Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати недійсним у зв'язку з фіктивністю шлюб, зареєстрований 7 жовтня 2006 року між [PERSON] та відповідачем у Цибулівській сільській раді Знам'янського району Кіровоградської області, за актовим записом №11. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 26 грудня 2011 року помер її двоюрідний брат [PERSON], який до дня смерті проживав у власному будинку за адресою: вулиця Леніна, 143, село Цибулеве Знам'янського району Кіровоградської області. Незадовго до смерті брата дізналася, що останній перебуває в шлюбі з [PERSON] При цьому, брат їй розповів, що даний шлюб є фіктивним, оскільки укладений всупереч його волі та з порушенням порядку укладення шлюбів. Так, заяву до органу реєстрації актів цивільного стану він особисто не подавав, з правами та обов'язками майбутнього подружжя його не ознайомлено. Також з'ясувалося, що реєстрацію шлюбу проведено в будинку, що належить братові без подання відповідної заяви. До того ж, відповідач не мала наміру створювати сім'ю з [PERSON], оскільки через деякий час за власним бажанням покинула тяжко хворого, похилого віку чоловіка у безпорадному стані та пішла проживати до іншого помешкання, догляду за ним не здійснювала, матеріальної допомоги не надавала. За братом доглядала вона сама. У зв'язку з чим [PERSON] на випадок своєї смерті зроблено особисте розпорядження, відповідно до якого останній заповів їй все своє майно де б воно не було із чого б не складалося і все те, на що за законом він матиме право. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, земельні ділянки, транспортні засоби, і як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, таку ж заяву подала і відповідач як спадкоємець першої черги. За таких обставин вважає, що шлюб [PERSON] та [PERSON] є фіктивним, оскільки укладений останньою не з наміром створити сім'ю, а з метою отримати матеріальну вигоду після смерті чоловіка. Позивач та її представник у судове засідання з»явилися. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у судове засідання з»явився. Позовні вимоги не визнав та пояснив, що шлюб з її довірителькою та [PERSON] укладено добровільно, останні разом писали заяви про реєстрацію шлюбу. Вважає, що підстави для задоволення вимог позивача відсутні, оскільки останні є необґрунтованими та безпідставними. Просить відмовити в задоволенні вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився. Про час, дату та місце був повідомлений належним чином, жодних заяв до суду не надав. Вислухавши пояснення представників сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач, яка на той час мала прізвище [PERSON], 7 жовтня 2006 року зареєстрували у Цибулівський сільській раді Знам»янського району шлюб, актовий запис №11.В цей же день сільською радою було зареєстровано всього 2 шлюби. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, але за життя склав на ім»я позивача - його сестри, заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і все те, на що за законом він матиме право, заповів останній. Проте, позивач вважає, що шлюб, укладений між її братом та відповідачем, фіктивним, оскільки останні як подружжя майже не проживали, та відповідач не доглядала за [PERSON]. В судовому засіданні в якості свідка допитана [PERSON], яка показала, що працює секретарем Цибулівської сільської ради і пам»ятає, що [PERSON] та відповідач самостійно та добровільно писали заяви щодо реєстрації шлюбу, тобто їх волевиявлення було добровільним, шлюб реєструвався у приміщенні Сільради. Потім [PERSON] приїздив до Сільради з метою скласти заповіт, останній був складений на ім»я його сестри [PERSON] Крім того, доповнила, що [PERSON] самостійно пересувався. В судовому засіданні в якості свідків, кожен окремо, допитані [PERSON] та [PERSON], які показали, що знають, що [PERSON] та відповідач проживали разом. Але відповідач часто ходила до себе додому, а [PERSON] залишався проживати один, а коли останній захворів, то за ним доглядала сестра- [PERSON] коли [PERSON] важко хворів, то відповідача разом з ним не було. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоди жінки та чоловіка. Об'єктивними обставинами, що свідчать про вільну згоду жінки та чоловіка укласти шлюб, є: особиста явка до органу РАЦСу з метою написання спільної заяви про намір укласти шлюб та зареєструвати його та особисте подання даної заяви (ст. 28 СК); обов'язкова присутність нареченого та нареченої в момент реєстрації їхнього шлюбу (ст. 34 СК). Частиною 1 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Частина 2 ст. 40 СК України визначає, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам, при вирішенні справ про визнання шлюбу недійсним, слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на правову підставу своїх вимог і заперечень. Отже, об'єктивного факту, який свідчив би про відсутність у [PERSON] вільної згоди на укладення шлюбу з [PERSON] судом не встановлено, доводи позивача про те, що у відповідача був відсутній намір створити сім'ю з [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем на підтвердження вимог ст.60 ЦПК України не доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог. На підставі викладеного, ст.21, ст. 24, ст. 40 СК України та

Outcome: dismissed