Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача в її користь на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2011 на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2011 відповідача зобовязано сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2011 і до досягнення дітьми повноліття. 08.04.2014 старша донька досягла повноліття, а тому у відповідача залишилось зобовязання сплачувати аліменти лише на молодшу доньку. Вказує на те, що розмір аліментів, які сплачує відповідач в її користь недостатній для утримання дочки, яка постійно знаходиться на її утриманні, часто хворіє, а розмір її доходу є невеликий. Відповідач правом подачі відзиву на позов не скористався. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Додатково суд вказав на те, що відповідач, як батько повинен брати участь в утримання своєї неповнолітньої дочки. Третя група інвалідності передбачає, що особа може працювати та отримувати дохід, та, як вбачається з самої довідки МСЕК, відповідачу не заборонено працювати в цілому, а лише встановлено певні обмеження. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, вказав, що він є інвалідом третьої групи і стан його здоровя не дозволяє йому працювати, а розміру пенсії не достатньо для сплати аліментів у більшому розміру, аніж тому, якому він сплачує. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія 1-СГ №300902, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області від 27.10.2011). 11.04.2011 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ухвалено стягувати на дітей з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2011 і до досягнення дітьми повноліття. 08.04.2014 донька Ірина досягла повноліття. Як вбачається з Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА№828186 [PERSON] є інвалідок третьої групи, йому протипоказана робота повязана з психо-фізичним навантаженням. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Відповідно до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, що також закріплено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. Відтак, з часу винесення рішення про стягнення аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ( ч.1 ст. 80 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу доньці, однак самостійно не може повноцінно утримувати, оскільки несе інші витрати повязані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, тому потребує допомоги, а також і відповідача - платника аліментів, який дійсно є інвалідок третьої групи, а тому не має змоги платити аліменти в розмірі, в якому просить позивачка, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості, а тому розмір аліментів слід збільшити відносно дочки до 1100 грн. починаючи з дня набранням рішення законної сили і до досягнення донькою повноліття. Такий розмір аліментів на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліменти на утримання дитини) повинні забезпечити відповідачу прожитковий мінімум, визначений державою. Розяснити, що відповідно до ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved