Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2006 року, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.07.2013 року. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Батько жодним чином не бере участі у вихованні доньки. Відповідач більше двох років не цікавиться долею своєї малолітньої дитини та не бере участі у її житті. Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. У зв'язку з вищевикладеним просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву про проведення розгляду справи без її участі. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2006 року, який відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.07.2013 року було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02.11.2006 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї від 30.01.2018 року № 02, виданої ДП «Херсонський морський торговельний порт», [PERSON], [INFO], зареєстрована разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 55 Херсонської міської ради від 26.01.2018 року №01-11/41 [PERSON] з початку 2017 навчального року не цікавився успіхами дитини, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями особисто, не приймав участі у шкільному житті та вихованні доньки. Як вбачається з характеристики від 15.02.2018 року, виданої Херсонським ясла-садком №36 комбінованого типу з вадами мови Херсонської міської ради, [PERSON] працює в Херсонському яслах-садку № 36 комбінованого типу для дітей з вадами мови Херсонської міської ради з жовтня 2008 року. За період праці зарекомендувала себе як відповідальний, доброзичливий робітник. З акту обстеження умов проживання від 10.05.2018 року служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради вбачається, що батько дитини [PERSON] залишив родину у 2009 році та мешкав окремо від родини. Зі слів матері [PERSON] з'ясовано, що батько дитиною не цікавився, матеріально не допомагав, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона від 10.08.2018 року №93 вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, судом встановлено, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу. Так, відповідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved