Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1999 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, і тому позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше від прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, подала до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданим 28 грудня 1999 року Узинською міською радою Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 115. На даний час шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 357/10325/16-ц, 2/357/3956/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу від 12.10.2016 року, яке набрало законної сили 31.10.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданим 04 травня 2001 року Виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області. В суді, також, встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання сина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач не може самостійно утримувати дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, і тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved