Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником будинку, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № 3483 від 21.10.2005 року, та надала згоду відповідачу з її дитиною, своєму сину, який був одружений з відповідачем, на реєстрацію проживання та фактичного проживання в житловому будинку, який розташований за адресою вул. 1 Травня, 62, смт.Вільшанка, Вільшанського району, Кіровоградської області, що підтверджується записами в домовій книзі. З 2013 року, після розірвання шлюбу з сином позивача, відповідач фактично змінила своє місце проживання та на даний час проживає за адресою [INFO]. Даний факт можуть підтвердити свідки. Реєстрація відповідача в домоволодінні, що належить позивачу, призводить до нарахування зайвих коштів, не можливо використовувати права власника, так як відповідачка не проживає в будинку більше двох років, не оплачує плату за користування приміщеннями і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню майна та не приймає участі у спільному побуті, а також позивач позбавлений права отримати пільги. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу знятись з реєстрації у домоволодінні позивача, але відповідач не реагує на прохання. Позивач просить суд визнати відповідача особою, що втратила право на користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою вул. 1 Травня, 62, смт. Вільшанка, Вільшанського району, Кіровоградської області та належить позивачу на праві приватної власності. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не підтримала, просить суд не позбавляти її права на користування житлом, вважає що має право на житло та просить розглянути справу без її участі. Представник Вільшанського районного сектору УДМС в Кіровоградській області в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без її участі. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожний окремо показали, що [PERSON] більше року не проживає за адресою [INFO]. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні безспірно з'ясовано, що жилий будинок, розташований в смт.Вільшанка, вул. 1 Травня, 62, Вільшанського району, Кіровоградської області, дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 3483 від 21.10.2005 року виданого Вільшанською селищною радою (а.с. 7). Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із копією домової книги для прописки громадян, які проживають [INFO]\~у даному жилому будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]\~(а.с. 8-10). У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 03.04.1987 року «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та відповідача слід визнати особою, що втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач більше року відсутня та не проживає у вказаному будинку. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved