Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який уточнила заявою від 12.05.2020, і просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із земель САПТ ЗТ «Комунар», розташовану на території Юр`ївської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Суми. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті матері прийняла шляхом спільного проживання з померлою на момент смерті, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є 1/6 частка житлового будинку [ADDRESS] (спадкова справа № 357/2009). До складу спадщини також входить земельна ділянка площею 2,213 га, розташована на території Юр`ївської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 663584 від 28.10.2002. В той же час, зазначений правовстановлюючий документ померлою [PERSON] за життя отриманий не був. Оскільки померла матір за життя державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку не отримала та не зареєструвала у встановленому порядку своє право власності на неї, остання не увійшла до складу спадщини, а тому померла [PERSON] є власником земельної частки (паю) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із землі САПТ ЗТ «Комунар» на території Юр`ївської сільської ради Путивльтського району Сумської області. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на неї. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Суми (а.с. 6-8). На момент смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , разом з зятем [PERSON] (помер [INFO] ), дочкою [PERSON] та онуками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Позивач прийняла спадщину після смерті матері, державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 357/2009 від 18.10.2018, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є 1/6 частка житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с. 11). Як вбачається з листа відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 13.04.2018 № 216/169-18, згідно даних «Книги записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю громадян на території Юр`ївської сільської ради Путивльського району Сумської області», за № 647 в ній мається запис про не отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 663584 від 28.10.2002 площею 2,213 га в межах згідно з планом на ім`я [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до листа відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 05.03.2019 № 67/109-19, [PERSON] на момент смерті не отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 № 663584, тобто право власності на земельну ділянку у [PERSON] на підставі зазначеного правовстановлюючого документу не виникло (а.с. 15). Як вбачається з постанови заступника завідувача Сумської міської державної нотаріальної контори від 24.04.2019 № 1907/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку - державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 663584, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 647 на ім`я [PERSON] (а.с. 16). В той же час, з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0122381 від 30.10.1996 вбачається, що [PERSON] як члену сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Комунар» Путивльського району Сумської області, на підставі рішення Путивльської районної державної адміністрації віід 30.08.1996 № 375 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності вказаного товариства, розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 32). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] була внесена до списку громадян-членів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Комунар», хоча правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що вона набула право на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане позивачем, що є підставою для задоволення позову. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просила не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved