Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 17.10.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2012 року шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з нею. Вона, не зважаючи на те, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років, та не має самостійного доходу, здійснює утримання дітей, створює умови для їх нормального розвитку та виховання. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2012 року по справі № 2604/10272/12 з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 50 % частки від заробітку (доходу) щомісячно з 28.04.2012 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення суду було відкрито виконавче провадження з примусового виконання. Однак, як згодом з'ясувалося, відповідач звільнився з місця роботи. На даний час він не працює, має нерегулярний мінливий дохід, який він отримує з різних джерел. Кошти на утримання дітей не сплачував від дня припинення шлюбних відносин, з квітня 2012 року. У зв'язку з чим, станом на 01.04.2013 року утворилася заборгованість в сумі 39 473,43 грн. У зв'язку з чим вона звернулася до міліції щодо порушення кримінальної справи. В ході перевірки було з'ясовано, що відповідач надає кошти по можливості, це було один раз в жовтні 2013 року в сумі 600,00 грн., але цих коштів не достатньо для утримання дітей. Загалом щомісячно на утримання дітей вона витрачає 4 300,00 грн., що включає в себе і харчування, і забезпечення одягом, і лікування та профілактику, і придбання книжок для розвитку. Обов'язок утримання дітей є спільний для їх батьків, аліменти повинні бути визначені в залежності від розміру загальних витрат на утримання, тобто в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має. Він має можливість брати участь в утриманні дітей в вказаному нею розмірі. Їй важко самій забезпечити відповідний рівень матеріального забезпечення для дітей, а тому участь у цих витратах відповідача є необхідною. Враховуючи вказані обставини, просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що рішення суду про стягнення з відповідачів аліментів на утримання двох дітей не виконується. Відповідач не працює, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів в процентному відношенні. Як визначив виконавець розмір аліментів складає 2 344 грн. (50 %). На сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів велика. Оскільки відповідач має нерегулярний дохід, аліменти мають бути в твердій грошовій сумі. Послався на ст. 18 СК України. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що 06.11.2012 року він звільнився з роботи. З того часу має не фіксований дохід. Зазначив, що він давав гроші по мірі можливості. На харчування, ліки він давав сам гроші, і речі він купував. Те, що він допомагав вважає достатнім для дітей. На його думку 500 грн. на утримання дітей достатньо. Він не платить аліменти, оскільки позивач не бажає надавати йому можливість спілкуватися з дітьми. Він не хоче давати гроші позивачу, так як гроші будуть використані не на дітей, а на її потреби. Хвороб, які б заважали працювати, він не має. З вказаною позивачем сумою він не згоден. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. В суді встановлено, що сторони 17.10.2003 року уклали шлюб. Від шлюбу мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2012 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2012 року за позовом [PERSON], з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 50 % на утримання дітей, та 15 % на її ([PERSON]) утримання. Дане рішення набуло законної сили. 25.10.2012 року ВДВС Дніпровського РУЮ відкрито виконавче провадження по стягненню аліментів з відповідача на утримання дітей. З довідок-розрахунку заборгованості по аліментах слідує, що з травня 2012 року по грудень 2012 року аліменти на утримання дітей не сплачувалися, станом на 01.01.2013 року борг становить 18 376,43 грн.; з січня 2013 року по вересень 2013 року аліменти не сплачувалися, в жовтні 2013 року сплачено лише 600,00 грн., станом на 01.11.2013 року становить 21 097,00 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2013 року з [PERSON] було стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей та дружини в розмірі 6807,96 грн. Оскільки, відповідач звільнився з роботи, офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, позивач просить змінити визначення розміру аліментів з процентного відношення на тверду грошову суму - 2 000,00 грн., підставою вказала ст. 18 СК України. Відповідно до ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересів. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є: 1) встановлення правовідношення; 2) примусове виконання добровільно не виконуваного обов'язку; 3) припинення правовідношення, а також його анулювання; 4) припинення дій, які порушують сімейні права; 5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; 6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; 7) зміна правовідношення; 8) визнання незаконними рішення, дії або бездіяльність органу державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Аналізуючи ст. 18 СК України, на яку посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, слід відмітити, що вказана стаття не регулює спірні правовідносини, вона є загальна та містить види, способи захисту. Зміна правовідношення - це спосіб захисту, який полягає у трансформації одного правовідношення в інше, переростання одного обов'язку в інший. Прикладом такого способу захисту є припинення права на утримання за домовленістю подружжя, у результаті чого замість щомісячної сплати аліментів одержувач аліментів набуває права власності на житловий будинок, квартиру тощо; припинення права на аліменти на дитину у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно, яке передає їй платник аліментів. Таким чином, суд вважає, що стаття 18 СК України вказує лише на способи захисту сімейних прав, та не підставою для зміни стягнення аліментів з процентного відношення на тверду грошову суму. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed