Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 року по 04.05.2012 року. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Вказує, що починаючи з народження дитини між сторонами були припинені шлюбні відносини, відповідач проживає окремо, свої батьківські обов'язки не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, матеріальної, грошової, посильної, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. З листопада 2010 року відповідач дитину не відвідував, матеріальної допомоги не надавав, всі питання щодо утримання та виховання доньки вона вирішує самостійно. Відповідач є платником аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], але станом на 22.10.2014 року має заборгованість. З приводу ухилення від сплати аліментів державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було винесено подання щодо притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Вказані обставини вона розцінює як свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор Лавренко Ю.А. заперечень проти позову не надала. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує, згоден на позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, заперечень проти позову не має. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Крім того, враховуючи вік дитини, рівень її розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору, та те, що особиста участь в розгляді даної справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 року по 15.05.2012 року, що підтверджується: копіями паспортів; свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 20 від 17.04.2010 року; рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.05.2012 року по цивільній справі № 2-897/2798/12 ( а.с. 5, 6, 20, 21). Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про народження, актовий запис № 612 від 07.09.2010 року (а.с. 7) Малолітня донька [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї ТОВ «Інфо-Ком» від 21.10.2014 року (а.с. 4). З 24.11.2010 року з відповідача на користь позивача, за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 2-380 від 16.02.2011 року, стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2011 року державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Ковтун І.О. (а.с. 8) Станом на 22.10.2014 року відповідач має заборгованість по аліментам за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 2-380 від 16.02.2011 року в розмірі 12164,28 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по аліментам Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ від 22.10.2014 року (.а.с 9) Згідно подання державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Нежумирі А.О., державний виконавець звернувся до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області з проханням порушити карну справу за ст. 164 КК України, відносно боржника [PERSON] за ухилення ним від сплати аліментів встановлених судом (а.с. 10-11). Згідно наданих позивачем медичних документів, малолітня донька [PERSON], [INFO], страждає хронічними захворюваннями шлунково-кишкового тракту та періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується: епікризами № 950 і № 874 КЗ Дніпродзержинська міська лікарня № 7; виписками із медичної карти амбулаторного хворого № 294, № 890, № 2175 КЗ Дніпродзержинська міська лікарня № 7 (а.с.12-18) Відповідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради № 6-11/67 від 12.02.2015 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.37-38). Судом встановлено, що відповідач, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідної матеріальної підтримки, медичного догляду, лікування дитини, з дитиною не спілкуються її вихованням не займається, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ці обставини визнані відповідачем по справі, що підтверджується його заявою від 10.04.2015 року. Згідно абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд приходить до висновку про доведеність факту ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, тому позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, що відповідає інтересам дитини та захистить її права. Також, судом враховано, визнання відповідачем обставин зазначених позивачем в позовній заяві. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved