Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт того, що покійна [PERSON] за життя була власницею житлового будинку та земельної ділянки площею 0,15 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] , 1957 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , як за спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] , право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,15 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . При цьому посилається на те, що її мати [PERSON] за життя не оформила, не зареєструвала і не отримала документи на своє ім`я, які підтверджують її право власності на житловий будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою, що перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.07.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира відвід 16.08.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позов, з підстав викладених у ньому та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, в якому позов не визнала, відзив на позов у встановлений судом строк не надала. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач зареєстрована за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , з 16.01.1974 року. Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради про технічні показники об`єкту №555 від 08.02.2021 року, об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , присвоєно інвентаризаційний номер 13629. Станом на 08.02.2021 року встановлено, що загальна площа будинку складає 79,9 кв.м., житлова 52,5 кв.м., в тому числі прибудови літ. «а, а1, А1, А2» загальною площею 48,0 кв.м., житловою 24,1 кв.м., які побудовані до 05.08.1992 року. Загальна та житлова площі змінились за рахунок перепланування без втручання в несучі конструкції. На земельній ділянці сарай літ. «Б» побудований до 05.08.1992 року. До будинку належать: літ. «Б» - сарай, літ. «В» - навіс, літ. «У» - туалет, №1, 2 - огорожа, №3 - колодязь. Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 19.02.2021 року №556 згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №13629, станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Відповідно до архівної довідки архівного відділу Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 03.11.2008 року №784, згідно запису в земельно-шнуровій книзі управління сільського господарства Житомирського району (1963-1971р.) по колгоспу ім. Мічуріна в розділі робітники і службовці за №123 значиться земельна ділянка 0,15 га за [PERSON] (довідка с/р від 26.05.66 №134). Згідно архівної довідки архівного відділу Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 12.01.2009 року №4, згідно запису в земельно-шнуровій книзі управління сільського господарства Житомирського району Житомирської області (1963-1071р.) по колгоспу ім. Мічуріна с. Соколова Гора в розділі робітники і службовці за №123 за [PERSON] значилася земельна ділянка 0,15 га. В 1964 році голова двору помер, тому згідно довідки сільської ради №134 від 26.05.66р. земельну ділянку переписано на [PERSON] . За інформацією Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 08.02.2021 року, відповідно до земельно-облікових даних щодо реєстрації права власності чи користування земельними ділянками за померлим [PERSON] та [PERSON] , відомості щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ) в управлінні відсутні. Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецької Н.С. від 11.03.2021 року, згідно спадкової справи №15/2021, яка була заведена приватним нотаріусом 11.03.2021 року, [PERSON] дійсно є спадкоємицею за законом після померлої [INFO] її матері [PERSON] . Інформація щодо інших спадкоємців померлої в спадковій справі відсутня. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецької Н.С. від 11.03.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності померлої на житловий будинок та земельну ділянку і відсутні будь-які відомості про реєстрацію права власності на вказані об`єкти нерухомого майна на ім`я померлої. Згідно ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, які були чинними на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Виходячи із змісту наведених норм закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно п.п. 4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року №7 із змінами, відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність» (697-12) у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що факт належності земельної ділянки померлій [PERSON] підтверджується архівною довідкою, а факт належності їй житлового будинку підтверджується будинковою книгою, суперечить вимогам закону, оскільки вказані документи не є правовстановлюючими. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. Позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів будівництва [PERSON] на відведеній їй у встановленому законом порядку земельній ділянці житлового будинку по [ADDRESS] , прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності у виконкомі місцевої Ради, а також отримання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га за вищевказаною адресою. Оскільки померла [PERSON] не була власником вищевказаного майна за життя і воно не увійшло до складу спадщини, тому позовні вимоги про встановлення факту належності їй такого майна на праві власності та визнання за позивачем, як за спадкоємцем за законом, права власності на зазначене майно, не підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed