Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Крім того просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трьох років, тобто до [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2019 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач наразі не надає матеріальної підтримки ні сину ні їй. Відповідач працює неофіційно. Позивач отримує тільки соціальну допомогу по народженню дитини та не може забезпечити сина та себе всім необхідним для нормального проживання. [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 6 квітня 2021 року подала до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. За відсутності заперечень позивача, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань до суду подав, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2019 року. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.2019 року. Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 264. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 14-01/1659, 14-02/12790 від 3 вересня 2020 року не заперечується відповідачем. Також, враховуючи доводи позовної заяви та за відсутності будь-яких заперечень відповідача суд встановив, що відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має, аліменти не сплачує, участі в утриманні дитини не бере, а також має можливість надавати утримання також і позивачу до досягнення дитиною 3-х років. Отже, враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з`явився і не надав будь-яких доказів та заперечень щодо предмету спору, суд вирішує справу на підставі наявних доказів і визнає доведеним, що [PERSON] не виконує обов`язок щодо утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] та на утримання своєї дружини [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Також вирішуючи справу у частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з таких норм права. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. На підставі ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не виконує свої обов`язки утримувати дитину та дружину, з якою проживає дитина, хоча має можливість це робити. Позовні вимоги щодо розміру аліментів за відсутності заперечень відповідача суд вважає обґрунтованими. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved