Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. Одночасно просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки та сина додаткові витрати в твердій грошовій сумі на кожного по 500 грн. щомісячно. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 11 лютого 2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Проте відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обовязку утримувати своїх дітей, не надає грошових коштів на придбання дітям одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні, і їй одній дуже важко належним чином їх забезпечувати, оскільки вона є матірю багатодітної сімї, ніде не працює, доходу не має. Відповідач при цьому має постійне місце роботи, працює в ТОВ «Ласка» у місті Кіровограді, отримує заробітну плату щомісячно близько 6000 грн., а тому має реальну змогу сплачувати на утримання дітей аліменти у зазначеному нею розмірі. Інших дітей відповідач не має. Крім того, позивач вказала, що діти [PERSON] та [PERSON] (кожний), мають захворювання серця перехідний пролапс метального клапану І ступеню, у звязку з чим потребують постійного нагляду лікарів, лікування, операцій, курсів реабілітації, тощо. Для цього вона несе великі матеріальні затрати, тож відповідач повинен щомісячно, крім аліментів, сплачувати на кожну дитину по 500 грн. додаткових витрат. Позивач як і її представник у судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи міститься їх спільна заява, в якій вони просять суд позов задовольнити та справу розглянути за їх відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 лютого 2004 перебувають у шлюбі зареєстрованому виконкомом Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, за актовим записом №1 (а.с.6); мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до довідки Богданівської сільської ради від 07 липня 2017 року та довідки управління соціального захисту населення Знамянської районної державної адміністрації [PERSON] та [PERSON] проживають [INFO] разом з дітьми [PERSON], 21 вересня 1995 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 9,10). Згідно з довідкою Олександрійської ОДПІ позивач доходів у 2017 році не мала (а.с. 11). Довідок про доходи відповідача в судове засідання не надано. Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено висновки лікарів-консультантів Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 21 червня 2006 року, 23 вересня 2016 року, 12 грудня 2016 року, 08 серпня 2017 року, а також довідку Богданівської амбулаторії від 11 серпня 2017 року, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають захворювання серця, знаходяться на диспансерному обліку, потребують нагляду та повторних оглядів лікарів. Також їм рекомендовано приймати лікарські препарати та проходити курси лікування (а.с.12,13,14,15). Доказів того, що позивачем понесено витрати на лікування дітей у певному розмірі, чи такі витрати вона буде нести в майбутньому, останньою суду не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~ відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи (абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року). При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, алеміенти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, стан здоровя дітей, суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання двох їхніх спільних дітей, визначивши розмір аліментів, як того вимагає положення ст.183 СК, в єдиній частці від заробітку батька в межах заявлених позовних вимог - у частині, що становитиме 1/3. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з цим, незважаючи на визнання позовних вимог відповідачем у повному обсязі, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] додаткових витрат у зв'язку з їх хворобою, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.185 СК України (участь батьків у додаткових витратах на дитину) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Як вбачається зі справи, позивач просила стягнути додаткові витрати, а саме: на лікування дітей. На підтвердження стану здоровя дітей надала медичні документи, але з них не можливо встановити, чи несе вона витрати у звязку з захворюваннями дітей, якою є вартість медичних послуг та використаних медикаментів,необхідність понесення таких витрат у майбутньому, їх розмір. Отже, позовні вимоги в цій частині наразі є необґрунтованими, і задоволенню не підлягають. Слід також відзначити, що хвороби дітей у даному випадку як вбачається із медичної документації мають хронічний характер. Відтак, в силу положень ч. 1 ст. 182 СК України стан здоров'я дітей враховано судом при визначенні розміру щомісячних аліментів, які стягуватимуться із батька на їх утримання. Згідно зі ст.88 ЦПК України, у звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати за позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За іншу частину позовних вимог судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial