Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

\~ Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, у зв`язку з тим, що в квартирі відповідачів не проживають з 1999 року, місце їх перебування невідомо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що її дочка [PERSON] зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Пакистан та із сім`єю у 1999 році виїхала з квартири [ADDRESS] , у невідомому напрямку. За цей час жодного разу не спілкувалась з позивачем, навіть по телефону, їх місце знаходження не відоме, особисті речі та речі повсякденного використання в квартирі відсутні, за житлово-комунальні послуги відповідачі не сплачують, в зв`язку з чим тягар по сплаті за комунальні послуги лежить на позивачеві.\~ Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належно. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224\~ ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з ордеру на житлове приміщення №55832 від 10.04.1962 р., виданого на підставі рішення виконкому Подільської районної ради №252 від 12.03.1962 р., даний документ виданий [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які набули право на зайняття двохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з рішенням Київського заводу поліграфічних машин №5 від 02.01.1990 р., особовий рахунок на вищевказане житлове приміщення, який був оформлений на ім`я [PERSON] закритий, у зв`язку зі смертю останнього, та переведений на ім`я позивача (а.с. 10). Згідно довідки форми №3 від 27.01.2016 року №171, виданої КП «КК «Центр комунального сервісу №31» за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] (з 20.04.1969 р.), [PERSON] (з 21.01.1992 р.), [PERSON] (з 26.01.1999 р.) та [PERSON] (з 22.09.1998 р.) (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі з 1999 року. Факт не проживання відповідачів підтверджується актами обстеження квартири [ADDRESS] , від 23.03.2016 р., на предмет не проживання, затвердженого начальником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (а.с. 15). Факт не проживання також підтверджується показами свідків. Свідок [PERSON] , яка є знайомою позивача, пояснила, що у 1999 р. відповідачі\~ з невідомих причин змінили місце проживання, яке на даний час не відоме, їх особисті речі в квартирі відсутні. В 2014 року з військового комісаріату на ім`я [PERSON] (онук позивача) надходили виклики про необхідність його особистої явки, проте відшувати останнього не виявилося можливим. Свідок [PERSON] , яка є дочкою позивача, в судовому засіданні пояснила, що її рідна сестра [PERSON] разом із своєю сім`єю не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1999 року. Причини зміни місця проживання їй не відомі, оскільки сварок між матір`ю та сестрою не було. Відповідачі у квартирі не проживають, особисті речі та речі повсякденного використання в квартирі відсутні, за житлово-комунальні послуги не сплачують, в зв`язку з чим тягар по сплаті за комунальні послуги лежить на позивачеві. За весь цей час вона з матір`ю не вживали заходи щодо пошуку відповідачів. За\~ статтею 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно ч. 1 ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтєю 72 ЖК УРСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин близько сімнадцяти років, а саме з 1999 р., проте по теперішній час зареєстровані у вказаному житловому приміщенні, позивач сплачує кошти за житлово-комунальні послуги за відповідачів, чим порушуються її права, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи\~ або\~ її\~ представника,\~ що\~ подається до органу реєстрації, судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на\~ житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть,\~ паспорта\~ або\~ паспортного\~ документа,\~ що\~ надійшов з органу державної\~ реєстрації\~ актів\~ цивільного\~ стану, або документа про смерть,\~\~ виданого\~\~ компетентним\~\~ органом\~\~ іноземної\~\~ держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення. Враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачений спеціальний порядок зняття особи з реєстрації місця проживання, позивачу органом реєстрації не відмовлено у проведенні зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , чим не порушено її прав та інтересів, проходжу до висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial