Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому зазначила, що в період з 25.08.1979 року по 16.09.2013 року перебувала з останнім в зареєстрованому шлюбі. 20.09.2005 року [PERSON] набув права приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] Кіровоградської області . В період з 2005 року по 2013 рік внаслідок спільних трудових та грошових затрат сторін вартість належного відповідачеві будинку істотно збільшилася, що на думку [PERSON] є підставою для визнання вказаного майна спільною сумісною власністю сторін . Зважаючи на ті обставини, що в позасудовому порядку відповідач не бажає розділити їх спільне майно, позивач вимушена захищати свої права в суді . Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Додала, що за час сумісного проживання сторін в період з 2005 року по 2013 роки ними за спільні кошти було добудовано до будинку дві кімнати та веранду. В період 2006-2008 років здійснено заміну вхідних та міжкімнатних дверей в будинку, ремонт даху, заміну шиферної покрівлі та крокв, збудовано гараж , збудовано баню, проведено від криниці в будинок водопровідну мережу, встановлено насосне обладнання, бойлер, обладнано санвузол, здійснено облицювання веранди, кухні та туалету дошками, вагонкою та кахельною плиткою, на подвір'ї домоволодіння покладено залізобетонні плити , біля домоволодіння встановлено металеві ворота та огорожу . Крім того на присадибній ділянці встановлено металеві приміщення сараїв для зберігання дров та вугілля, споруджено хлібопекарську піч, приміщення для зберігання зерна та цегляну вбиральню . Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги визнав повністю та погодився з доводами сторони позивача . Додав, що всі добудови та переобладнання в спірному домоволодінні, окрім металевих воріт, були проведені за кошти позивача, оскільки [PERSON] вів розгульний спосіб життя, а тому не мав матеріальної можливості самостійно здійснити зазначені вище поліпшення . Вважає, що є підстави для застосування положень ч.1 ст. 61 ЦПК України . Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також представник ВДВС заперечували проти заявлених вимог, мотивуючи тим, що спірне домоволодіння є приватною власністю відповідача. Вважають, що сторонами не надано доказів про те, коли і за чиї кошти були проведені добудови та переобладнання в домоволодінні . Крім того [PERSON] та [PERSON] заявили, що відповідач поліпшив умови свого проживання за рахунок коштів, якими він заволодів у останніх шахрайським шляхом . Представник ВДВС додала, що позивач на протязі тривалого проміжку часу ніде не працювала, а тому не мала власних доходів за рахунок яких можливо було б здійснювати будівельні роботи в обсязі, зазначеному представником позивача . Просила суд звернути увагу на ті обставини, що внаслідок проведених будівельних робіт в домоволодінні відповідача була збільшена лише нежитлова площа будинку та нежитлових приміщень. Заявила, що пред'явлення даного позову викликане намаганням сторін уникнути продажу спірного будинку з аукціону для погашення боргових зобов'язань [PERSON] Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, поважних причин своєї неявки суду не надали . Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : З паспорта [NUMBER] від 13.10.1998 року, виданого Добровеличківським РВ УМВС України в Кіровоградській області на ім'я [PERSON], паспорта [NUMBER] від 27.11.1998 року, виданого Добровеличківським РВ УМВС України в Кіровоградській області на ім'я [PERSON], свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.09.2013 року, виданого ВДРАЦС РС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області, встановлено, що сторони в період з 25.08.1979 року по 16.09.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі . Із свідоцтва про право на спадщину по закону від 20.09.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1740, та довідки Ульянівського КМБТІ від 20.09.2005 року, встановлено, що [PERSON] 20.09.2005 року набув права приватної власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але в порядку спадкування. Зважаючи на ті обставини, що спірний будинок був набутий відповідачем в порядку спадкування тому він на переконання суду є особистою власністю [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя . Обгрунтовуючи заявлені вимоги сторона позивача посилалася саме на норми ч.1 ст. 62 СК України, проте крім власних пояснень не надала жодного доказу, який би підтвердив коли конкретно, які саме, ким та за чий рахунок були проведені будівельні роботи в спірному домоволодінні . Не надала жодного письмового доказу, який би підтвердив факт придбання будівельних матеріалів чи оплату будівельних робіт . Натомість при порівнянні технічних паспортів на спірне домоволодіння, виданих Добровеличківським відділенням Ульянівського КМБТІ станом на вересень 2005 року та на 19.12.2013 року ( а.с. 151-154, 11-13 ), встановлено, що в домоволодінні відповідача було дійсно проведено будівельні роботи щодо перепланування, будівництва, реконструкції та капітального ремонту спірного будинку та господарських споруд . Проте такі зміни зафіксовані лише 19.12.2013 року тобто в період, коли сторони вже понад три місяці не перебували в шлюбі та не проживали однією сім'єю . Визнання стороною відповідача обставин про які повідомила сторона позивача на думку суду не є підставою для застосування положень ч.1 ст. 61 ЦПК України, оскільки обидві сторони є зацікавленими в позитивному вирішенні спору з метою уникнення звернення стягнення на спірний будинок, який на момент розгляду справи перебуває під арештом ( а.с. 23 ). З наявного в справі висновку комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №442,443 від 08.05.2014 року, встановлено, що : 1. Ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] Кіровоградської області станом на 2005 рік складала 8115 гривень. 2. Ринкова вартість зазначеного вище будинку на час проведення експертизи складає 193701 гривню. 3. За період з 2005 року по 2013 рік були проведені будівельні роботи щодо перепланування, будівництва, реконструкції, капітального ремонту будинку та господарських споруд за адресою : [ADDRESS], вартість яких згідно кошторису, що додається становить 198895 гривень . Виконані поліпшення є істотними у відношенні до вартості даного будинку, що визначена по питанню № 1. 4. Відмінність до реконструкції та після реконструкції житлового будинку полягає в тому, що : збільшена загальна площа житлового будинку із 47,90 кв.м до 78,20 кв.м.; житлова площа житлового будинку приведена у відповідність ДБН ; збільшена площа кухні до нормативної із 7,80 кв.м. до 13,80 кв.м; санітарно-побутові вимоги приведені у відповідності ДБН ; зменшився фізичний знос будинку та збільшується термін експлуатації будинку ; побудований колодязь літ.М ; поліпшені експлуатаційні характеристики житлового будинку . Істотно вплинуло на вартість спірного будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] Кіровоградської області, виконані будівельні роботи по реконструкції та капітальному ремонту в період з 2005 по 2013 роки. Таким чином зазначений вище висновок містить дані про те, що вартість спірного домоволодіння на момент оцінки, яка мала місце 08.05.2014 року суттєво зросла в порівнянні з його вартістю станом на 2005 рік внаслідок виконання будівельних робіт по реконструкції та капітальному ремонту в період з 2005 по 2013 року. Проте вказаний висновок не містить даних про те, що вказані роботи були проведені за рахунок спільних трудових чи грошових затрат сторін або затрат позивача. Крім того з пункту 3 вказаного документа вбачається, що експерт дійшов висновку про проведення будівельних робіт щодо перепланування, будівництва, реконструкції та капітального ремонту спірного будинку та господарських споруд саме в період з 2005 року по 2013 рік лише на підставі даних, зазначених у позовній заяві позивачем, яка є зацікавленою у результатах розгляду справи . Крім того судом звертається увага й на ті обставини, що експерт, застосовуючи порівняльний підхід для визначення вартості спірного домоволодіння на момент оцінки взяв для порівняння об'єкти ( аналоги 3 та 4 ), які мають значно більшу площу та вартість, чим значно завищив ринкову вартість досліджуваного домоволодіння . Відповідно до ч.6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу . Зважаючи на викладене суд не приймає висновок комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №442,443 від 08.05.2014 року як належний доказ . З огляду на ті обставини, що стороною позивача не надано суду доказів про те, що за час шлюбу майно відповідача істотно збільшилося у своїй вартості саме внаслідок спільних трудових чи грошових затрат сторін або затрат позивача , суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю . На підставі викладеного п.2 ч.1 ст. 57, ч.1 ст. 62 СК України, ППВСУ від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя »,

Outcome: dismissed