Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки, укладену між нею та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за нею право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 59,8 м2, житловою площею 47,4 м2 з відкритою верандою (літ. а), з господарськими будівлями літньою кухнею (літ. Б), сараями (літ. В, Е), гаражем (літ. Г), погребом з шиєю (літ. Б1 , б), банею (літ. Д), навісом (літ. Ж), огорожею №1, хвірткою №2, воротами №3, розташований по вул. Миру,51 в с. Мирони Балтського району Одеської області, на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,203 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120683800:02:001:0239, розташовану за цією ж адресою, які раніше на праві приватної власності належали матері відповідача [PERSON], померлій 01.04.2016 року, стверджуючи, 02.10.2016 року вона уклала з відповідачем [PERSON] угоду купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки, згідно якої сплатила відповідачу грошові кошти, про що складена відповідна розписка, а відповідач передала їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, державний акт на право власності на земельну ділянку, самі житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку, пообіцяла зявитися до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі-продажу, але до теперішнього часу відповідач до нотаріальної контори не зявляється. Крім того, оформити належним чином угоду купівлі-продажу неможливо по причині того, що відповідач належним чином не оформила спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої 01.04.2016 року. Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, її представник за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій заявлені вимоги його довірительниці підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в позові обставини, в тому числі і те, що наміру оформити угоду належним чином у нотаріуса не має, просить справу розглянути за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що матері відповідача [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.08.2014 року, індексний номер 25419340, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Миру,51 в с. Мирони Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №706325, виданого на підставі рішення Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області від 07 грудня 2006 року за №35, належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,203 га, розташована за цією ж адресою, що 02.10.2016 року сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку, земельної ділянки, згідно якого відповідач продала, а позивач придбала вище вказані житловий будинок, земельну ділянку і по акту прийому-передачі від 02.10.2016 року відповідач передала, а позивач прийняла житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, вона отримала від позивача грошові кошти і взяла на себе зобовязання оформити угоду належним чином у нотаріальній конторі. Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Судом зясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI (1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI (2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, про що повідомила в клопотанні про розгляд справи без її присутності, де вказала, що наміру зявитися до нотаріальної контори для посвідчення договору у неї немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку немає. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 02.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved