Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 15.07.2021 вона отримала SMS-повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк» про те, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожка Є.В. про накладення арешту, банк змушений заблокувати її рахунок. Через автоматизовану систему отримала інформацію про те, що 11.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожком Є.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64806706 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 14 690,53 грн., підставою прийняття якої слугував виконавчий напис № 6321, виданий 17.02.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Однак, вона не укладала з відповідачем будь-яких кредитних договорів, також не має жодних невиконаних кредитних зобов`язань перед банківськими установами. У зв`язку з чим, просить виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 6321 від 17.02.2021 про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 14 690,53 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню, та судові витрати у справі покласти на відповідача. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 21 липня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 21 липня 2021 року вжиті заходи забезпечення позову. 02.09.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 30.01.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № 002-21943-300113 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговуванням платіжної карти, а 07.05.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір про відступлення права вимоги № 2242/К, у відповідності до умов якого правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за кредитним договором № 002-21943-300113 від 30.01.2013. Крім того зазначив, що ними виконанні вимоги передбачені п. 2 Постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вичерпний перелік документів, для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис вчинений не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також зазначив, що строк для звернення стягнення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває в межах 07.05.2020 по 07.05.2023, а отже ними не було пропущено строку для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд даної справи без участі позивача, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову та розгляд справи проводити за відсутності відповідача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки в суд не повідомила, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що остання не з`являється без поважних причин. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Пмрожок Є.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки в суд не повідомив, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що останній не з`являється без поважних причин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6321, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 002-21943-300113 від 30.01.2013, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», на підставі договору № 2242/К про відступлення прав вимоги, укладеного 07.02.2020, на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», далі іменований - стягувач. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 14 690,53 грн. 11.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожком Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64806706 по примусовому виконанню, згідно виконавчого напису № 6321, виданого 17.02.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в сумі 14 690,53 грн. Крім того, 15.07.2021 постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 64806706 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), в п. 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Так, відповідно до п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Факт відсутності безспірності заборгованості за наявними в матеріалах справи документами встановити неможливо. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає про те, що ними приватному нотаріусу подано вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, проте відповідних доказів вказаного подано не було, а отже не підтверджено визнання [PERSON] встановленої суми боргу та не підтверджено отримання такої вимоги позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно чч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved