Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказала, що судовим наказом № 2-н-30 виданого Чаплинським районним судом Херсонської області від 8 лютого 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від 5 листопада 2012 року до повноліття дитини. Позивач [PERSON] вважає, що визначений судом розмір аліментів, може бути зміненим, оскільки, згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 24 березня 2017 року боржник [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 1 березня 2017 року в розмірі 5210 гривень з нарахованих 12410 гривень. Як вбачається з розрахунку, періодичність несплати аліментів як поточних платежів так із платежів з виплати існуючої заборгованості складає досить великий часовий проміжок від 3 до 5 календарних місяців - протягом 2015 року виплата лише поточних платежів з 12 календарних місяців здійснювалася боржником вибірково протягом 6 місяців, в 2016 році - з 12 календарних місяців виплата поточних платежів здійснювалася лише протягом 4 календарних місяців, а в 2017 році виплата аліментів боржником взагалі не здійснювалася, при цьому, виплата заборгованості за вказані періоди, яка наявна з наростаючим підсумком не здійснювалася платником, а розмір сплачуваних сум в більшості випадків становить від 300 до 500 гривень, що свідчить про порушення боржником своїх аліментних зобовязань та передусім права дитини на матеріальне утримання батьками. Даними бухгалтерської довідки про заробітну плату від 13 березня 2017 року № 15 за період з 12 календарних місяців [PERSON] нараховано заробітної плати в сумі 29 580 гривень, де розмір щомісячних нарахувань складає від 1545 гривень до 2373 гривні. При цьому, відповідач [PERSON] має нерегулярний мінливий дохід, інші утриманці, окрім малолітнього сина [PERSON] відсутні, стан здоровя відповідача не викликає особливих нарікань, в той час як дитина постійно хворіє що створює передумови для зміни розміру аліментів та визначення їх в твердій грошовій сумі. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого [INFO] «а» аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісяця до повноліття дитини. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в розмірі 10 675 гривень 14 копійок. Позивач в судове засідання не зявилась подала заяву про розгляд справи без її участі, а також подала письмову заяву про зміну розміру позовних вимог та просила задовольнити позов [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого [INFO] аліменти на корить [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісяця до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в розмірі 1\~341,04 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, також подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON], 03 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №128930, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області. Судовим наказом Чаплинського районного суду Херсонської області від 08.02.2012 року з [PERSON] присуджено стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином, відповідач був обізнаний про свій обов'язок, періодично сплачувати аліменти про що зазначено в розрахунку заборгованості по аліментам, але станом на 01 березня 2017 року утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованності по аліментам [PERSON] затвердженого начальником Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби від 24.03.2017 року, сума заборгованості по аліментам станом на 01.03.2017 року становить 5210 грн 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року,\~\~передбачена\~ст.196 Сімейного кодексу України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час\~\~прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст.197 Сімейного кодексу України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права\~\~закріплено відповідальність платника аліментів\~\~за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником\~\~наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому ст.196 Сімейного кодексу України передбачає, що\~відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість\~\~утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня\~\~за прострочення сплати аліментів починає\~\~нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Відповідно наданої позивачем суду копією характеристики завідуючої дошкільним навчальним закладом [PERSON] підтверджується факт того, що неповнолітній [PERSON], 03.09.2011 року хворіє (аденоїди, ГРВІ). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). В силу ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, в нормі закону закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Позивачем були надані суду незаперечні докази погіршення стану здоров»я неповнолітнього сина [PERSON] Анатолійовчиа, що в свою чергу потягло за собою зміну матеріального стану позивача, що на думку суду є належною та обґрунтованою правовою підставою для зміни розміру аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму 800 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід. Крім того Верховний Суд України за наслідками розгляду справи № 143 цс 13 у постанові від 5 лютого 2014 року зробив правовий висновок про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач деякий час не сплачував аліменти, тобто він не мав стабільного заробітку та позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає доводи позивача про зміну розміру аліментів на тверду грошову суму законними та обґрунтованими; здійснений позивачкою розрахунок обчислення розміру пені здійснено за правилами\~статті 196 Сімейного кодексу України\~та з врахуванням правової позиції сформованої в постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13, у розмірі 1 341 грн. 04 коп. підстав для\~\~зменшення\~\~розміру суми неустойки суд не вбачає, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку з тим, що позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1920 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved