Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що є спадкоємцем за заповітом померлого [INFO] [PERSON] , який заповів їй земельну ділянку площею 3,0235 га для ведення селянського господарства, яка розташована на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Вказала, що 01 грудня 2018 року звернулася за допомогою в оформленні спадкових прав до адвоката, якому передала оригінали документів, які стосуються оформлення спадкових прав, який згодом повідомив про необхідність написання заяви про вступ у спадщину, однак необхідні документи повернув лише 17 січня 2018 року. Позивач зазначила, що 21 січня 2019 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] тривалістю 1 місяць. Третя особа у письмових поясненнях зазначила, що позивач не надала доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 35-39). Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надавав, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Третя особа просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 35-39). З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 травня 2018 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3,0235 га для ведення селянського господарства, яка розташована на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер 1822083500:01:002:0034 (а.с. 7-8). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 12). 01 грудня 2018 року між позивачем та адвокатом Сищуком В. В. був укладений договір про надання правової допомоги та процесуальне представництво щодо оформлення позивачем спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 14). 08 січня 2019 року позивач звернулася до адвоката Сищука В. В. з вимогою про повернення документів, які були надані нею для оформлення спадкових прав (а.с. 16). Зазначені документи позивачем було отримано 17 січня 2019 року, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі (а.с. 15). 21 січня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецької С. Л. для прийняття спадщини після [PERSON] , однак отримала відмову у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 13). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\\ (ст. 1217 ЦК). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Отже, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Однак, суду не надано доказів на підтвердження того, що нотаріус вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював її виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Крім того, судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 19 грудня 2018 року, а позов до суду вона пред`явила 23 січня 2019 року, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (реч. 1 ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Верховний суд у Постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц зазначив, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З огляду на наведене, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дослідивши причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, зважаючи на те, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву

Outcome: approved