Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 05.02.2020, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.08.2010 року виконавчим комітетом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровській області, актовий запис № 1. В обґрунтування позову вказувала, що від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Стверджувала, що з 18.12.2019 вони з відповідачем припинили спільне проживання та не підтримують шлюбних стосунків. Впродовж сімейного життя між ними мали місце сварки, відповідач застосовував відносно неї фізичне насилля. Як наслідок, вони стали чужими людьми. Вона переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Представник відповідача адвокат Левіт С.О. надав через канцелярію суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності відповідача. Проти задоволення позовних вимог не заперечував, витрати по сплаті судового збору просив покласти на сторони порівну (а.с. 16). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 (а.с. 6). Під час державної реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 6). Від вказано шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Позивач наполягає на тому, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 28.08.2010 виконкомом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровській області, актовий запис № 1 розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 420,40 грн. Беручи до уваги повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову (а.с.1), що складає 420,40 грн. Вимоги представника відповідача щодо покладення судових витрат на сторони в рівних частках, задоволенню не підлягають, оскільки суперечать вище вказаним нормам законодавства.

Outcome: approved