Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною вище позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У квартирі має зареєстроване місце проживання її брат [PERSON] . У свідоцтві про право власності вказано дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] ». 09.12.2011 року вона уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки та не проживає у вказаній квартирі на протязі останніх восьми років. У зв`язку з тим, що у неї є намір продати свою квартиру, то реєстрація її брата у вказаній квартирі не дає можливості цього зробити, оскільки потенційні покупці хочуть, щоб зареєстрованих осіб у квартирі не було. Просила позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Відповідачем відзиву на позов подано не було. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримали. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). 09.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6). Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно довідки ОСББ «Сокіл-Чернівці» №156 від 14.04.2021 року місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстровано за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З довідки ОСББ «Сокіл-Чернівці» від 14.04.2021 року, яка складена комісією в складі голови правління ОСББ «Сокіл-Чернівці» [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON]. вбачається, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] дійсно зареєстрований, однак не проживає на протязі останніх восьми років (а.с.8). Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-158цс14 від 5 листопада 2014 року. У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, у зв`язку з чим наявне оспорене право позивача використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, за захистом якого вона змушена була звернутися до суду. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved