Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник, скориставшись своїми правами, передбаченими ст.ст.27-31 ЦПК України, збільшили розмір позовних вимог та суду зазначили, що [PERSON] по день своєї смерті проживав [INFO]. Позивач в справі, [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON]. За життя [PERSON], вони перебували у хороших родинних стосунках. Починаючи з 2004 року [PERSON] став потребувати уваги та догляду за собою. На прохання брата позивач здійснювала за ним догляд, ходила до нього кожного дня, носила продукти харчування, робила по дому необхідну роботу, возила його до лікарні та купувала за власний рахунок ліки, які були необхідні для його лікування та підтримки організму у відповідному життєвому тонусі. По смерті [PERSON] всі витрати щодо проведення церемонії поховання останнього позивач здійснювала за власний рахунок, що підтверджується копією довідки Виконавчого комітету Крутогобівської сільської ради Таращанського району Київської області Рідна сестра позивача [PERSON] жодним чином не допомагала позивачу в догляді за братом та не брала участі в його похованні. За життя [PERSON] володів майном, розпоряджався ним, мав грошові кошти та сертифікати за земельні ділянки, частки (паї) за рахунок яких він забезпечував власні життєві потреби. До складу спадкового майна входять: будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Леніна, 104, с. Круті Горби Таращанського району Київської області та складається з житлового будинку, сараю, криниці, погреба, огорожі (детальний обсяг розмір вказаного спадкового майна визначений спадковою справою №112/2015 заведеною Таращанською державно нотаріальною конторою та підтверджений оригіналами документів, які в ній знаходяться); земельна частка (пай), площею 1,98 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої в межах Крутогорбівської сільської ради, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №683290; земельна частка (пай), площею 2,00 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої в межах Крутогорбівської сільської ради, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №683290; нарахована та не виплачена управлінням Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області сума коштів в розмірі 10, 571 тис. грн. Отже, після смерті [PERSON] 18.10.2015 року залишилося спадкове майно, яке по своїй особистій волі він нікому не заповідав та не дарував у встановленому законом порядку. Спадкоємцями другої черги є відповідачі в справі. Позивач до Таращанської державної нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини. 17.12.2015 відповідач [PERSON] також подала до Таращанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 08.04.2016 року від племінника позивача та племінника [PERSON] - [PERSON], який мав право спадкування згідно пункту третього ст. 1266 Цивільного кодексу України за правом представлення після своєї матері [PERSON], яка померла 21.06.2001 року, подано до Таращанської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь тітки - [PERSON]. 18.04.2016 року від [PERSON] до Таращанської державної нотаріальної контори надійшла заява про відмову від прийняття спадщини на користь рідної сестри - [PERSON]. Таким чином, станом на 18.04.2016 року частка спадкового майна позивача суттєво збільшилася та мала становити 1/3 від загальної частини майна. Проте, 10.02.2017 року державний нотаріус Таращанської державної нотаріальної контори [PERSON], формально посилаючись на ст.ст. 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (5/8 частки), в зв'язку з тим, що відмова брата позивача [PERSON] від прийняття спадщини на її користь була посвідчена нотаріусом Красногвардійського нотаріального округу Республіки Крим, яка ніби-то являється окупованою територією України. Відтак, державний нотаріус Таращанської державної нотаріальної контори вважає, що подані [PERSON] документи не відповідають вимогам законодавства, видані на тимчасово окупованій території та не є підставою для вчинення нотаріальних дій. На даний час чинним законодавством України не визначений та не регламентований чіткий порядок дій спадкоємців, які проживають в Автономної Республіки Крим, яка наразі являється невід'ємною частиною держави Україна. [PERSON] є особою похилого віку, яка не може без сторонньої допомоги пересуватися по території України та не має можливості іншим способом завірити свою відмову від прийняття спадщини, окрім такого, який визначений на території місця його проживання, в с. Пятихатки, Червоногвардійський район, Автономної Республіки Крим. Крім того, позивач зазначає, що понесла витрати на поховання брата в розмірі 20 тис грн.. В звязку з даними обставинами, позивач та її представник просять суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкового майна померлого [PERSON]. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та суду показали, що позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі від 26.05.2017, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Леніна, 104, с. Круті Горби Таращанського району Київської області, 1/2 земельної ділянки, площею 1,98 га, 1/2 земельної ділянки, площею 2,0 га і 1/2 нарахованої та не виплаченої управлінням Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області суми коштів в розмірі 10,571 тис. грн., з урахуванням частки [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо зміни розміру ідеальних часток у спадщині та збільшення її частки посилається на положення ст. 1267 ЦК України, яка на її думку надає підстави для збільшення розміру її частки у спадщині, яка належить померлому [PERSON], в звязку з чим вважає, що суд повинен перерозподілити частки визначивши за позивачем 1/2 частки у спадщині. В судових засіданнях по вказаній справі було встановлено, що спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні. Водночас є спадкоємці другої черги, зокрема, [PERSON], [PERSON], [PERSON] (рідні брат та сестри спадкодавця) та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (племінники спадкодавця). Ідеальні частки спадкоємців є наступними: [PERSON] має право на 3/8 частки спадкового майна, оскільки її особиста частка після смерті спадкодавця становить 1/4 плюс частка в розмірі 1/8, від якої відмовився [PERSON] на користь [PERSON]; [PERSON] має право на 5/8 частки спадкового майна, оскільки її особиста частка складає 1/4 плюс частка в розмірі 1/8, від якої відмовився [PERSON] на користь [PERSON], плюс 1/8 від якої відмовилась [PERSON] на користь [PERSON] та плюс 1/8 від якої на користь останньої відмовилась [PERSON] Що стосується тверджень позивача в частині зарахування до її частки спадкового майна частки рідного брата спадкодавця, [PERSON], то останній подав до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь рідної сестри - [PERSON], яка не відповідає вимогам ст.ст. 1273, 1274 ЦК України, що також встановлено Апеляційним судом Київської області в рішенні від 12.01.2017 у цивільній справі №3 79/735/16-ц за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Таращанського районного суду Київської області від 13.09.2016 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Крім того, заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON] особисто не підписував, а від його імені підпис виконано невідомою нікому особою, а саме [PERSON], оскільки ніби-то [PERSON] хворіє на хворобу Паркінсона. Разом з тим, жодного підтверджуючого документу про його хворобу, будь-якої довіреності від [PERSON] на імя [PERSON], до матеріалів не долучено, крім того, відсутнє і рішення суду, яке набрало законної сили, щодо визнання [PERSON] недієздатним або обмежено дієздатним. Представники відповідача просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали суду аналогічні покази. Крім того зазначили, що позивач не надала доказів утримання спадкодавця та витрат коштів на його поховання. Похованням спадкодавця займалася [PERSON] та [PERSON], а всі родичі їм допомагали. Вони ставлять під сумнів заяву [PERSON] про відмову від своєї частки у спадковому майні, оскільки вона ним не підписана та зазначають, що державним нотаріусом позивачу було розяснено порядок подання заяви про відмову у прийнятті спадкового майна та в неї було достатньо часу, щоб подати всі необхідні документи у встановлений законодавством шестимісячний строк. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Таращанської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Свідок [PERSON] суду показав, що в кінці 2016 року до нього на мобільний телефон зателефонував [PERSON], який на даний час проживає на тимчасово окупованій території Республіки Крим. Він повідомив, що відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь сестри [PERSON] Свідок зазначає, що [PERSON] востаннє бачив десять років тому. Судом встановлено, що 18 жовтня 2015 року помер [PERSON], який до дня смерті проживав [INFO]. За своє життя [PERSON] заповіту не складав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно: будинковолодіння, що складається з житлового будинку, погріба з шийкою, сараю прибудови, сараю, убиральні, ганку, колодязя питного, яке знаходиться за адресою: вул. Леніна, 104, с. Круті Горби Таращанського району Київської області; земельної ділянки площею 1,9892 га розташованої в межах Крутогорбівської сільської ради, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №683290; земельної ділянки площею 2,0093 га, розташованої в межах Крутогорбівської сільської ради, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №683291; нарахованої та не виплаченої управлінням Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області суму коштів в розмірі 10571 грн ( десять тисяч пятсот сімдесят одна). Спадкоємці першої черги відсутні. Спадкоємцями другої черги є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (рідні брат та сестри спадкодавця), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (племінники спадкодавця). Після відкриття спадщини померлого [PERSON] позивач та відповідач [PERSON] звернулися до державного нотаріуса з заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. ( а.с.38,39) [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до державного нотаріуса із заявами в яких зазначили, що відмовляються від прийняття спадщини за законом після смерті дядька [PERSON] на користь [PERSON] ( а.с.40-42) [PERSON] подав до державного нотаріуса заяву, посвідчену секретарем виконавчого комітету Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області, в якій зазначено, що він відмовляється від своєї частки в спадковому майні померлого дядька [PERSON] на користь [PERSON] ( а.с.44) [PERSON] надала державному нотаріусу заяву посвідчену нотаріусом Красногвардійського районного нотаріального округу Республіки Крим, [PERSON] Федерації від 25.03.2016, в якій зазначено, що [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації з 24.06.2014, зареєстрований в [INFO] Республіки Крим, відмовляється від своєї частки в спадковому майні померлого [PERSON] на користь [PERSON] Дана заява підписана від імені [PERSON] [PERSON], громадянкою [PERSON] Федерації, в звязку з тим, що [PERSON] хворіє хворобою Паркінсона. ( а.с.43) 05.05.2016 [PERSON] державним нотаріусом було надано розяснення щодо неможливості прийняття до уваги заяви [PERSON], оскільки вона не відповідає вимогам законодавства держави Україна та рекомендовано звернутися до суду для встановлення дійсності заяви. ( а.с.83) Крім того, державним нотаріусом на імя [PERSON] було направлено також розяснення від 05.05.2016, в якому зазначено щодо неможливості прийняття до уваги його заяви про відмову від своєї частки в спадковому майні на користь [PERSON], оскільки вона не відповідає вимогам законодавства держави Україна та вказано, що [PERSON] наголошено, що свій підпис він повинен засвідчити у державного чи приватного нотаріуса, який працює на території України та направити на адресу Таращанської райдержнотконтори. ( а.с.47) Постановою від 10.02.2017 року в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що позивач претендує на більшу частку у спадковому майні, а нотаріусом не може бути прийнята до уваги заява [PERSON] ( а.с.9,104) Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.\~\~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтю 1259 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом три\-валого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоєм\-ців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується ру\-хомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за пи\-сьмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Отже, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має право на 3/8 частки спадкового майна померлого рідного брата [PERSON], оскільки її особиста частка після смерті спадкодавця становить 1/4 плюс частка в розмірі 1/8, від якої відмовився [PERSON] на користь [PERSON]; [PERSON] має право на 5/8 частки спадкового майна рідного брата [PERSON], оскільки її особиста частка складає 1/4 плюс частка в розмірі 1/8, від якої відмовився [PERSON] на користь [PERSON], плюс 1/8 від якої відмовилась [PERSON] на користь [PERSON] та плюс 1/8 від якої на користь останньої відмовилась [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 січня 2017 скасовано рішення Таращанського районного суду Київської області від 13.09.2016 ( яким визнано за [PERSON] право власності на 5/8 частин спадкового майна після померлого [PERSON]Р.) та даним рішенням встановлено, що місцевий суд не врахував, при цьому в основу судового рішення прийняв як доказ заяву [PERSON] від 25.03.2016 про відмову від спадщини, яка не відповідає вимогам ст.ст.1273,1274 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці самі обставини. На застосуванні вказаної норми наголошує п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Тому, твердження позивача, що доказом збільшення її частки спадкового майна є частка рідного брата спадкодавця [PERSON], яку слід зарахувати до її частки, суд не приймає. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов частково.

Outcome: partial