Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 25.02.1995р., зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Деякий час, після спільного проживання у сім'ї була злагода, розуміли одне одного, не сварилися. Із плином часу, взаємовідносини почали псуватися, зникла довіра яка була до шлюбу, виникали сварки. Спроби налагодити відносини нічого не дали, шлюб існує лише юридично, фактично він розпався. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25.02.1995р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенської районної ради народних депутатів Черкаської області, актовий запис №24, та після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте в шлюбі, а також стягнути судові витрати, які пов'язані з розглядом справи. У судовому засіданні, позивач доводи позову підтримала в повному обсязі, вказавши, що через скандали та постійні притирки чоловіка, спільне проживання є нестерпним, тому змушена проживати біля матері, тільки тоді, коли чоловік заспокоюється, вертається додому, термін на примирення не потрібний, бажає, щоб після розірвання шлюбу, неповнолітня дитина проживала біля неї, підтримує стосунки як з батьком так і матір'ю, просить залишити прізвище чоловіка. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що часу для примирення надавати не потрібно, не бажає поновлювати стосунки, більше трьох років спільно не проживають, мають різні погляди на життя, просить відстрочити сплату судового збору та витрат на правову допомогу, заперечень щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки, як і претензій майнового характеру до дружини, немає. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, надавши можливість сторонам примиритися в судовому засіданні та обговоривши питання доцільності надання терміну для примирення, а також дослідивши матеріали справи, та у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.1995 року [PERSON], відповідач по справі, та [PERSON], позивач по справі, зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Городищенської районної ради народних депутатів Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №24 /свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 25.02.1995р./. В даному шлюбі [INFO] народилася дитина - донька [PERSON], актовий запис за №114 книги записів актів громадянського стану про народження /свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 25.09.1997р./, яка проживає з матір'ю та перебуває на утриманні батьків. Подружжя не проживає разом більше трьох років. Подальше збереження даної сім'ї неможливе так як миритися сторони не бажають, шлюб фактично розпався, і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, бо проживання як подружжя, суперечить інтересам сторін. Отже, виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України, при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], з матір'ю, позивачем у справі, беручи до уваги обставини на які вона вказала, та те, що неповнолітня дитина фактично проживає біля неї. Суд, вважає за доцільним, згідно заявленого позивачкою клопотання залишити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, понесла судові витрати в розмірі 543,60грн., а саме, сплатила судовий збір (мито) в розмірі 243,60грн., та 300,00грн. - витрати на правову допомогу, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується даними: свідоцтва про укладення шлюбу; паспорту; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; свідоцтва про народження дитини; угоди про надання правової допомоги; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; витягом з Єдиного реєстру адвокатів України; квитанцією до прибуткового касового ордера. На підставі викладеного,

Outcome: approved