Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,97 га, яка знаходиться на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, кадастровий номер 6325484000:01:000:0334, що належала [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР №095894, виданого на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 10 грудня 2002 року № 333, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 17 березня 2006 року в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 березня 2006 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким дім з надвірними будівлями та все, що [PERSON] мала за законом заповідається у рівних частках [PERSON] та [PERSON]. 17.06.2006 помер [PERSON], Після його смерті [PERSON] спадщину прийняв його рідний син -відповідач по справі - [PERSON] Позивач з відповідачем отримали свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, вказаний у заповіті. В листопаді 2015 року позивачу стало відомо, що відповідач випадково знайшов копію Державного акту на право приватної власності на землю, згідно якого [PERSON] на праві власності належить і земельна ділянка. Після звернення до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачу було відмовлено через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, у звязку з чим вона позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права та вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 22). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 березня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №051092, виданим 18 березня 2006 року Коробочкинською сільською ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 8). За життя [PERSON] склала заповіт від 10.11.2003 року, за яким будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченко, 42 в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області та все, що [PERSON] мала за законом заповідається у рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). 17.06.2006 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №066740, виданим 20 червня 2006 року Коробочкинською сільською ради Чугуївського району Харківської області (а.с.9). Після його смерті [PERSON] спадщину прийняв його рідний син [PERSON] Для прийняття спадщини позивач зверталася до Чугуївського міського суду Харківської області з проханням надати додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він був пропущений. Вказане підтверджується рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.09.2007 року по справі № 2-2123/2007 (а.с. 12). Після чого до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області позивачем було подано заяву про прийняття спадщини, та в подальшому вони з відповідачем отримали свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, вказаний у заповіті. В листопаді 2015 року позивачу стало відомо про існування Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР № 095894, виданого на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 10 грудня 2002 року № 333, згідно якого [PERSON] на праві власності належить і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,97 га, яка знаходиться на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, кадастровий номер 6325484000:01:000:0334 (а.с. 11). Відповідно до положень ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто до складу спадщини також входить і зазначена земельна ділянка. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після звернення до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно Позивачу було відмовлено через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392\~ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, тому позивач позбавлена права в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, та вимушена в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з матеріалів справи у Державному акті на право приватної власності на землю по - батькові спадкодавиці було вказано як «Дмитріївна» замість правильного «Дмитрівна». Однак рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28.10.2015 року по справі № 636/3775/15-ц (а.с.13-14) було встановлено факт належності [PERSON], померлій 17 березня 2006 року в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, як одній і тій же особі, Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР №095894, виданого на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 10 грудня 2002 року № 333 на ім`я [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт належності [PERSON], померлій 17 березня 2006 року в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, як одній і тій же особі, Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР №095894 вже встановлений судовим рішенням. Отже, через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку позивач позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved