на придбаний за результатами відкритих торгів (аукціону) об`єкт житлової нерухомості - квартиру [ADDRESS] . Після реєстрації/набуття права власності на квартиру, маючи намір укласти зі всіма обслуговуючими організаціями договори про надання житлово-комунальних послуг та отримати особові рахунки, за якими з моменту виникнення права власності - з 12.08.2019 року, сплачувати житлово-комунальні послуги, позивач звернулася до усіх виконавців комунальних послуг міста, в тому числі, до Приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом», що надає послуги з управління багатоквартирним будинком, та Шепетівського підприємства теплових мереж Шепетівської міської ради, що надає послуги з централізованого теплопостачання. Під час переоформлення особових рахунків на квартиру [PERSON] дізналася, що в квартирі зареєстровано місце проживання двох осіб, а також те, що внаслідок систематичної та тривалої несплати колишніми власниками квартири/споживачами, по даній квартирі числяться величезні суми заборгованості за надані їм житлово-комунальні послуги, які нараховані попередньому власнику квартири [PERSON] , на яку й були оформлені особові рахунки в усіх комунальних підприємствах міста, а саме: - у Шепетівському підприємстві теплових мереж Шепетівської міської ради на особовому рахунку за № 23170 заборгованість за надані послуги централізованого теплопостачання, станом 12.08.2019 року (на дату виникнення у позивача права власності на квартиру) становила 41350,16 гривень; - у Приватному підприємстві «Управлінська компанія «Управдом» на особовому рахунку за № 11850 заборгованість за надання послуг з управління багатоквартирним будинком станом на 01.08.2019 року становила 5404,31 гривень. Шепетівським підприємством теплових мереж Шепетівської міської ради та Приватним підприємством «Управлінська компанія «Управдом» Касярум Н.М. було відмовлено у відкритті нових особових рахунків та/або виключення з особових рахунків заборгованості колишніх споживачів/власників, натомість було переоформлено вже відкриті номерні особові рахунки з колишнього споживача/власника [PERSON] , із наявною на них заборгованістю, на позивача, як нового власника квартири. Позивач вважає дії Відповідачів по включенню до особових рахунків, відкритих на її ім`я, заборгованості за комунальні послуги, які їй не надавались незаконними. Адже, на даний час за нею обліковуються заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та утримання будинку, що фактичне покладає на неї обов`язок виконання чужих зобов`язань по сплаті чужого боргу, призводить до порушення її прав, адже за рахунок коштів (включаючи й авансові платежі), сплачених за надані з 12.08.2019 року житлово-комунальні послуги Відповідачі погашають заборгованість попередніх власників/споживачів, що обліковувалась на цих рахунках до придбання квартири позивачем. На підставі викладеного позивач в порядку ст. 4, ч. 5 ст. 28 ЦПК, ст. 15 ЦК України та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звернулася до Великобілозерського районного суду Запорізької області з позовом про захист прав споживачів. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Шепетівського підприємства теплових мереж направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до абз. 1 ч. ст.1 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, відкритий на ім`я попереднього власника квартири [PERSON] в Шепетівському підприємстві теплових мереж, є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто Шепетівського підприємства теплових мереж. Проте, що борг попереднього власника буде відображений в особовому рахунку до повного його погашення попереднім власником позивача повідомлено листом № 208 від 10.12.2019 року. 20.02.2020 року позивач з`явилася на підприємство і з нею було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення. Крім того, жодних претензій до позивача, щодо сплати останнім боргу попереднього власника підприємство не пред`являє. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов`язання Шепетівського підприємства теплових мереж щодо виключення з особового рахунку заборгованості за оплату наданих послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Представник відповідача приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 12.08.2019 року [PERSON] набула право власності на придбаний за результатами відкритих торгів (аукціону) об`єкт житлової нерухомості - квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1734, виданим 12.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , індексний номер витягу: 177172300 від 12.08.2019 року (а.с10 ). На момент придбання квартири у Шепетівському підприємстві теплових мереж Шепетівської міської ради на особовому рахунку за № 23170 заборгованість за надані послуги централізованого теплопостачання, станом 12.08.2019 року (на дату виникнення у позивача права власності на квартиру) становила 41350,16 гривень, а у Приватному підприємстві «Управлінська компанія «Управдом» на особовому рахунку за № [NUMBER] заборгованість за надання послуг з управління багатоквартирним будинком станом на 01.08.2019 року становила 5404,31 гривень (а.с.11 .) На письмові звернення позивача до відповідачів щодо виключення заборгованості, яка утворилась при попередньому власнику квартири позивачу було відмовлено (а.с.16). Відповідно до ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. За частиною 5 зазначеної статті Закону, підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно зі ст.9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з вимог Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Отже, особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, і відкриття особового рахунку на нового власника відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованістю, якщо така мається. Зміна власника приміщення, за яким обліковується послуга, не є підставою припинення ведення обліку за особистим рахунком, який закріплено за певною адресою до якої надаються послуги. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості по особовому рахунку квартири за послуги попередніх власників, тому списати, не нараховувати або виключити заборгованість попереднього власника у відповідачів не має жодних правових підстав. У той же час, статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, з урахуванням положень ст. ст. 15, 16 ЦК України, не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позову про зобов`язання виключити заборгованість за житлово-комунальні послуги та відкрити новий особовий рахунок. Зобов`язання Шепетівського підприємства теплових мереж та приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» виключити суму заборгованості попереднього власника за комунальні послуги, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачами заборгованості за спожиті комунальні послуги, не встановлює для позивача будь-яких обов`язків. Крім того, зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно до норм діючого законодавства України. Виключення або стягнення такої заборгованості є правом суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, що охоплюється загальними засадами цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності. Крім того, позивачем не надано жодного доказу наявності дій з боку відповідачів, які порушують її права, як власника квартири або споживача житлово-комунальних послуг. Зобов`язання відповідачів виключити заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги попереднього власника є різновидом претензії, яка не передбачена чинним законодавством, як спосіб захисту. У той же час, посилання викладення позивачем у позовній заяві, можуть бути запереченням проти позову у разі пред`явлення до неї позову про стягнення суми заборгованості. Однак, як встановлено судом, таких вимог до позивача не заявлено.

Outcome: dismissed