Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з дійсним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO], а також аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку на її утримання до досягнення донькою [PERSON] трьох років, тобто до 17 листопада 2018 року, оскільки відповідач, будучі рідним батьком дитини, їй добровільно не надає будь якої матеріальної допомоги на її утримання та малолітньої дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, але надали до суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач з 17 березня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них є малолітні син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьком яких є відповідач по справі, діти проживають разом з позивачкою окремо від відповідача і знаходяться на утриманні та вихованні позивача. Рішенням Орджонікідзевського міського суду з відповідача вже стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини від доходів, однак рішення суду не виконується, відповідач від сплати аліментів у встановленому законом порядку відмовляється. Відповідно до вимог ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, ніде не працює, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, не маючи постійного місця роботи і стабільного заробітку, але будучі здоровою, працездатною людиною, будь якої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, будь яких стягнень з його заробітку доходу не здійснюється. Позивачка по справі знаходиться у відпустці за догляду за дитиною та потребує як і дитина матеріальної допомоги збоку відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини свого заробітку на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та з урахуванням наданих сторонами доказів приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved