Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 30.08.2018, в якій просила суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], право на земельну частку (пай), право на яку за життя мала [PERSON], як член КСП «Новолозуватське», та яка розташована на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказувала, що 13.11.2013 померла її мати [PERSON], яка життя була членом КСП «Новолозуватське», включена до списку його членів, які мають на земельну частку (пай), однак за життя правовстановлюючого документу про право на земельну частку (пай) не отримала. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. У звязку з відсутністю позасудового порядку захисту свого порушеного права на спадкове майно, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Грузька сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу за відсутності представника (а.с. 21, 96). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Криворізька районна державна адміністрація Дніпропетровської області та Кредитна спілка «Криворізька ощадна кредитна спілка», будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, участь своїх представників у розгляді справи не забезпечили, надавши заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, проти позовних вимог не заперечували, про що надано відповідні заяви (а.с. 71, 99-100). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], дошлюбне прізвище якої «Волкова», є дочкою [PERSON], померлої 13.11.2013, що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження [PERSON], а також свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6-8, 10-12). До дня своєї смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: вул. Радянська, буд. 44-а, с. Анастасівка Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою з місця проживання спадкодавця, наявної в матеріалах спадкової справи (а.с. 61). За життя [PERSON] була членом КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується фактом включення її під номером 464 до списку членів КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Новолозуватське» серія І-ДП № 000113 від 08.07.1997 (а.с. 74-80). Вказаний факт підтверджено також довідкою Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 44 від 05.02.2016 (а.с. 13). Згідно довідки Відділу у Криворізькому районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29.11.2018, середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області встановлено в розмірі 6,34 умовних кадастрових га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість частки (паю) станом на 01.01.2018 становить 196151,58 грн. (а.с. 74). Пунктом 1\~Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~передбачено добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє. Пунктом 1\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Пунктом 2 цього ж\~Указу\~передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Аналіз вказаних нормативно-правових актів та роз'яснень Пленуму ВС України дає підстави для висновку про те, що право колективної власності на землю та право та земельну частку (пай) мають громадяни України, які являлися члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або акціонерного товариства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], за життя була членом КСП «Новолозуватське», вказане КСП отримало державний акт на право колективної власності на землю І-ДП № 000113 від 08.07.1997, [PERSON] включено до списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), тому суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя мала право на земельну частку із земель КСП «Новолозуватське». Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] померла, при цьому за життя сертифікату про право на земельну частку (пай) не отримала, тому суд приходить до висновку, що її право на земельну частку (пай) підлягає включенню до спадкової маси, яка залишилася після її смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт від імені [PERSON] по Грузькій сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області не посвідчувався (а.с. 61). [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], про що вказувала позивач, та не спростовано перед судом. З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита 20.12.2013 на підставі вимоги (претензії) КС «Криворізька ощадна кредитна спілка» до спадкоємців [PERSON] про сплату заборгованості за кредитом в розмірі 5615,83 грн. (а.с. 34-46). Представник кредитної спілки проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. 09.02.2016 [PERSON] як спадкоємець [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак отримала постанову нотаріуса від 23.02.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 52-62). 13.04.2018, отримавши рішення суду про визначення додатково строку для прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] повторно звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 13.04.2018 державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на спадкове майно (а.с. 66-69). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт належності [PERSON] за її життя права на земельну частку (пай) КСП «Новолозуватське», вказане право з її смертю не припинилося, а позивач є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], при цьому позасудові способи реалізації права на спадкування вичерпано, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 13.11.2013, право на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON], як члену КСП «Новолозуватське», перебувала у колективній власності КСП «Новолозуватське» та розташована на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Outcome: approved