Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що на початку липня 2021 року вона тримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2021 року ВП № 65637807, винесену Старшим державним виконавцем Баштанського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бомбик В.А. про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» 31563,03 грн заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3048, вчиненого 22.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження в мережі Інтернет позивачеві стало відомо, що виконавчий напис здійснено на кредитному договорі № 001-14774-130913 від 13.09.2013 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», період стягнення з 10.05.2018 року по 22.01.2021 року. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною. На думку позивача, виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності, адже остання оплата за вказаним кредитним договором була здійснена позивачем у 2013 році. Також позивач не отримувала будь-яких документів з приводу заборгованості. На підставі викладеного, позивач просила визнати виконавчий напис № 3048 вчинений 22.01.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 31563,03 грн. таким, що не підлягає виконанню. 19.07.2021 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.07.2021 року за заявою позивача вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №3048 від 22.01.2021 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову, а також заперечення проти врегулювання спору за участі судді. Відповідач не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді щодо розміру боргу за кредитним договором, який підлягає погашенню позичальником, та заява про визнання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання? але подав заяву про визнання позову, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Що стосується клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді щодо розміру боргу за кредитним договором, який підлягає погашенню позичальником, то, по-перше, представник позивача заперечив можливість такого врегулювання, натомість відповідно до ч.1 ст. 201 ЦПК України згода сторін о обов`язковою умовою початку процедури такого врегулювання. По-друге, даний спір стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та не стосується питання стягнення заборгованості власне за кредитним договором або визначення її розміру. За такого, відсутні підстави для початку процедури врегулювання спору за участі судді. Натомість визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65637807 від 01.06.2021 року; копію постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 65637807 від 01.06.2021 року; копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 65637807 від 01.06.2021 року; копію виконавчого напису № 3048 від 22.01.2021 року), суд, з врахуванням визнання позову відповідачем, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 22.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за заявою ТОВ «Фінпром маркет» був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 3048 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором № 001-14774-130913 від 13.09.2013 року у сумі 31563,03 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса 01.06.2021 року приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За такого, у зв`язку з визнанням відповідачем позову - позов підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім по справі судові витрати за подання позову та заяви про забезпечення позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в загальній сумі 1362 грн. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за такого позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн. за подання позовної заяви та 227 грн. за подання заяви про забезпечення позову, загалом - 681 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved