Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок під номером [ADDRESS]. Вказаний будинок був набутий спадкодавцем [PERSON] спільно з її чоловіком [PERSON] за час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі - продажу. Право власності на нього було зареєстровано на чоловіка спадкодавиці, який помер. Згідно з рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУН 371/950/16-ц право власності на 7/16 частин вказаного будинку належить [PERSON] Цим же рішенням встановлено, що [PERSON] належало 9/16 частин будинку. За життя [PERSON] не встигла зареєструвати спадкові права на свою частину будинку та отримати правовстановлюючий документ. Позивач, будучи спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину прийняла. Оформити спадкові права на житловий будинок не має змоги, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 9/16 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача вирішено питання про витребування спадкової справи померлої [PERSON] Відповідач відзиву на позов не подав. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не з'явився до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 07 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області. 03 березня 2011 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, посвідченим 21 січня 2009 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Товмач О.М. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 26292011 від 03 березня 2011 року, який приєднано до матеріалів спадкової справи, даний заповіт є чинним. 01 грудня 2015 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну померлій [PERSON] земельну ділянку. Спадковим майном є 9/16 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори № 977/02-14 від 31 серпня 2016 року, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером [ADDRESS] є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок. Вказаний будинок був набутий спадкодавцем [PERSON] спільно з її чоловіком [PERSON] за час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори Шепітко В.В. 27 грудня 2005 року. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі на час придбання будинку підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Вільхівецькою сільською радою 07 березня 1997 року. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 09 лютого 2006 року після купівлі право власності на житловий будинок було зареєстровано за [PERSON]. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за [PERSON] не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек № 43800976 від 01 грудня 2015 року, що міститься в матеріалах спадкової справи. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] У відповідності до вимог статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] являвся об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. Житловий будинок був набутий [PERSON] спільно з її чоловіком [PERSON] за час перебування в шлюбі, а тому за приписами Сімейного кодексу України [PERSON], спадкоємицею якої є Позивачка [PERSON], належала на праві спільної сумісної власності 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУН 371/950/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на 7/16 частки садиби, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка згідно електронного реєстру прав власності на нерухоме майно належала померлому [INFO] року [PERSON]. Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 29 грудня 2016 року. Вказане підтверджується копією судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили. Вказаним судовим встановлено наступні обставини: - [PERSON] помер [INFO] року в селі Івки Богуславського району. Спадкоємець на обов'язкову частку за законом згідно ст. 1241 ЦК у України після смерті [PERSON], його дружина [PERSON], прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією відповідної заяви, поданої до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11 серпня 2009 року. - Оскільки [PERSON] являлась спадкоємцем за заповітом, а [PERSON], як непрацездатна дружина померлого [PERSON], мала право на обов'язкову частку, то відповідно положень ст. 1241 ч. 1 ЦК України частка [PERSON] в спадковому майні становила 7/16, а частка [PERSON] 1/16, так як після смерті [PERSON] було чотири спадкоємці першої черги за законом. - Також [PERSON], спадкоємцем якої є [PERSON], належала на праві спільної сумісної власності інша 1/2 частина спірного будинку. Таким чином, в рішенні Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУН 371/950/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування встановлено обставину наявності у [PERSON] права на 9/16 частин у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. (Розрахунок : 1/2 + 1/16 = 9/16). Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Будучи спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю документа, що підтверджує її право власності на житловий будинок. Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт належності спадкодавцю [PERSON] до дня смерті майна у виді 9/16 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1261, 1267, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved