Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], де третя особа [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування 1/3 частини домоволодіння від 27 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] та, зареєстрованого в реєстрі під № 1183 позивач є власником 1/3 частини домоволодіння № 54 по вулиці Індустріальна у м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ). Інша частина домоволодіння № 54 по вулиці Індустріальна у м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), а саме 2/3 частина - належать [PERSON]. Вказане домоволодіння знаходиться у спільній власності та фактично розділене на дві окремі квартири та мають окремі рахунки. 05.02.2009 відповідач, за згодою колишнього співвласника домоволодіння, був у ньому зареєстрований без достатніх правових підстав. Відповідач [PERSON] [PERSON] в домоволодінні № 54 по вулиці Індустріальна у м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), не проживає, не користується ним, не несе витрат на його утримання, тому позивач звернулася до суду та просила визнати [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №54 по вулиці Індустріальній в місті Дніпро, знявши його з реєстрації. В судовому засіданні позивачка [PERSON] надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала, пояснивши також, що в будинок відповідач не вселявся, не переїжджав. Вона неодноразово намагалася вирішити це питання шляхом направлення листів на відому їй адресу відповідача, але марно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування 1/3 частини домоволодіння від 27 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під № 1183 позивач [PERSON] є власником 1/3 частини домоволодіння № 54 по вулиці Індустріальна у м. Дніпро (колишня назва м.Дніпропетровськ). 2/3 частини цього домоволодіння належать [PERSON]. Вказане домоволодіння знаходиться у спільній власності та фактично розділене на дві окремі квартири та мають окремі рахунки. 05.02.2009 у зазначеному домоволодінні колишнім його власником [PERSON] було зареєстровано відповідача [PERSON] [PERSON]. Відповідач [PERSON] [PERSON] не вселявся у домоволодіння, не перевозив свої речі, ним не користується та не користувався, що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] [PERSON] втратив право користування спірним житлом, що є підставою для зняття останнього з реєстраційного обліку. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи та клопотання позивача залишити судові витрати на її рахунок, суд вважає за необхідне судові витрати не розподіляти та віднести їх на рахунок позивача.

Outcome: approved