Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 24.12.2019 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. 27.01.2020 року до суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про отримання 23.01.2020 року відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі, відзив від відповідача на позовну заяву не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2007 року, від якого мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.12.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Діти знаходяться на утриманні у матері - [PERSON] . Відповідач матеріальної допомоги та утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини таст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його доходу відповідатиме інтересам дітей, платника аліментів та принципу справедливості. Згідно ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 26.11.2019 року. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial