Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку розміром 3,69 га, що нележала померлому на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER] виданого на підставі рішення XVI сесії ХХІІІ скликання Лиманської сільської ради народних депутатів Ренійського районну Одеської області від 08 травня 2001 року. За життя померлий [PERSON] не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач. На момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом з померлим. Через деякий час позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 лютого 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку розміром 3,69 га, що нележала померлому на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER] виданого на підставі рішення XVI сесії ХХІІІ скликання Лиманської сільської ради народних депутатів Ренійського районну Одеської області від 08 травня 2001 року. За життя померлий [PERSON] не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач. На момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживали разом з померлим. Через деякий час позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 лютого 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлого [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлого [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцями якого є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved