Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є її рідним батьком. 02 жовтня 2012 року їй виповнилося 18 років, а з 01 вересня 2015 року вона навчається в Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті на першому курсі денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно на період навчання але не більше ніж до досягнення нею 23 років, допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та пояснила, що позивач на даний час навчається в Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті на першому курсі денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач отримує щомісячні страхові виплати в фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області та пенсію в УПФУ в м. Павлограді, а тому може надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги позивача не визнав, зазначив, що згоден платити аліменти на утримання позивача, але в розумному розмірі, бо має також ще і малолітню дитину, на утримання якої за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2012 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно. Він не працює, отримує пенсію по інвалідності, бо є інвалідом третьої групи. Конкретно висловити свою думку щодо розміру аліментів на утримання позивача не зміг, платити аліменти на її утримання згоден, але в розумному розмірі. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно витягу з наказу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету від 31 липня 2015 року № 1798 [PERSON] зарахована з 01 вересня 2015 року студентом першого курсу факультету менеджменту і маркетингу денної форми навчання (а.с.11). Відповідно до договору № Си-МТ-14 від 01.08.2015 року термін навчання [PERSON] з 01 вересня 2015 року по 30 серпня 2016 року (а.с.10). У звязку з навчання позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2012 року з [PERSON] стягуються щомісяця аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 року загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати пятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За таких обставин у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивачів, становить 36,67 % заробітної плати (1/5 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. З урахуванням того, що відповідач конкретно висловити свою думку щодо розміру аліментів на утримання позивача не зміг, натомість платити аліменти на її утримання згоден, але в розумному розмірі, та враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти на користь третіх осіб, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року та до закінчення нею навчання, тобто по 30 серпня 2016 року. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial