Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2005 року вона є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровано 4 особи: її колишня невістка [PERSON], донька її колишньої невістка від першого шлюбу [PERSON], її онуки [PERSON] та [PERSON] Однак після розірвання шлюбу з її сином відповідачка з дітьми виїхала з вказаної квартири і з цього часу в квартирі не мешкає, особисті речі, що належать її, в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Так як до теперішнього часу відповідач не бажає знятися з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у звязку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача, не може вільно розпорядитися своєї власністю, що порушує її право власності, усунення яких вона має права вимагати в судовому порядку. Просить визнати відповідача та її неповнолітню доньку [PERSON] втратившими право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти розгляд справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представників третіх осіб за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2005 року є власником квартири [ADDRESS] (арк.9). Право власності на вказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку (арк.11). Згідно довідки Центру обслуговування абонентів № 6 МКП «Основаніє» від 01.07.2015 № 1074 в зазначеній квартирі зареєстровано 4 особи: відповідач [PERSON], її донька [PERSON], її онуки [PERSON] та [PERSON] (арк.19). Згідно акту Центру обслуговування абонентів № 6 МКП «Основаніє» від 06.08.2015 року [PERSON] зареєстрована в зазначеній квартирі, але в квартирі не мешкає з 01.10.2013 року та по теперішній час (арк. 36). Встановлене ст.41 Конституції України право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (даний принцип відповідно закріплений ст.317 ЦК України) передбачає право власності як абсолютне праве, яке надає власнику повноваження щодо повного, всебічного і комплексного використання трьох елементів права власності як такого. Непорушність права приватної власності означає проголошену Конституцією неможливість несанкціонованого втручання будь-кого у здійснення власником своїх повноважень, а також недопустимість дій всупереч інтересам власника, його волі тощо. Згідно з ст. 319 власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозвязку і достатності, суд вважає доведеним, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад 1 рік, ніяких перешкод їй в користуванні спірним житлом не чинилось, тривалий час вона ним не користується з власної ініціативи, її майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялася, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні її власністю, оскільки вона вільно не може розпорядитися своїм майном, вимушена нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. Суд вважає, що за вказаних обставин відповідач та її неповнолітня дитина [PERSON] втратили право користування спірним житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved