Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 18 червня 2005 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 288. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з 15 квітня 2019 року вони припинили шлюбні відносини, причиною припинення яких стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до сварок та конфліктів та агресивно поводить себе по відношенню до неї. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягути з відповідача сплачений нею судовий збір. У судове засідання позивач не з`явилася, 14 червня 2019 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій на позовних вимогах наполягла в повному обсязі (а.с.16). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, в судове засідання не з`явився, про розгляд даної справи був повідомлений у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.15,20). Однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди позивача, у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому18 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 288 (а.с.4). Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З 15 квітня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно із ч. 4 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин \~є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , залишиться проживати разом з матір`ю [PERSON] . Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] », [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved