Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Комітет самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний», [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, посилаючись на те, що їй та її померлому сину [PERSON] на праві спільної часткової власності належать по 3/20 часток будинковолодіння Спадщину після померлого сина вона ще не оформила. Співвласниками іншої частини домоволодіння є [PERSON]А.(8/25 ), [PERSON] (38/100), яка оформила спадщину після своєї матері [PERSON] Вищевказане домоволодіння № 26 по вул. Крилова в м. Черкаси розташоване на земельній ділянці площею 622 кв.м. Зазначила, що 21.01.2003 року співвласниками будинковолодіння по вул. Крилова,26 в м. Черкаси [PERSON], [PERSON] (колишня власниця будинковолодіння) та [PERSON] був встановлений порядок користування спірною земельною ділянкою, відповідно до якого земельна ділянка [PERSON] складає 184 кв.м., земельна ділянка [PERSON] та [PERSON] складає 428 кв.м. Вказувала, що відповідач [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні її частиною земельної ділянки, зокрема, з метою обладнання стоянки свого автомобіля самовільно без її згоди зняла огорожу на виділеній їй земельній ділянці, знищила та викинула металеві стовпчики, які вказували межі земельної ділянки, познімала бордюрні камні під огорожуючою сіткою та на стежці земельної ділянки чим порушила її планування; засипала дренажну яму водостоку, внаслідок чого на подвірї накопичується стічна вода від опадів; перекрила вхід на земельну ділянку, поставила металічні ворота з хвірткою при вході на виділену мені земельну ділянку, яка постійно зачинена замком відповідачки; передвинула до входу на виділену їй земельну ділянку електричну опору № 9б, практично закрила доступ до входу в будинковолодіння, що унеможливлює користування та розпорядження власністю. Добровільно усунути вищевказані перешкоди відповідач відмовляється. Просила суд зобовязати відповідача [PERSON] не чинити перешкод у користуванні виділеною їй земельною ділянкою № 26 по вул. Крилова в м. Черкаси та відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав. В судовому засіданні позивач та її адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач суду пояснила, що на місці старого деревяного паркану вона поставила новий, оскільки старий вже був в непридатному стані. Ключі від воріт в позивача є. Зазначила, що дренажну яму вона засипала, оскільки вона також була в антисанітарному стані. До електричної опори вона ніякого відношення не має. Автомобільної стоянки у дворі немає, вона лише зрідка туди заїжджає, щоб забрати хвору сестру. Треті особи в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.4 та 7\~ст.41 Конституції України\~право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам та свободам громадян, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. У відповідності до ч.ч.2 та 3\~ст.13 ЦК України\~при здійсненні своїх прав, особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. А також не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та її син [PERSON] (помер, правонаступником є його мати [PERSON]Б.) є співвласниками домоволодіння № 26 по вул. Крилова в місті Черкаси в розмірі по 3/20 частини кожен на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2003 року (попередній власник [PERSON]П.), іншими співвласниками домоволодіння являються [PERSON] 38/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2016 року, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою (попередній власник [PERSON]); [PERSON] 8/25 частин на підставі договору дарування від 12.03.1992 року, посвідченого Черкаською державною нотаріальною конторою. 21.01.2003 року між співвласниками домоволодіння № 26 по вул. Крилова в місті Черкаси [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було підписано нотаріально посвідчену заяву, зі змісту якої вбачається, що сторонами було встановлено порядок користування спірною земельною ділянкою, на підставі плану земельної ділянки, розробленого Черкаським відділенням інституту «Укргеоінформ» м. Черкаси, відповідно до якого земельна ділянка спільного користування складає 10 кв.м., земельна ділянка [PERSON] 184 кв.м., земельна ділянка [PERSON] та [PERSON] 428 кв.м. У відповідності до п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~та п. 2\~ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3\~ст. 152 ЗК України\~шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Згідно до ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідачкою [PERSON] було зруйновано металеві стовпчики межі розділу виділеної їй земельної ділянки, зруйновано дренажну яму для водостоку, знесено без її згоди паркан, який знаходиться на її земельній ділянці та встановлено новий цегляний з металевою хвірткою при вході, що перешкоджає вільного доступу до її власності. Крім того зазначає, що відповідач передвинула до входу електричну опору № 9б, яка практично закрила їй доступ до входу в будинковолодіння. Відповідно до\~статті 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачкою [PERSON] самовільно без дозволу співвласників будинку проведено знищення металевих стовпчиків, які вказували межі земельної ділянки, проведено знесення деревяного паркану, який знаходився на виділеній земельній ділянці [PERSON], та самовільно на його місці побудовано цегляний паркан з металевою хвірткою при вході, які обмежують право іншого співвласника домоволодіння [PERSON] на вільний доступ до її власності. Крім того, відповідачем протиправно було засипано дренажну яму для водостоку, яка також знаходилася на виділеній земельній ділянці позивача [PERSON] Вказані факти підтверджуються актами опитування сусідів від 27.04.2016 та від 17.02.2017 року, показами свідків [PERSON], [PERSON], крім того вищевказане не заперечувалося і самою відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні. Посилання відповідача та її представника [PERSON]А на те, що встановлення нового паркану ніяким чином не порушує права позивача, так як паркан був встановлений на місці попереднього суд оцінює критично, оскільки вказане спростовується доводами самої позивачки та її представника, яка вказувала, що внаслідок вказаних перетворень, які з нею не погоджені вона не може повноцінно користуватися своєю частиною земельної ділянки, та не має вільного проходу до неї. Разом з тим, вимоги позивача стосовно електричної опори № 9б та стосовно відновлення зруйнованих бордюрних каменів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не обґрунтовані жодними належними та допустимими доказами, а тому до задоволення не підлягають. Отже, порушене право позивача на користування земельною ділянкою підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача поновити попереднє становище, яке існувало до порушення, а саме шляхом поновлення та встановлення металевих стовпчиків та відновлення межі розділу виділеної земельної ділянки [PERSON]; відновлення дренажної ями водостоку; зняття металевих воріт з хвірткою при вході на виділеній у користування земельній ділянці [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial