Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області, про надання дозволу на реєстрацію неповнолітньої дитини разом із матір'ю, в якому просить надати дозвіл на реєстрацію неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом із матір'ю - [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], без письмової згоди батька [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. У період перебування у шлюбі з відповідачем вони проживали у [ADDRESS] всією сім'єю, однак місця проживання дитини так і не зареєстрували. Після того, як шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Чугуївського міського суду від 20 червня 2011 року, вона разом з донькою переїхали до міста Чугуїв та стали мешкати окремо. Позивач зазначає, що нею було набуто квартиру за адресою: [ADDRESS], на підставі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 30.05.2008 року. Коли стало питання про реєстрацію місця проживання їх дитини за адресою: [ADDRESS], вона не мала можливості звернутися до відповідача за адресою його реєстрації, у зв'язку із тим, що м. Севастополь є тимчасово окупованою територією. Крім того, їй не відомо чи проживає відповідач там наразі, а інших контактів у неї немає, таким чином вона не має можливості отримати дозвіл батька на реєстрацію місця проживання дитини. Коли позивач звернулась до Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області для того, щоб зареєструвати за адресою фактичного місця мешкання своє доньки, їй було відмовлено, оскільки на це потрібна згода батька дитини - відповідача по справі, та рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання. Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 43). Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, проти задоволення позову служба не заперечує та просить рішення прийняти з урахуванням інтересів дитини (а.с. 58). Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, та просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства (а.с. 60). Суд, врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі 17 жовтня 2007 року (а.с. 16). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 червня 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 17). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відміткою у паспорті позивача (а.с.а.с. 14-15). Як встановлено з матеріалів справи, у період перебування у шлюбі з відповідачем вони проживали у [ADDRESS] всією сім'єю, однак місця проживання дитини так і не зареєстрували. Після того, як шлюб між ними було розірвано, позивач разом з донькою переїхали до міста Чугуїв та стали мешкати окремо за місцем реєстрації позивача. Квартира за адресою: [ADDRESS], належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 30.05.2008 року (а.с. 18). Відповідно до п.5 Правил реєстрації місяця проживання, затвердженихПостановою КМУ від 02.03.2016 року №207, батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання від 2 березня 2016 р. № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо реєстрації місця проживання дитини, а лише встановлено певний порядок її реєстрації за згодою батьків або за дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Вказані дії щодо реалізації прав дитини не впорядковуються у даному випадку нормам, встановленим КАС України, так як порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, не має. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що коли стало питання про реєстрацію місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS], вона не мала можливості звернутися до відповідача за адресою його реєстрації, у зв'язку із тим, що м. Севастополь є тимчасово окупованою територією, згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Крім того, їй не відомо чи проживає відповідач там наразі, а інших контактів у неї немає, таким чином вона не має можливості отримати дозвіл батька на реєстрацію місця проживання дитини. Коли позивач звернулась до Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області для того, щоб зареєструвати за адресою фактичного місця мешкання своє доньки, їй було відмовлено, оскільки на це потрібна згода батька дитини - відповідача по справі, та рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання. Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 від 27.02.1991р. в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до вимог ст.7, 15, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 33 Конституції України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З матеріалів справи судом також встановлено, що після припинення шлюбних відносин неповнолітня [PERSON], [INFO], залишилася проживати разом з матір'ю - [PERSON], позивачем по справі, що підтверджується довідкою, виданою об'єднанням співвласників багатоквартирних будинків «Репінське» від 21.10.2016 року (а.с. 19), відвідує Чугуївську загальноосвітню шкоду І-ІІІ ступенів ім. І.Ю. Рєпіна Чугуївської міської ради Харківської області, що підтверджується довідкою №01-26/533 від 20.10.2016 року (а.с. 20). Таким чином, суд приходить до висновку, що неповнолітня дитина повинна не тільки проживати разом із матір'ю, але й бути зареєстрованою з нею за однією адресою, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved