Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1056. З кінця 2016 року шлюбне життя у сторін не склалось, і вони проживають окремо, хоча і досі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Позивач зазначає, що всі обов`язки щодо утримання та виховання дитини, вона виконує самостійно, оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку з утримання дитини. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати сина, так як він офіційно працевлаштований в Саrgo Expert Group (транспортна компанія в Республіці Польша). У вересні 2018 року їх син став студентом Вінницького національного технічного університету. Оскільки позивач не має можливості повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання, тому вона звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Справу просила розглядати за її відсутності. Також не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 26.06.1999\~року сторони\~зареєстрували шлюб\~у відділі\~реєстрації актів\~громадського стану\~Вінницької міської\~ради Вінницької\~області,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 1056\~(а.с. 8). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 18.07.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). З довідки\~Вінницького національного\~технічного університету №2\~від 02.09.2019\~року вбачається,\~що [PERSON] є студентом Факультету інформаційних технологій та комп`ютерної інженерії 3 курсу денної форми навчання (а.с. 7). Слід відзначити, що позивач є інвалідом 1 групи (по зору) з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 9). З домової\~книги на\~будинковолодіння [ADDRESS] встановлено,\~що позивач по\~даній справі\~та її\~син [PERSON] проживають за вказаню адресою (а.с. 21-26). Так,\~судом враховується,\~що син сторін наразі навчається в університеті, в зв`язку з чим несе значні витрати. Відповідач є працездатною особою. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на утримання повнолітнього сина на період його навчання в закладі, але не більше ніж до 23-річного віку, буде обґрунтованим і законним. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved