Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, вказуючи, що продовж сумісного життя з'ясувалося про відсутність спільних інтересів які зробили їх чужими людьми. Протягом останніх шести місяців позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть, проживають окремо, у зв'язку з чим це суперечить інтересам позивача. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові, а також присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 березня 2011 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №76 (Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved