Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.09.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений правочин купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,22 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області. Позивач отримала від відповідача кошти в розмірі 15000 грн., а взамін передала їй державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001668. Правочин був укладений в простій письмовій формі у вигляді розписки. Позивач важко хворіла, тому відсутність коштів на лікування спонукала її до укладення вказаного правочину. Зазначила, що відповідач отримувала орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 6700 грн. Нещодавно [PERSON] дізналась, що купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не допускається, тому, враховуючи, що укладений між позивачем та відповідачем правочин купівлі-продажу є нікчемним, просила застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Зокрема, просила зобов'язати відповідача повернути їй оригінал державного акту, а її зобов'язати повернути відповідачу, з урахуванням отриманої відповідачем орендної плати, грошові кошти в розмірі 8300 грн. Ухвалою суду від 25.05.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз'яснено відповідачу її право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідач отримала 21.06.2018 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення №00886024. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв'язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений правочин купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,22 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області. Позивач отримала від відповідача кошти в розмірі 15000 грн., а взамін передала їй державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001668. Правочин був укладений в простій письмовій формі у вигляді розписки. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п.15 Перехідних положень ЗК України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження зазначених земельних ділянок, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Частинами 1 та 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті\~203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладений між позивачем та відповідачем правочин купівлі-продажу земельної ділянки є недійсним (нікчемним). З матеріалів справи також встановлено, що відповідач за довіреністю від позивача отримувала орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 6700 грн., що підтверджується відомостями на виплату. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відзив на позовну заяву та будь-які докази, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем не подано, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved