Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому уточнивши позовні вимоги просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Сокільницької сільської ради № 357 від 11.08.2017 року та № 382 від 10.10.2017 року; встановити факт, що земельна ділянка кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 площею 0,4921 га, розташована по [ADDRESS] відповідає земельним ділянкам: площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1410; площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1411; площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1412; площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1413; площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1414; площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1415; площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1416; визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право приватної власності на земельні ділянки за кадастровим номером 4623686400:04:000:1410; площею 0,0703 за кадастровим номером 4623686400:04:000:1411; площею 0,0703 за кадастровим номером 4623686400:04:000:1412; площею 0,0703 за кадастровим номером 4623686400:04:000:1413; площею 0,0703 за кадастровим номером 4623686400:04:000:1414; площею 0,0703 за кадастровим номером 4623686400:04:000:1415; площею 0,0703 за кадастровим номером 4623686400:04:000:1416 по [ADDRESS] ; стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що 26 липня 2017 року вона звернулась в суд з позовом до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П., [PERSON] із врахуванням уточнених позовних вимог просила про визнання у порядку спадкування за законом прав та обов`язки з правом реєстрації права власності. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано за [PERSON] у порядку спадкування за законом права та обов`язки з правом реєстрації права власності після померлої [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0.50 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] , що виникли з рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 175 від 26 квітня 2005 року. Вирішено питання судових витрат. Колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду винесено постанову від 16 травня 2019 року та вирішено таку апеляційну скаргу на рішення задоволити частково. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року змінено, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин рішення номер розташування земельної ділянки. Таким чином, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року набуло законної сили та є преюдиційиим при розгляді цієї справи, та бажаючи реалізувати свої права, позивачка звернулася через свого представника до управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2019 р. на належну їй в порядку спадкування земельну ділянку площею 0,4921 га. й присвоєно кадастровий номер 4623686400:04:000:1402. Так, рішенням про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.07.2019 р. за №4762921 позивачці у проведенні державної реєстрації вирішено відмовити в задоволенні заяви та реєстрації права власності на вказану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю відомостей щодо земельної ділянки площею 0,4921 га із зазначеним кадастровим номером 4623686400:04:000:1402 в Державному земельному кадастрі. Відповідно до пункту 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в разі надходження відповідно до Порядку відомостей з Державного земельного кадастру про відсутність в останньому відомостей про земельну ділянку державний реєстратор за зазначеним у заяві кадастровим номером за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав приймає виключно рішення щодо відмови в державній реєстрації прав. Таким чином, позивачка фактично позбавлена можливості реалізувати своє право шляхом реєстрації права власності на вказану земельну ділянку з огляду на таке. Як було встановлено судами у цивільній справі №450/2040/17. 26.04.2005 р. Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області видано рішення №175 «Про надання земельних ділянок у приватну власність в селі Сокільники», яким було вирішено надати безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку в полі площею 0.50 га в кварталі забудови по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №247 від 03 березня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо підведення земельних ділянок», надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки із земель комунальної власності сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,50 га в с. Сокільники громадянці [PERSON] . На підставі рішення Сокільницької сільської ради за № 247 від 03 березня 2017 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу, яка зверталась, як встановлено і не заперечується сторонами, за дорученням померлої матері [PERSON] . Рішенням Сокільницької сільської ради за № 329 від 03 липня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблений ТзОВ «Карпати Гео-інвест» та передано у приватну власність позивачки земельну ділянку площею 0, 4921 га кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 для ведення особистого селянського господарства. Тому в процесі реалізації зазначених вище рішень відповідача ТзОВ «Карпати Гео-інвест» розроблено технічну документацію, та встановлено межі та площу земельної ділянки в натурі зокрема спірна земельна ділянка, на яку було визнано за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування площу 0,4921 га. присвоєно кадастровий номер 423686400:04:000:1402. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області в справі №450/2040/17 від 5 жовтня 2017 року задоволено заяву про забезпечення позову та вирішено накласти арешт на земельну ділянку площею 0,4921 га, кадастровий номер 4623686400:04:000:1402, розташовану в с. Сокільники Львівської області; заборонити Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області, її посадовим особам та/або депутатам, іншим органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам Держгеокадастру всіх рівнів, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, приймати рішення, видавати розпорядження, а також вчиняти будь-які дії стосовно земельної ділянки площею 0,4921 та, кадастровий номер 4623686400:04:000:1402, розташованої в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, в тому числі надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4921 та (в цілому або будь-якої частини, що входить в зазначену площу) кадастровий номер 4623686400:04:000:1402, розташовану в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, передавати в оренду (користування), передачі у приватну власність, розподілу, відчуження та/або будь-яким чином перетворення такої земельної ділянки та внесення будь-яких відомостей до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно до ухвалення остаточного рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до сільського голови Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Сулимко Г.М. № 46 від 07.07.2017 року «Про зупинення рішення XXVI чергової сесії 7- го демократичного скликання Сокільницької сільської ради від 03.07.2017 р. №329 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність в с. Сокільники». Вказана ухвала була зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції за 2017 рік під №1145 від 06.10.2017 року. Проте, в ході судової справи, та всупереч винесеної ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області в справі №450/2040/17 від 05 жовтня 2017 року, рішенням Сокільницької сільської ради №357 від 11.08.2017 р. вирішено: здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,4921 га. кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 за Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району; дати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,4921 га, кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 за окільницькою сільською радою Пустомитіського району на 7 (сім) ділянок орієнтовною площею 0.0703 га. Окрім того, 10.10.2017 р. рішенням Сокільницької сільської ради №382 вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на 7 (сім) земельних ділянок: земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4625686400:04:000:1410; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1411; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1412; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1413; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1414; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1415; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1416. Таким чином, станом на 04.06.2019 р. даними з Державного земельного кадастру встановлено, що площа земельної ділянки 0,4921 га. з раніше присвоєним кадастровим номером 4623686400:04:000:1402, яка становила предмет спору в справі №450/2040/17, та на яку визнано по суті право приватної власності в порядку спадкування за [PERSON] , про що відповідачу було достовірно відомо було неправомірно поділено, а тому на даний час становить порушення моїх прав в частині неможливості реалізувати право на реєстрацію свого права на земельну ділянку площею 0,4921 га з раніше присвоєним кадастровим номером 4623686400:04:000:1402. Порівнюючи спірну земельну ділянку, на яку визнано право приватної власності за [PERSON] та розподілені в ході судової справи Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області земельні ділянки, випливає, що геометрично за математично такі земельні ділянки в сумі становлять спірну земельну ділянку, на яку в справі №450/2040/17 визнано в порядку спадкування право власності за позивачем та співвідносяться з предметом спору, проте для виконання рішення суду в частині визнання права власності за позивачкою, що полягає в реєстрації права власності на таку земельну ділянку, через винесені незаконні рішення Сокільницької сільської ради №357 від 11.08.17 р. та рішення №382 від 10.10.2017 р. - видається за неможливе, а тому для відновлення її прав слід визнати «законними та скасувати вказані рішення, виключивши кадастрові номери розподілених земельних ділянок з Державного земельного кадастру та відновити в Державному земельному кадастрі кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 на площу ділянки 0,4921 га та визнати за позивачкою право власності на вказану земельну ділянку. Ухвалою від 29 серпня 2019 року провадження у справі відкрито. 20.01.2020 року справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.03.2021 року провадження по справі за позовом [PERSON] до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, встановлення факту, визнання права власності з частині позовних вимог про встановлення факту та визнання права власності на земельні ділянки - закрито. 24.09.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, а також 19.11.2019 року - відзив на уточнення позовних вимог, в яких відповідач позов заперечив у повному обсязі в обґрунтування зазначає, що у відповідності до схеми розташування земельної ділянки, додатку до схеми розташування та експлікації земель за формами власності по землекористувачах, власниках землі та угіддях можна зробити висновок, що земельна ділянка кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 розміщена на землях, вилучених з паювання. Усі земельні ділянки, що знаходяться поруч вже передані у приватну власність (присвоєні кадастрові номери). Поруч з згаданою земельною ділянкою відсутні вільні земельні ділянки, які можуть бути безоплатно передані у приватну власність. Земельні ділянки, відмічені жовтим кольором на додатку до схеми розташування та експлікації земель за формами власності по землекористувачах, власниках землі та угіддях - це пайові землі, які знаходяться у приватній власності (частина земель з присвоєним кадастровим номером а частина знаходиться у приватній власності на підставі державних актів старого взірця без виготовлення кадастрового номера). Землі вилучені з паювання, відмічені червоним кольором на додатку до схеми розташування та експлікації земель за формами власності по землекористувачах, власниках землі та угіддях, окрім земельної ділянки кадастровий номер 4623686400:04:000:1402, також передані у приватну власність і вільні земельні ділянки для передачі у приватну власність іншим фізичним особам відсутні. З вищенаведеного слідує, що земельні ділянки, про які йдеться мова в п.1.44. рішення Сокільницької сільської ради № 175 від 26.04.2005р. чи у розпорядженні голови Пустомитівської РДА №'362 від 30.04.2010р., не можуть бути передані громадянам [PERSON] (чи в порядку спадкування [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] чи [PERSON] площею по 0,50 га, оскільки такі вільні земельні ділянки відсутні. Окрім того, як видно із схеми розташування земельної ділянки, додатку до схеми розташування та експлікації земель за формами власності по землекористувачах земельні ділянки з кадастровими номерами: 4623686400:04:000:1411 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1410 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1412 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1413 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1414 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1415 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1416 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області до 22 квітня 2016 року знаходилися за межами населеного пункту с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, а тому Сокільницька сільська рада у 2005 році не могла бути розпорядником цих земель, оскільки вони не були у комунальній власності. Звідси випливає висновок про те, що згідно Рішення № 175 від 26.04.2005 року Сокільницькою сільською радою позивачці не могли бути надані вищезазначені земельні ділянки з кадастровими номерами: 4623686400:04:000:1411 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1410 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1412 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1413 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1414 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1415 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, 4623686400:04:000:1416 площею 0,0703 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що згідно Рішення у приватну власність в полі площею 0,50 га, оскільки в той час Сокільнинька сільська рада не була розпорядником цих земель і вони не можуть співпадати із місцем розташування земельної ділянки, передбаченої в Рішенні № 175 від 26.04.2005 року виданого Сокільнинькою сільською радою позивачці. 20.01.2021 року справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав у ньому наведених, просить такий задоволити. Дав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та заяві в порядку ст. 49 ЦПК України. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила з підстав наведених у відзиві та відзиві на заяву в порядку ст. 49 ЦПК України, а також наданих суду письмових поясненнях, просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі та застосувати строки позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Відповідно джо ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У ході розгляду справи встановлено, що прізвище позивачки [PERSON] змінено на [PERSON] , у зв`язку із укладенням шлюбу, що вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 16.06.2020 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у порядку спадкування за законом права та обов`язки з правом реєстрації права власності після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0, 50 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] , що виникли з рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 175 від 26 квітня 2005 року. Вирішено питання судових витрат. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.056.2019 року апеляційну скаргу Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області задоволено частково; рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року змінено, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин рішення номер розташування земельної ділянки 155; в решті рішення суду залишено без змін. Так судами встановлено, що 26.04.2005 року Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області винесено рішення №175 «Про надання земельних ділянок у приватну власність в селі Сокільники». Вказаним рішенням, крім іншого, вирішено надати безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку в полі площею 0,50 га в кварталі забудови по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. 03.06.2009 року сільський голова листом за № 283 звернувся до голови Пустомитівської районної державної адміністрації з проханням посприяти у вирішенні питання щодо надання земельних ділянок, які знаходяться за межами населеного пункту, у приватну власність її користувачам з 1999 року - жителям с. Сокільники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В листі зазначається, що на даній території було влаштоване стихійне сміттєзвалище з будівельних відходів та побутового сміття, проте перерахованими громадянами дана територія була очищена, приведена до стану її використання, а для створення благоустрою - влаштовано штучне водоймище, проведено електрифікацію прилеглої вулиці, влаштовано тверде покриття дороги та взято дольову участь у виготовленні карти села Сокільники. Зазначено, що рішенням сесії Сокільницької сільської ради Пустомитівського району № 175 від 26.04.2005 року було погоджено надання цієї земельної ділянки у приватну власність вказаним громадянам у розмірі по 0,50 га. 30 квітня 2010 року на підставі розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації за № 362 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Сокільницької сільської ради за межами населеного пункту. Відповідач - Сокільницька сільська рада винесла рішення за № 247 від 03 березня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрею щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,5000 га в с. Сокільники гр. [PERSON] за дорученням спадкодавця [PERSON] , яка, як пояснили сторони в суді апеляційної інстанції, мала вади зору, що, відповідно сторони і визнали, та зобов`язали [PERSON] звернутися в ліцензовану землевпорядну організацію для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що вбачається з належно засвідченої копії ( т. 1, а.с. 139). Вказане рішення є чинним. На підставі рішення Сокільницької сільської ради за № 247 від 03 березня 2017 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , яка зверталась, як встановлено і не заперечується сторонами, за дорученням [PERSON] . Рішенням Сокільницької сільської ради за № 329 від 03 липня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблений ТзОВ «Карпати гео-інвест» та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 4921 га кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . Розпорядженням сільського голови за № 46 від 07.07.2017 року зупинено рішення Сокільницької сільської ради за № 329 від 03 липня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність в с. Сокільники». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 20.11.17 року. 02.12.2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса ЛМНО у Львівській області Новосад О.П. для встановлення складу спадкового майна, оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на встановлене майно за законом, що підтверджується довідкою по спадковій справі № 20/2017 від 02.12.2017 року. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовставлюючих документів на земельну ділянку площею 0, 50 га в кварталі забудови по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. На підставі наведеного є таким що набрало законної сили рішення суду, яким визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у порядку спадкування за законом права та обов`язки з правом реєстрації права власності після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0, 50 га для ведення особистого селянського господарства, що виникли з рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 175 від 26 квітня 2005 року. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. З матеріалів справи також вбачається, що спадкодавець [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. На підставі пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (далі - Декрет) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 ЗК). Таким чином судом встановлено, що своє успадковане право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, звертаючись до суду із позовом, [PERSON] не реалізувала. Разом з тим, позивачка просить суд визнати незаконними та скасувати рішення Сокільницької сільської ради № 357 від 11.08.2017 року та № 382 від 10.10.2017 року. Рішенням Сокільницької сільської ради №357 від 11.08.2017 р. вирішено: здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,4921 та. кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 за Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району; дати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,4921 га, кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 за Сокільницькою сільською радою Пустомитіського району на 7 (сім) ділянок орієнтовною площею 0.0703 га. Окрім того, рішенням Сокільницької сільської ради №382 від 10.10.2017 р. вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на 7 (сім) земельних ділянок: земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4625686400:04:000:1410; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1411; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1412; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1413; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1414; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1415; земельна ділянка з площею 0,0703 та кадастровим номером 4623686400:04:000:1416. 03.07.2017 року Сокільницькою сільською радою було прийнято рішення №329 від 03.07.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність в с. Сокільники» у п.6 якого було вирішено, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати [PERSON] у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,4921 га кадастровий номер 4623686400:04:000:1402. Разом з тим, в ході вивчення даного питання з`ясувалось, що земельна ділянка площею 0,4921 га кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 є іншою ніж та, яка вказана в рішенні №175 від 26.04.2005 року. Тобто, позивачкою було розроблено проект землеустрою на земельну ділянку, яка є іншою, ніж в рішенні №175 від 26.04.2005 року. Це підтверджено наступним. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 04.01.2017 року за адресою земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:04:000:1402, площею 0,4921 га, встановлено, що цільове призначення земельної ділянки «для ведення особистого селянського господарства» не відповідає містобудівній документації, а саме, Генеральному плану с. Сокільники. В погосподарській книзі за 2006-2020 за [PERSON] не числиться користування земельною ділянкою з цільовим призначенням «для особистого селянського господарства». Також, в акті було встановлено, що схематична межа та розташування земельної ділянки не відповідає попереднім наділам земельних ділянок (порушені пропорції земельної ділянки). Тому, рішенням Сокільницької сільської ради №332 від 06.07.2017 року було вирішено запропонувати голові Сокільницької сільської ради зупинити дію рішення №329 від 03.07.20217 року. Розпорядженням Сокільницького сільського голови від 07.07.2017 року №46 було зупинено рішення Сокільницької сільської ради №329 від 03.07.2017 року. Рішенням Сокільницької сільської ради №336 від 13.07.2017 року «Про повторний розгляд та підтвердження рішення №329» було вирішено, залишити в силі розпорядження сільського голови №46 від 07.07.20217 року «Про зупинення рішення від 03.07.2017 року №329» та встановлено, що таке рішення не вступило в законну силу. Таким чином, рішення №329 від 03.07.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність в с. Сокільники» у п.6 якого було вирішено, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати [PERSON] у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,4921 га кадастровий номер 4623686400:04:000:1402, не вступило в законну силу, а отже, покликання на таке рішення в позовні заяві є безпідставним та необґрунтованим. Рішення Сокільницької сільської ради від 03.03.2017 року №247 «Про надання позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» залишилось не виконаним, оскільки, проект землеустрою було складено на іншу земельну ділянку, ніж вказана у рішенні №175 від 26.04.2005 року, що стверджується рішення №175 від 26.04.2005 року, яке було видано Сокільницькою сільською радою, а отже, на земельну ділянку в межах населеного пункту, в той час, коли станом на 2005 рік та до 2016 року, земельна ділянка 4623686400:04:000:1402 не входила в межі села і не могла виділятись в 2005 році, що стверджуєть письмові докази: заява земельної комісії та депутатів сільської ради від 04.07.2017 року, акт обстеження земельної ділянки від 04.07.2017 року, витяги з погосподарської книги за 2006-2020 рік, рішення Сокільницької сільської ради №332 від 06.07.2007 року, розпорядження сільського голови від 07.07.2017 року №46, рішення Сокільницької сільської ради №336 від 13.07.2017 року. Так, позивачка стверджує, що при прийнятті рішення №357 від 11.08.2017 року Сокільницька сільська рада порушила вимоги ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.10.2017 року у справі №450/2040/17 про забезпечення позову. Разом з тим, рішення №357 було прийнято 11.08.2017 року, тобто, до часу винесення ухвали від 05.10.2017 року. Станом на 11.08.2017 року такої ухвали не було і не було ніяких інших заборон чи обмежень для прийняття 11.08.2017 року рішення про здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,4921 га кадастровий номер 4623686400:04:000:1402 за Сокільницькою сільською радою та надання дозволу на складання технічної документації щодо її поділу, а тому такі покликання позивача є необґрунтованими, а зазначені твердження позивачки є надуманими. Враховуючи той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером 4623686400:04:000:1402 є іншою, ніж вказана в рішенні №175 від 26.04.2005 року, а також те, що земельна ділянка №4623686400:04:000:1402 є комунальною власністю, 11.08.2017 року Сокільницька сільська рада рішенням №357 здійснила державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за Сокільницькою сільською радою. Це рішення не порушує прав позивачки, оскільки, не стосується земельної ділянки, яка вказана в рішенні №175 від 26.04.2005 року. За наявності зазначених обставин, очевидним для суду є відсутність порушеного права позивача, оскільки [PERSON] не набула права, порушення якого зазначає як підставу позову, з яким звертається до суду, зокрема права власності на земельну ділянку, успадкувавши лише право на продовження приватизації земельної ділянки площею 0,50 га. в кварталі забудови по [ADDRESS] , однак без визначення її індивідуальних ознак, передбачених законом, оскільки проект землеустрою було складено на іншу земельну ділянку, ніж вказана у рішенні №175 від 26.04.2005 року. Таким чином, суду не доведено, що оскаржуваними рішеннями відповідача було порушено право власності позивача, оскільки набуття такого судом не встановлено, а тому відмовляючи у задоволенні позову суд зазначає, що доводи позивача про порушення її прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірними рішеннями Сокільницької сільської ради на її конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси та свідчать про незгоду позивача з указаними рішенням, що не є тотожним порушенню права чи інтересу, а протилежного суду не доведено. Що стосується клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності та доводів представника відповідача, щодо спливу строку позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом, суд приходить до наступного висновку. Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересушляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженоюособою позову до суду. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). Визначення початку перебігу позовної давності міститься у статті 261 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №445/25/16. Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону. В судовому засіданні не встановлено підстав вважати, що рішення Сокільницької сільської ради № 357 від 11.08.2017 року та № 382 від 10.10.2017 року впливають та права та інтереси позивача [PERSON] , а відтак, в задоволенні позову слід відмовити по суті. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відтак, суд не знаходить за можливе давати оцінку іншим доводам сторони позивача, оскільки такі не впливають на вирішення спору по суті. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем об`єкт та предмет спору, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed