Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Павлоградської товарної біржі в якому просила суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14.02.1996 року - трикімнатної квартири [ADDRESS], укладений між нею та [PERSON], [PERSON] та визнати за нею право власності на вказану квартиру. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 14 лютого 1996 року за договором купівлі-продажу вона придбала у [PERSON], [PERSON] трикімнатну квартиру № 52, загальною площею 71,6 кв.м. житловою площею 41,6 кв.м., яка знаходиться в будинку № 18-а по вул. Нова м. Павлограда Дніпропетровської області. Договір був посвідчений Павлоградською товарною біржею. Фактично умови договору були виконані сторонами. З 1996 року позивачка проживає в зазначеній квартирі про те, що потрібно було оформляти договір купівлі продажу в нотаріальній конторі вона не знала. Позивач в судове засідання не заявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Суд з урахуванням думки позивача ухвалив: розглянути справу без участі відповідачів, заочно. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так в судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 1996 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 5,6). Згідно з умовами договору відповідачам було сплачено 778\~000\~000 крб. Вказаний договір був зареєстрований на Павлоградській товарній біржі 14 лютого 1996 року за реєстраційним № 2-48-НД. З 14 лютого 1996 року позивачка проживає у придбаній квартирі. Ніяких взаємних претензій з приводу укладеного договору купівлі-продажу у сторін не виникало. Приймаючи рішення по суті заявлених вимог суд керується положеннями ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч. 1 ст. 128 ЦК України (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторонами були дотримані всі істотні умови договору, а саме відповідачі продали а позивачка купила квартиру № 52 в будинку № 18-а м. Павлограда, гроші [PERSON], [PERSON] отримали в сумі 778\~000\~000 крб. що обумовлено умовами договору, з 1996 року позивачка користується квартирою, суд вважає що, за таких обставин угоду слід визнати дійсною, та визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved