Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб, в якому просила визнати за нею право власності на автомобіль марки AUDI A4 AVANT 1998 року випуску з ідентифікаційним номером кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 серпня 2013 року вона разом із своїм сином [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] за телефоном зустрілися з відповідачем - [PERSON] в с. Ободівка, Тростянецького району Вінницької області, де після огляду автомобіля марки AUDI A4 AVANT 1998 року випуску з ідентифікаційним номером кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], вирішили його придбати. При покупці автомобіля [PERSON] запевнив її, що свідоцтво про право власності на автомобіль оформлено відповідно до чинного законодавства та з реєстрацією права власності на даний транспортний засіб не буде проблем. Після чого позивач [PERSON] передала [PERSON] гроші в розмірі 8000 долларів США за вказаний автомобіль. Відповідач [PERSON] надав на неї та її сина [PERSON] генеральну довіреність на право користуватися та розпоряджатися даним автомобілем, яка була посвідчена державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Дерев'янчук А.В. В той же день [PERSON] надав позивачу ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане ВРЕР м. Ромни УДАІ УМВС України в Сумській області. У даному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником зареєстрований [PERSON]. Строк дії довіреності, наданої [PERSON] був до 27.07.2016 року. Однак, влітку 2016 року строк дії довіреності закінчувався і 02 грудня 2015 року позивач зі своїм сином звернулися до ВРЕР м. Гайсин Вінницької області з метою перереєстрації автомобіля, тому працівники ВРЕР надіслали запит в Сумську область, оскільки даний автомобіль був зареєстрований саме там. Після чого у ВРЕР надійшла відповідь, в якій було вказано, що даний транспортний засіб не реєструвався, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не видавалось. 09 грудня 2015 року працівниками поліції було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а автомобіль було поміщено на штраф майданчик. Відомості за фактом виявлення ознак підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було внесено до ЄРДР за № 12015020010008402. У рамках кримінального провадження слідчим, було призначено ряд експертиз. За висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 09.02.2016 р. № 460-П бланк свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] на автомобіль марки AUDI A4 AVANT 1998 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Відповідно до висновку експерта від 04.02.2016 р. № 08 ідентифікаційний номер кузова автомобіля марки AUDI A4, синього кольору, державний номерний знак [NUMBER] в значенні: [NUMBER] являється первинним, зміні (знищенню) не підлягав. Ідентифікаційний номер двигуна досліджуваного автомобіля в значенні: АDR322267 являється первинним, зміні (знищенню) не підлягав. Відповідно до відповіді Вінницької митниці ДФС від 22.02.2016 року на запит слідчого транспортний засіб марки AUDI A4, номер кузова [NUMBER] ввезено на митну територію України 21.10.11 в зоні діяльності Львівської митниці ДФС. Згідно відповіді Територіального сервісного центру 5944 Регіонального сервісного центру в Сумській області від 02.03.2016 р. на запит слідчого автомобіль AUDI A4, державний номерний знак [NUMBER] в центрі не реєструвався. Номерні знаки [NUMBER] центром були знищені по акту № 60/03 від 13.08.2008 р. Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] центром не одержувалось. Транспортний засіб на території України не зареєстрований. Згідно відповіді Сектору Укрбюро Інтерполу від 22.03.2016 р. на запит слідчого автомобіль марки AUDI A4 з ідентифікаційним номером кузова [NUMBER] станом на 22.03.2016 р. за даними Генерального секретаріату Інтерполу у міжнародному розшуку не значиться. Вказаний у запиті двигун № [NUMBER] станом на 22.03.2016 р. за даними Генерального секретаріату Інтерполу у міжнародному розшуку не значиться. 01.05.2018 р. слідчим СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12015020010008402 у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Позивачка вважає себе добросовісним набувачем автомобіля марки AUDI A4, державний номерний знак [NUMBER], так як заплатила продавцю цього автомобіля кошти та не знала і не могла знати, що автомобіль не є зареєстрований на території України, так як дійсність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не викликала в неї жодного сумніву. Оскільки володіє автомобілем більше п'яти років, тому просила визнати за нею право власності на вказаний автомобіль за набувальною давністю. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не надали, а тому суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підставах. Судом встановлено, що згідно довіреності від 27 липня 2013 року [PERSON] уповноважив [PERSON] укладати правочини щодо належного йому автомобіля марки AUDI A4 AVANT, 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 10). Згідно довіреності від 06 серпня 2013 року, посвідченою державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Дерев'янчук А.В., [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] користуватись, а також розпоряджатись вищевказаним автомобілем (а.с. 9). Згідно даних довіреностей спірний автомобіль на день розгляду справи (оскільки інших доказів по справі не надано) автомобіль належить [PERSON] Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-688цс15 від 16 грудня 2015 року видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Посилання позивача на те, що вона є добросовісним набувачем автомобіля не знайшло свого підтвердження, оскільки позивачем не надано доказів існування такого об'єкта цивільних прав на території України, оскільки згідно відповіді Регіонального сервісного центру №5944 в Сумській області автомобіль AUDI A4 державний номерний знак [NUMBER] на території України не зареєстрований, свідоцтво про реєстрацію не одержувалось, а за даним номерним знаком закріплений автомобіль ВАЗ-21093, власником якого значився [PERSON]. Державний номерний знак [NUMBER] було знищено згідно акту про знищення від 13.08.2008 року. Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] Роменським ТСЦ 5944 не видавалось (а.с.95). Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Позивачем не доведено законності об'єкту володіння автомобілем, оскільки такого автомобіля на території України не зареєстровано, безтитульність володіння, оскільки спірний автомобіль перебуває у позивача на підставі доручення, а також добросовісноті володіння, оскільки позивачу відомо з яких підстав автомобіль знаходиться в нього. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed