Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 09.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Відповідач не займається вихованням дітей, не цікавиться ними. Син [PERSON] - учень 4 класу, дочка [PERSON] відвідує дитячий садок. Питання матеріального утримання, виховного процесу вирішує позивач. Позивачі самій важко утримувати дітей. Дітей потрібно одягати, забезпечувати продуктами, оплачувати за садок, на що потрібні значні кошти. Відповідач працює офіційно, отримує мінімальну заробітну плату, а також в конверті. Кошти на утримання дітей, сім`ї дає, але одразу ж забирає гроші на проїзд, на якісь інші витрати. Фактично позивачу залишається мізерна сума або зовсім нічого, щоб утримувати дітей. На даний час сторони розривають шлюб, позивач не бажає принижуватися, нагадувати про аліменти чи телефонувати, щоб давав кошти на утримання на дітей. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 27.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав 04.12.2019 року (а.с.20). Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] (а.с. 5) та дочка [PERSON] [INFO] (а.с.4). Діти проживають разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана виконкомом Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району від 22.11.2019 року (а.с. 6). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дітей; стан здоров`я відповідача. Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст.81 ЦПК України). З наявних у справі матеріалів вбачається, що позивачем, в порушення вимог ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, що відповідач офіційно працевлаштований. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Водночас позивачем не було заявлено клопотань про витребування чи забезпечення доказів. Ч. 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що відомості про доходи відповідача в матеріалах справи відсутні. Водночас суд враховує, що відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. на утримання дітей є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 420,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.11-13), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed