Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила доньку [PERSON], [INFO]. Зазначала, що донька знаходиться на її утриманні, а тому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 1998 року був зареєстрований Станично-Луганським відділом реєстрації актів громадського стану Луганської області, актовий запис № 74. Із свідоцтва про народження, виданого 05 грудня 2001 року Комишненською сільською радою Станично-Луганського району Луганській області, актовий запис № 03, вбачається, що сторони неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд вважає, що позов пред'явлено, з урахуванням інтересів дитини, а тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved