Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона працювала на підприємстві відповідача з 09.08.2005р. по 31.03.2014р. була звільнена 31.03.2014р. за скороченням штату на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України. В день її звільнення відповідач не провів з нею повного розрахунку. Заборгованість по належним їй виплатам становить 10 000,00грн. Розрахунок не проведений до теперішнього часу. Невиплата заборгованості в день звільнення є підставою для застосування ст. 117 КЗпП України і стягнення з підприємства середнього заробітку за час затримки розрахунку. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10 000,00грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 31.03.2014р. по день винесення судового рішення. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю, просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що на момент її звільнення заборгованість по заробітній платі становила 10 850,00грн., але 850,00грн. це заборгованість за листопад-грудень 2013р., які вона вже стягнула з відповідача судовим наказом, який на даний час знаходиться на примусовому виконанні в ВДВС м.Харцизька. Залишок заборгованості становить 10000,00грн., які вона і просить стягнути. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що дійсно на підприємстві мається заборгованість по заробітній платі, але ця заборгованість виникла у зв'язку з несвоєчасним та неповним надходженням коштів у вигляді оплати населення за житлово-комунальні послуги, які надаються підприємством. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд встановив, що позивач працювала в КП «СЕЗ м.Зугрес» з 09.08.2005р. по 31.03.2014р. На момент її звільнення згідно довідки відповідача від 23.04.2014р. заборгованість по заробітній платі позивача становить 10 850,00грн., з яких заробітна плата за листопад 2013р. - 42,00грн., грудень 2013р. - 808,00грн., березень 2014р. - 10 000,00грн (з яких 4072,24грн - вихідна допомога). Станом на 24.04.2014р. заборгованість не сплачена. Судовим наказом № 2н/248/149/2014, виданим Харцизьким міським судом Донецької області 11.02.2014р. з КП «СЕЗ м.Зугрес» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по заробітній платі за листопад-грудень 2013р. в сумі 850,00грн. Вказаний судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні в ВДВС Харцизького міського управління юстиції, виконавче провадження відкрито 28.03.2014р. Вказані обставини сторони в судовому засіданні не оспорювали. Оцінивши обставини справи, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10 000,00грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки відповідач, маючи перед позивачем заборгованість по заробітній платі, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України в день звільнення позивача не провів з ним повний розрахунок сум, що підлягали виплаті, у зв'язку з чим позивач на підставі ст. 117 КЗпП України має право вимагати стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. При постановленні рішення суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо відсутності вини підприємства в невиплаті заробітної плати в силу наявності заборгованості перед підприємством з боку населення за житлово-комунальні послуги, оскільки сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідні роз'яснення містяться в постанові Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці». При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку суд застосовує Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100., згідно якого основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно довідок відповідача заробітна плата позивача за останні два місяця роботи, що передували дню звільнення становить: січень 2014р. - 4681,79грн., лютий 2014р.. - 4569,90грн. Відпрацьовано позивачем в ці місяці відповідно 14 та 12 днів. Середньоденна заробітна плата позивача буде становити: (4681,79грн +4569,90грн.) : (14+12) = 355,83грн. Строк затримки розрахунку з 31.03.2014р. по 25.04.2014р. за встановленим 5-денним робочим тижнем роботи підприємства відповідача становить 18 робочих днів. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить: 355,83грн. х 18 днів = 6404,94грн. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved