Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, в якому просить змінити розмір аліментів та спосіб їх присудження, які стягуються з [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] , який був встановлений рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.01.2016 року в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 (сімсот) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.01.2016 року до досягнення кожною дитиною повноліття, на 1/3 частину з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Оскільки вказаний розмір аліментів, не відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для матеріального утримання дітей, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимоги наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, не надав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2003 року по 29.12.2011 року, який рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.01.2016 року №634/1109/15-ц змінено розмір аліментів, що стягуються з відповідача, з [PERSON] , стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 700 (сімсот) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.01.2016 року до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно довідки Державної гімназії-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» №710 від 26.08.2019 року, неповнолітній [PERSON] з 26.08.2019 року зарахований до даного закладу. Відповідно до правил прийому до Державної гімназії-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» від 2019 року, на загальних зборах батьківської ради гімназії - інтернату «Кадетськиий корпус» у 2019 році був складений та відкрито оголошений кошторис необхідних витрат на одного вступника, який в загальній сумі склав 9000 грн. Також для підтримки санітарно-побутових умов у порядку та за нормами, установленими законодавством, батькам необхідно щомісячно здійснювати внесок до ради у розмірі 300 грн. з розрахунку на одного кадета. Згідно довідки Лозівської гімназії Лозівської міської ради Харківської області №01-20/213 від 10.09.2019 року та довідки Лозівської дитячої музичної школи Лозівської міської ради №118 від 10.09.2019 року, неповнолітня [PERSON] навчається у Лозівській гімназії Лозівської міської ради Харківської області та Лозівській дитячій музичній школі, вартість навчання в якій щомісячно становить 110 грн. Судом встановлено, що [PERSON] працює практичним психологом Лозівської гімназії Лозівської міської ради Харківської області. Відповідач [PERSON] за період з 01.08.2014 по 01.08.2015 рік ухилявся від сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, за що був засуджений вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 21.06.2018 року за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт. [PERSON] працює в ФОП « [PERSON] » на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків. Крім цього, відповідач має земельні ділянки, які розташовані на території Зорянської сільської ради Меживського району Дніпропетровської області, яку отримав у спадок після смерті [PERSON] , загальною площею 11,12 га, яка з 19.10.2011 року по 22.11.2022 року перебуває в оренді у ТОВ «АГРОФІРМА «СХІД АГРО», за що останній отримує щорічно дохід у вигляді орендної плати; та на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області загальною площею 11,26, яку 22.12.2008 року він передавав в оренду [PERSON] на 7 років з встановленням орендної плати 3% від вартості земельного паю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 - 30.06.2019 року складає 2027 грн., з 01.07.2019 - 30.11.2019 року складає 2118 грн., з 01.12.2019 - 31.12.2019 року складає 2218 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, а також потреби дитини; рівень споживчих цін на продукти харчування та предмети одягу, вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни розміру аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.12,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved