Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що від спільного проживання без реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, але письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з»явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн, посилаючись на те, що він ніде не працює, підробляє на сезонних роботах, при цьому здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON], а також доглядає ще за двома дітьми його цивільної дружини. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилия, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що у сторін, під час їх спільного проживання без реєстрації шлюбу, 22 лютого 2005 року народився син [PERSON] (а.с. 4). 26 жовтня 2006 року рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо свого сина [PERSON] ( а.с. 8), при цьому ухвалою цього ж суду від 17 липня 2014 року було виправлено описку у даті народження дитини (а.с. 9). Згідно довідки про склад сім»ї № 7 від 16 січня 2017 року [PERSON] проживає [INFO] разом з сином та дочкою (а.с. 6). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] будучи батьком неповнолітнього [PERSON], проживає окремо та не утримує його матеріально у достатній мірі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти позивачу, при цьому суд враховує наявність на його утриманні ще одної неповнолітньої дитини (а.с. 24) і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01 січня 2017 року становить 506,70 грн, а тому така сума, на думку суду, не є обтяжливою для відповідача, враховуючи, що останнім не надано суду інших доказів, які б слугували для зменшення суми розміру аліментів. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved