Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім`я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини між ними припинені з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Сторони однією сім`єю не проживають з травня 2021 року, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує повністю. Прізвище просить залишити без змін. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка була направлена за зареєстрованим місцем проживання, однак повернулась з відміткою пошти: «адресат за вказаною адресою відсутній». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача не має. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12 березня 1994 року, який зареєстрований Мелітопольським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №241, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.7/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами не склались з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя. З травня 2021 року сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, подальше збереження сім`ї неможливе, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просить після розірвання шлюбу їй дошлюбне прізвище не відновлювати, тому суд вважає за можливе залишити її прізвище без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved