Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області № 636/324/18 від 30.01.2018 року, з ј до 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що за судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 30.01.2018 р. з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Від позивача в судове засідання надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи без її участі, проти ухвалення судом заочного рішення позивач не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та виклик до суду (а.с.71,76,77), відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано 23.03.2018 р., на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області (а.с.9). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.12.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №374 (а.с.11). Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області № 636/324/18 від 30.01.2018 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2018 р. та до досягнення дитиною повноліття. Малолітній [PERSON] з народження має серйозні вади здоров`я. Так, відповідно до медичного висновку №68 від 09.01.2019 р. у [PERSON] встановлена вроджена вада розвитку ЦНС, мієлодисплазія, нижня млява паралізація (а.с.20). 23.01.2019 р. в «Інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Сітенка Академії медичних наук України» [PERSON]. проведено оперативне втручання о об`ємі: відкритого вправлення лівого стегна. Корегуюча деторсионно-варізуюча міжвертельна остеотомія лівої стегнової кістки з фіксацією металоконструкцією «Стабіліс». Імобілізація нижніх кінцівок гіпсовою пов`язкою. У післяопераційний період курс медикаментозної терапії. Після проведення операції дитина потребує постійного стороннього догляду, спостереження у ортопеда-травматолога, педіатра, невролога, консультацій гастроентеролога і гематолога, масажів м`язів спини та дієти. Враховуючи необхідність постійного догляду за дитиною, позивач була змушена піти у відпустку без збереження заробітної плати, що підтверджується відповідним наказом Чугуївського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №12 комбінованого типу Чугуївської міської ради Харківської області (а.с.19). На даний час дохід позивача складає державна соціальна допомога дітям з інвалідністю, що підтверджується довідкою УПСЗН Чугуївської міської ради від 19.03.2019 р. №1122 (а.с.17) та аліменти які сплачує відповідач. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідачем не надано, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач як одержувач аліментів довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що на даний час дитина сторін потребує тривалого лікування, професійного догляду, клінічних обстежень та госпіталізацій, в зв`язку з чим зросли витрати на її утримання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved