Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що\~ що з 26 вересня 1958 року вона перебувала\~ у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За\~ час спільного перебування у шлюбі сторонами набуто у власність нерухоме майно, а саме будинок за адресою вул. Калініна, 50 в м.Узині Білоцерківського району Київської області.\~ Дане\~ домоволодіння сторони побудували за власні кошти та тривалий час проживали в ньому, але на даний час через постійні конфліктні ситуації в сімї, позивач вимушена проживати в своєї дочки в м.Біла Церква.\~ А тому виникла необхідність поділити спільне майно подружжя і позивач просила суд визнати за нею право власності на 1 / 2 частку жилового будинку\~ з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м.Узин, вул.Калініна, 50 та\~ стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін по справі,\~ дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26.09.1958 року. Наведене стверджується копією свідоцтва про шлюб, Серії І-ЯР №010126 (а\\с7). Також, встановленим є те, що сторони по справі за\~ час спільного перебування у шлюбі\~ набули у власність нерухоме майно, а саме будинок за адресою вул. Калініна, 50 в м.Узині Білоцерківського району Київської області. Представник позивач суду пояснив, що\~\~ дане\~ домоволодіння сторони побудували за спільні кошти та тривалий час проживали в ньому, в даний час через постійні конфліктні ситуації в сімї, позивач вимушена проживати в помешканні своєї дочки в м.Біла Церква.\~ Згоди про поділ майна між сторонами не має, відповідач вважає, що спірний будинок повністю належить йому, а позивач ніякого відношення до нього не має.\~ Відповідач, заперечуючи позов, суду пояснив, що перебуває в шлюбі з позивачем, колись його теща подарувала земельну ділянку на якій позивач з відповідачем збудували спільно будинок в період їх шлюбу та за спільні кошти, але фактично будинок не ділиться, бо все збудовано для проживання однієї сімї. [PERSON] з дружиною\~ мають четверо дітей, але він має сумніви, що одна з доньок є\~ позашлюбною, через що, відповідач вважає, дружину такою, що втратила всі права на майно. Відповідач заперечив позов, вважає, що позивача намовляє донька і адвокат, які шахрайськими діями відібрали документи на домоволодіння. Згідно Звіту про оцінку майна №СЕ-0035НМ18 від 21.02.2018 року, ринкова вартість спірного будинку складає 146 040,00 грн., 1 / 2 частка, складає\~ 73 020,00 грн. \~\~ За ч.1 ст.61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно,\~ необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу /статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК/, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати /виключені з цивільного обороту/, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно зі ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, виходячи з наведеного, даючи оцінку наданим доказам, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та\~ можливо поділити майно що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON],\~ визнати за позивачем\~ право власності\~ на 1\\2 частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в Київській області, Білоцерківському районі м. Узин вул. Калініна 50. Суд критично ставиться до заперечень сторони відповідача, оскільки дані заперечення не обґрунтовані, базуються на особистому баченню відповідачем сімейних відносин та визначення обєктів спільного сумісного майна подружжя, їх поділу. Жодних належних та допустимих доказів в підтвердження своєї позиції, відповідачем не надано. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір судових витрат по справі в сумі 704 грн. 80 грн.

Outcome: approved