Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем - [PERSON], померлою 03.04.2015, у будинку за адресою: вул. Орєхова, 4, с. Дніпровка Криворізького району Дніпропетровської області на час відкриття спадщини 03 квітня 2015; Визначити, що [PERSON], померлому 18.01.2008 та [PERSON], померлій 03.04.2015, за життя належало, кожному окремо, в праві спільної сумісної власності подружжя по 1/2 частці житлового будинку (А-1), загальною площею 49,1 кв.м, житловою площею 18,1 кв.м з господарськими будівлями: сарай (Б), літня кухня (В), вбиральня (Г), літній душ (Д), погріб (Е), сарай (Ж), сарай (3), водоколонка І, замощення II, огорожа №1-3, який розташований на за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Дніпровка, вул. Орєхова, 4, на неприватизованій земельній ділянці; Визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку (А-1), загальною площею 49,1 кв.м, житловою площею 18.1 кв.м з господарськими будівлями: сарай (Б), літня кухня (В), вбиральня (Г), літній душ (Д), погріб (Е), сарай (Ж), сарай (3), водоколонка 1, замощення II. огорожа №1-3, який розташований на за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Дніпровка, вул.. Орєхова, 4, на неприватизованій земельній ділянці, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 18.01.2008; Визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку (А-1), загальною площею 49,1 кв.м, житловою площею 18,1 кв.м з господарськими будівлями: сарай (Б), літня кухня (В), вбиральня (Г), літній душ (Д), погріб (Е), сарай (Ж), сарай (3), водоколонка І, замощення II, огорожа №1-3, який розташований на за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Дніпровка, вул.. Орєхова, 4, на неприватизованій земельній ділянці, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 03.04.2015. В обґрунтовування позовних вимог зазначила, що за життя її батькам належав житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Дніпровка, вул.Орєхова, 4, який набутий батьками у шлюбі. За життя батьків їх частки у праві спільної сумісної власності визначені не були, договір про поділ вказаного майна не укладався. Земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Дніпровка, вул.Орєхова, 4 не приватизована. За життя батько позивача [PERSON], склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу та її сестрі [PERSON] після смерті батька позивач прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Мати та сестра відмовились від ї прийняття. Позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва у звязку із тим, що у позивача відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, та у звязку із тим, що з поданих документів видно, що спадкове майно придбано померлим у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити неможливо. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, до початку розгляду справи позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.68). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.57). Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 59). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 29.09.1958, уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР № 164296 (а.с.10). Від вказаного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися доньки [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження серії ІІ-КИ № 328822 (а.с.9), яка після укладення шлюбу, змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11) та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії V-КИ № 354007 (а.с.17), яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.17). За життя [PERSON] на праві приватної власності на житловий будинок, від 26.12.1988 (а.с.21,22), належало домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Дніпровка, вул.Орєхова, 4, яке нажито [PERSON] а час шлюбу з [PERSON] Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Дніпровка, вул.Орєхова, 4, набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя подружжя [PERSON], їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці нерухомого майна. 18.01.2008, помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 182753 (а.с.4) Відповідно до 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Дніпровка, вул.Орєхова, 4. За життя [PERSON], склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.18). 03.07.2008, сестра позивача - [PERSON], відмовилась від належного їй спадкового майна після смерті батька, на користь [PERSON], про що свідчить її заява посвідчена приватним нотаріусом (а.с. 19). 03.07.2008, мати позивача - [PERSON], також відмовилась від належного їй спадкового майна після смерті чоловіка, що підтверджується її заявою, посвідченою секретарем Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.20). 03.04.2015, померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КИ № 623168 (а.с.5). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме 1/2 частину житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Дніпровка, вул.Орєхова, 4. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх діти доньки [PERSON] та [PERSON] Згідно інформаційної довідки Шостої криворізької державної нотаріальної контори № 307/02-14 від 23 січня 2017 року, видно, що після смерті [PERSON], померлої 03.04.2015, з заявою про прийняття спадщини за законом, до нотаріальної контори звернулася донька померлої [PERSON] (а.с. 49). При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що у спадкоємиці відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 03.04.2015, на час відкриття спадщини, та у звязку із тим, що з поданих документів видно, що спадкове майно придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити неможливо (а.с. 30). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] від своєї частки спадкового майна після смерті батька відмовилась (а.с.19), також надала суду заяву про те, що не претендує на спадкове майно після смерті матері (а.с.59). З акта складеного мешканцями вулиці Орєхова с. Дніпровка, посвідченого депутатом [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 07.12.2016 (а.с. 34), видно, що [PERSON] з 2008 року постійно проживала зі своєю матірю [PERSON], до дня її смерті 03.04.2015, так як остання, згідно довідки КЗ «Криворізький районний центр ПМСД», потребувала постійного нагляду (а.с.38,39). Аналогічні відомості містяться в довідці виданої виконкомом [PERSON] сільської ради № 1851/7/02-29 від 07.12.2016 (а.с.35). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Суд вважає встановленим та підтвердженим матеріалами справи той факт, що позивач постійно проживала разом з померлою матірю з 2008 року до дня її смерті. У звязку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину, що залишилась після смерті її батьків, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved