Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 49584,33 грн. заборгованості за договором позики, 760 грн. 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення, 8626,93 грн. процентів за користування позикою в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за неповернення вказаної вище суми коштів та 1000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.05.2011 року вона позичила відповідачеві кошти в сумі 16000 грн., що, як вони визначили, еквівалентно в іноземній валюті 2000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики відповідач надав їй розписку, та зобовязався повернути кошти до 31.12.2011 року. Однак, у вказаний термін борг він не повернув, а попросив відстрочити термін виконання зобовязання до 31.12.2012 року, а згодом до 31.05.2014 року. Позаяк і в цей термін борг повернуто не було. На неодноразові звернення до відповідача про повернення йому позичених коштів, останній знаходить різні причини, обґрунтовуючи невиконання взятих на себе грошових зобовязань. Заподіяну їй моральну шкоду оцінює в 1000 грн. Відтак, для захисту своїх прав змушена звертатись до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зобовязався погасити наявну заборгованість. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань: Судом встановлено, що 31.05.2011 року [PERSON] позичив у [PERSON] 16000 грн., що еквівалентно 2000 доларів США та зобовязався повернути у строк до 31.12.2011 року, про що надав відповідну розписку. Згодом термін повернення було пролонговано до 31.12.2012 року та до 31.05.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.524 ЦК України вбачається, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязаннч в іноземній валюті. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України \~зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Розрахунок 3 процентів річних визначається за формулою: сума санкції = Сх3хД:365:100, де С сума заборгованості, Д кількість днів прострочення. Так, сума санкції за зобовязанням згідно вищевказаної розписки за період з 31.05.2014 року по 27.01.2016 р. становить 49584,33х3х606:365:100=2469,70 грн. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розрахунок процентів на рівні облікової ставки Національного банку України визначається за формулою: Проценти = (Сума боргу) х (ставка %)/100%/365 днів х (кількість днів) Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного, суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути 760 грн., як 3% річних від простроченої суми та 8626,93 грн. процентів на рівні облікової ставки НБУ. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача щодо неповернення коштів позивача, його поведінку після спливу строку виконання зобовязання за договором позики, те що тривалий час кошти позивачці не повернуто, через що вона позбавлена можливості користуватися своїми коштами. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді. Враховуючи наведене та вимоги п.п.3, 5, 9 постанови Пленуму Верховоного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. №4, з відповідача в користь позивачки слід стягнути 1000 грн. моральної шкоди. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, з відповідача слід стягнути 599, 71 гривень судового збору в дохід держави.

Outcome: approved