Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з [PERSON],з 15.09.1995 року по 03.09.2013 р., придбали квартиру [ADDRESS], яку було оформлено на відповідача і який на даний час одноособово користується цим житлом, а тому позивач просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину зазначеної квартири. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач позов визнав частково, заперечуючи стягнення з нього судових витрат. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.09.1995 року по 03.09.2013 року. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи (а.с.4,5). В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу сторін, 23.11.2000 року, ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Однак, покупцем в договорі купівлі-продажу зазначеної квартири значиться, лише, [PERSON] Дане підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23.11.2000 року( а.с.6 ). Встановлено, що на даний час позивач з дітьми проживає не за місцем своєї реєстрації та її бувший чоловік звертався до суду з позовом про позбавлення її права користування цією квартирою, але в позові було відмовлено. В судовому засіданні встановлено, що письмових домовленостей з приводу спільного майна сторін, шлюбного договору між сторонами не укладалося. Також, встановлено, що в спірній квартирі на сьогодні проживає відповідач, який підтверджує належність 1\\2 ачастини цієї квартири [PERSON] Відповідач в судовому засіданні заперечував стягнення з нього на користь позивача судових витрат, аргументувавши дане тим, що існують великі борги по несплаті комунальних платежів, які частково мала б сплачувати і позивач, а тому судові витрати мають бути їй компенсовані відповідачем. При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, в судовому засіданні встановлено, що майно - квартира [ADDRESS] є спільною власністю колишнього подружжя [PERSON], придбана їх спільним коштом , в період проживання однією сімєю. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з розміру судового збору - 2468 грн. 35 коп. та підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1). Враховуючи наведене та

Outcome: approved