Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог заначила, вона є двоюрідною бабусею а відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею з 2012 року та знаходиться на її утриманні. Відповідач виїхала до Росії на постійне місце проживання, де проживає і зараз, не цікавиться дитиною та не забезпечує її матеріально. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 02.07.2018 року по справі призначено підготовче засідання. 01.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судового доручення на Російську Федерацію. Судове доручення надійшло на адресу суду 26.07.2018 року, з протоколу судового засідання від 18.05.2018 вбачається, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, та просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Позивач [PERSON] є двоюрідною бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини підтверджується висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.04.2019 року №395, з якого вбачається, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, у вихованні дитини участі не беруть, фізичним розвитком, навчанням, станом здоров`я не цікавиться, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.73). В зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ухиляються, нехтують батьківськими правами, не піклуються про дитину. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 243 СК України та ч. 1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 1 ст. 244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] займається вихованням [PERSON] , утримує, створює останньому всі належні умови для нормального розвитку та виховання, піклується про стан здоров`я дитини, сприяє його інтелектуальному розвитку та навчанню. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного,

Outcome: approved