Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Юрївською сільською радою Путивльського району Сумської області 09 грудня 2002 року за №86, після смерті матері [PERSON], яка померла 13 липня 2013 рокув м.Суми та спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 13 липня 2013 рокув м.Суми, на земельну ділянку площею 1,9676 га, кадастровий номер 5923888200:05:001:0056, яка розташована на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вона не може в звязку з наявністю виправлень у державному акті на право приватної власності на землю, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та 1/2 частину зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.35). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову,\~просив справу розглянути за його відсутності.(а.с.41). Третя особа в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивач спільно з [PERSON] є спадкоємцями за заповітом посвідченим Юрївською сільською радою Путивльського району Сумської області 09 грудня 2002 року за №86, після смерті матері [PERSON], яка померла 13 липня 2013 рокув м.Суми (а.с.7,9,10,11). На підставі заяви позивача була заведена спадкова справа №1/2014 від 17.01.2014 після смерті [PERSON] (а.с.44,12). Підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій стало те, що наявні виправлення у державному акті на право приватної власності на землю (а.с.17). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №663510 від 28.10.2002 виданого на підставі розпорядження голови Путивльської райдержадміністрації від 27 вересня 2002 року за №266 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №499, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 1,9676 га, кадастровий номер 5923888200:05:001:0056, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.13). Як видно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.01.2018 [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 28.10.2002 серії Р2 №663510 є власницею земельної ділянки площею 1,9676 га, кадастровий номер 5923888200:05:001:0056, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області(а.с.14-16) Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки право власності померлої [PERSON] на зазначену земельну ділянку підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №663510 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.01.2018, позивач вчасно прийняла спадщину, інші спадкоємці з приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності\~ позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved