Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що 02.08.2012 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між ними з відповідачем було розірвано. Від шлюбу, у них є двоє дорослих синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У період спільного сумісного життя, як подружжя нею та відповідачем було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею - 78, 2 кв. м., житловою площею - 36, 9 кв. м. Кімнати окремі, кімната № 5 розміром 17,4 кв. м., кімната № 2 - 19,5 кв. м. 28.11.2012 року Оболонський районний суд м. Києва постановив рішення, яким вищевказану квартиру визнано їхньою спільною сумісною власністю та визнано за ними право власності на ? частини цієї квартири. 21.05.2014 року право власності позивача на ? частину квартири [ADDRESS] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказує, що з відповідачем у них давно склалися неприязні стосунки. Він в силу свого характеру, психічного захворювання до неї ставиться вороже, її право власності на ? частини квартири не визнає, вважає, що він один лише має право користування вказаною вище квартирою. Не дивлячись на те, що відповідач фактично в зазначеній квартирі не проживає, а проживає в [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності, без згоди позивача в спірну квартиру заселив квартирантів. Своїми діями відповідач створює для позивача перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного позивач просила суд зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та встановити порядок користування жилими приміщеннями в квартирі [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування кімнату №2 площею - 19,5 кв. м., [PERSON] в порядку користування кімнату № 5 площею - 17,4 кв. м. Кухню площею 14,5 кв. м, ванну кімнату площею - 8, 0 кв. м., вбиральню - 1,7 кв. м., коридор, 11, 1 кв. м., веранду - 6, 0 кв. м. залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Позивач та представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки представник позивача та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.08.2012 року визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], та визнано за [PERSON] та за [PERSON] по ? частині (за кожним) квартири [ADDRESS]. Згідно із технічним паспортом квартира складається із двох житлових кімнати площею 36, 9 кв.м. у тому числі: 1-а кімната - 19, 5 кв. м., 2-а кімната - 17, 4 кв. м., кухні площею 14, 5 кв. м., ванної кімнати - 8, 0 кв. м., вбиральні - 1, 7 кв. м., коридору 11, 1 кв. м., веранди 6, 0 кв. м. Загальна площа квартири 78, 2 к.в.м. Висновком РУ ГУ МВС України в м. Києві встановлено, що [PERSON] постійно та безпідставно викликає спецслужби та перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері № 3 м. Києва, поводить себе неадекватно, сторонні та підозрілі особи в даній квартирі не проживають. Відповідачем доводи позивача не спростовано. За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Ч.1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згоди про порядок володіння та користування спірною квартирою між її співвласниками не досягнуто. Нормою ч.3 ст.358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами , які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи вище викладене суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Слід встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування кімнату №2 площею - 19,5 кв. м., [PERSON] в порядку користування кімнату № 5 площею - 17,4 кв. м. Кухню площею 14,5 кв. м, ванну кімнату площею - 8, 0 кв. м., вбиральню - 1,7 кв. м., коридор, 11, 1 кв. м., веранду - 6, 0 кв. м. залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Крім того, суд зазначає, що встановлення порядку користування квартирою не змінює частки співвласників у праві власності на квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: approved