overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання договору купівлі продажу квартири зареєстрованого біржею дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.12.1998 вона купила у відповідача квартиру та уклала відповідний договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] (нині Горішні Плавні) з [PERSON] , який було зареєстровано в універсальній товарній біржі 11.12.1998 під реєстраційним № 269 , та зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності в Кременчуцькому МБТІ за реєстром № 320 в книзі №4. В даний час вона не має можливості проводить інші нотаріальні дії , оскільки, зазначена квартира не оформлена нотаріально. Просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним вищевказаний договір купівлі продажу квартири. В судове засіданні позивач не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином . Від неї до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Судом встановлено, що 11.12.1998 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ( нині Горішні Плавні). Даний договір був зареєстрований Комсомольською універсальною товарною біржею за №269 і в Кременчуцькому МБТІ інвентарний №320, в книзі № 4 (а.с.8). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (нині Горішні Плавні) видане на імя [PERSON] відповідно до договору купівлі продажу від 11.12.1998 р. (а.с.9). Відповідно до ст. 224 ЦК України ( в редакції 1963 року) Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Оскільки обидві сторони досягли згоди по всім необхідним умовам договору, договір є законним, не містить протиправних умов, повністю виконаний сторонами, але не посвідчений у встановленому законом порядку, тобто нотаріально, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить 27/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач є подругою позивача та зареєстрована у вказаному будинку, однак ніколи там не проживала, її особистих речей в будинку немає. Тому позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування житлом. У судове засідання позивач подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином за місцем її реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 09.02.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, належить 27/100 частин житловий будинок [ADDRESS]. Згідно виписки з будинкової книги, за вказаною адресою зареєстровані позивач, її чоловік, донька, та подруга [PERSON] - відповідач по справі. Також судом встановлено, що відповідач з моменту реєстрації там ніколи не мешкала. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідача за спірною адресою. Також, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 244,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. [PERSON] вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком позивача та зареєстрований у вказаній квартирі, однак з лютого 2015 року там не проживає, його особистих речей в будинку немає. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд ухвалює про заочне розгляд справи відповідно до вимог ст. 224-225 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира [ADDRESS]. Згідно копії виписки з будинкової книги, за вказаною адресою зареєстровані позивач, донька позивача, та її колишній чоловік [PERSON] відповідач по справі. Також судом встановлено, що відповідач з лютого 2015 року там не мешкає, про що свідчить Акт від 06.06.2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідача за спірною адресою. Також, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 551,2 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, кімнатою № 427 по вул. Миру, 8 в м. Комсомольську (нині м. Горішні Плавні) Полтавської області, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем , 09.09.2011 р. шлюб між ними було розірвано , з 2006 року [PERSON] виїхав за межі України в кімнаті не проживає, не приймає участі в її утриманні. Вона в зазначеній кімнаті проживає з дітьми [PERSON], [PERSON] і змушена споачувати комунальні послуги за відповідача. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється вирішувати дане питання, просить визнати його таким , що втратив право користування кімнатою № 427 по вул. Миру, 8 в м. Комсомольську ( в даний час м. Горішні Плавні) Полтавської області . Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява в якій позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати дану справу у їх відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрована в кімнаті № 427 по вул. Миру, 8 в м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні) Полтавської області разом з нею зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.3). Відповідно до рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.09.2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 5). Відповідно до рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 02.10.2013 р. про прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Комсомольська обєкта права державної власності будівлю гуртожитку № 1 за адресою вул . Миру, 8 м. Комсомольська . Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом від 27.04.2016 р., в якому зазначено, що [PERSON] не проживає в кімнаті № 427 по вул. Миру, 8 в м. Комсомольську ( ниін м. Горішні Плавні) Полтавської області з 2006 року (а.с.4). Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймачем, а в випадках спору судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, тому він втратив право користування ним і позов підлягає до задоволення . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач є онуком позивача та зареєстрований у вказаній квартирі, однак з лютого 2005 року там не проживає, його особистих речей в будинку немає. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі Свідоцтва про право власність на житло, виданого 25.12.1998 року Управління ЖКГ Виконкому ОМР належить квартира [ADDRESS]. Згідно виписки з будинкової книги, за вказаною адресою зареєстровані позивач, її чоловік та онук [PERSON] відповідач по справі. Також судом встановлено, що відповідач з лютого 2005 року там не мешкає, про що свідчить від 10.04.2015 року, Акт від 11.05.2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідача за спірною адресою. Також, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 551,2 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира № 162 в будинку № 24 корп. 1 по вул. Затонського у м. Одесі. Відповідач є колишнім чоловіком дочки позивача та зареєстрований у вказаному будинку, однак з жовтня 2012 року там не проживає, його особистих речей в будинку немає. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом. У судове засідання позивач подала заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира № 162 в будинку № 24 корп. 1 по вул. Затонського у м. Одесі. Згідно виписки з будинкової книги, за вказаною адресою зареєстровані донька позивача, та її колишній чоловік [PERSON] відповідач по справі. Також судом встановлено, що відповідач з жовтня 2012 року там не мешкає, про що свідчить Акт від 25.02.2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідача за спірною адресою. Також, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 551,2 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але там не проживає з 2004 року, не оплачує комунальні послуги та не бере участі у її утриманні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], судові витрати по справі віднести на їх рахунок та не стягувати з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій позов визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на квартиру № 313 від 12.08.1992 року (а.с.5). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом від 19.06.2018, в якому зазначено, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2004 року (а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач подав до суду письмову заяву про визнання позову, а тому наявні підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], а відповідач не проживає в даній квартирі понад один рік без поважних причин, тому він втратив право користування ним і позов підлягає до задоволення. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але там не проживає з березня 2015 року, не оплачує комунальні послуги та не бере участі у її утриманні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій позов визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 30.04.2013 року (а.с.5-7). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом від 14.06.2018, в якому зазначено, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з березня 2015 року (а.с.11). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач подав до суду письмову заяву про визнання позову , а тому наявні підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , а відповідач не проживає в даній квартирі понад один рік без поважних причин, тому він втратив право користування ним і позов підлягає до задоволення. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved