Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовами до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в яких зазначила, що 23 жовтня 2012 року у ВДРАЦС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 41. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Причиною звернення до суду з відповідними позовами зазначені ті обставини, що сторони мають різні характери, погляди на сумісне життя та побут, відповідач не дбав про матеріальне благополуччя сім'ї, в результаті чого з червня 2013 року припинили сумісне проживання та не підтримують сімейні відносини. Окрім того позивач зазначила, що [PERSON], являючись працездатним та маючи задовільний стан здоров'я не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, що й спонукало позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю . Обгрунтовуючи вимогу про розірвання шлюбу, зазначила, що відповідач допустив подружню зраду та став проживати з іншою жінкою . Починаючи з травня 2013 року вони проживають окремо та не підтримують будь-яких взаємовідносин . Позивач вважає, що за таких обставин їх шлюб носить формальний характер, а тому строк на примирення просила не надавати. Додала, що вона в стані вагітності не перебуває та не має на утриманні дитини віком до одного року. [PERSON] заявила, що їх спільна з відповідачем дитина і надалі буде проживати разом з нею. При обґрунтуванні позовних вимог про стягнення аліментів позивач звернула увагу суду на ті обставини, що єдиним джерелом доходів її сім'ї є соціальна допомога на дитину, середньомісячний розмір якої становить 1000 гривень . Додала, що має на утриманні дитину від попереднього шлюбу . Стан здоров'я сина задовільний . Відповідач не має постійного місця роботи та стабільиних доходів . Стан його здоров'я задовільний . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . З огляду на ті обставини, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 23 жовтня 2012 року у ВДРАЦС Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 41 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 23.10.2012 року ВДРАЦС Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 03.01.2013 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ) . З пояснень позивача з'ясовано, що під час сумісного проживання з відповідачем останній допустив подружню зраду . Починаючи з травня 2013 року сторони проживають окремо та не підтримують будь-яких взаємовідносин. Позивач вважає неможливим збереження їх сімейних відносин в зв'язку з чим надання строку на примирення вважає недоцільним . Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальних характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З пояснень позивача, довідки Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 16.01.2014 року з'ясовано, що до складу сім'ї [PERSON] входять чоловік - [PERSON] та син [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні матері. [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога на дитину, середньомісячний розмір якої становить 1000 гривень. Проживає разом з сином в будинку, який належить їй на праві приватної власності . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Зважаючи на ті обставини, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід суд вважає що з [PERSON] слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати за подачу позову про розірвання шлюбу в сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: partial