Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом (а.с.1-3, 16-18) і свої вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 18.04.2017 року вона працювала в енергетичному відділенні ПАТ «Сумське НВО» на посаді економіста у дільниці №120. 16 серпня 2017 року вона звільнилася з ПАТ «Сумське НВО» згідно наказу №7948/ВК від 16.08.2017 року за ст.38 КЗпП. 16 серпня 2017 року підприємство з нею не розрахувалось, письмово про належні їй суми до виплати її не повідомили. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Останні два місяці на підприємстві вона працювала в режимі 5-денного повного робочого тижня. Під час роботи на ПАТ «Сумське НВО» вона зазнала душевних страждань від постійного, систематичного порушення її конституційних прав не тільки на своєчасне отримання заробітної плати, але й на отримання інформації про нараховану їй до виплати заробітну плату. За весь час роботи відповідач жодного разу не надав їй документ про заробітну плату з розшифровкою виплат, оформлений належним чином. Також на її особисту письмову вимогу відповідач не відреагував. Тому не виплативши їй заробітну плату, роботодавець порушив її право на достатній життєвий рівень для неї і її сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Товариства на її користь суму середнього заробітку за весь час затримки по день прийняття рішення судом, стягнути 1000грн. в відшкодування моральної шкоди та 1050грн. відшкодування витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав повністю просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що заборгованість по заробітній платі булла виплачена позивачу 03.11.2017 року. Згідно з договором про надання юридичних послуг, розрахунком до договору, квитанціями про сплату цих витрат витрати на правову допомогу становлять 1050грн. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час на місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надійшло. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала з 18.04.2017 року в енергетичному відділенні ПАТ «Сумське НВО» на посаді економіста у дільниці №120, та 16.08.2017 року була звільнена з ПАТ «Сумське НВО» згідно наказу №7948/ВК від 16.08.2017 року за ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.6). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. За поясненнями представника позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 9630грн.14коп. була виплачена позивачу 03.11.2017 року. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку обчислення заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 254грн.61коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 17.08.2017 року по 02.11.2017 року включно становить 32 робочих дні (серпень 6, вересень 12, жовтень 13, листопад - 1), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 8147грн.52коп. (254,61 х 32 = 8147,52грн.). Середньоденний заробіток позивача становить 254грн.61коп. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача протягом тривалого часу, оскільки позивач має на утриманні неповнолітню дитину, яка потребує лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 500грн. Суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON]В, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8147грн.52коп. та 500 грн. в відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1280грн. (640грн. за вимогу майнового характеру + 640грн. за вимогу немайнового характеру). Стосовно стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1050грн. Згідно з Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій (640грн. за 1 годину роботи). Фізична особа-підприємець [PERSON] надавала послуги у сфері права щодо надання консультацій, складання позовної заяви згідно з договором про надання юридичних послуг. Обгрунтованим є розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 640грн. за складання позовної заяви.

Outcome: partial