Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вимоги мотивувала тим, що вона є власником будинку №4 по пров. Трудовий в м. Волноваха, Волноваського району відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок. В будинку також зареєстрований відповідач її рідний син [PERSON], якого вона прописала як члена своєї родини, але він з 1981року в будинку не живе, оскільки у 1981році він одразу після закінчення навчання був призваний до лав збройних сил, проходив службу з 1981року в СРСР на території Російської Федерації, де і залишився жити, оскільки служив прапорщиком по контракту, після розпаду СРСР він прийняв громадянство Росії, там постійно і проживає, є громадянином РФ, в її будинку давно немає його речей, він приїжджав до неї у гості востаннє ще у 2013році, більше не приїжджав. Виписатися він сам не може, оскільки не може приїхати до України і крім того у нього немає паспорта громадянина України. Відповідач не здійснює і ніколи не здійснював плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати несе позивач в повному обсязі. Особистих речей відповідача в будинку немає, він забрав їх коли поїхав. Вона хоче отримати субсидію, а для цього слід зняти з реєстрації відповідача, про що вона і просить суд. У судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду належним чином завірену у нотаріальному порядку заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником будинку №4 по пров. Трудовий в м. Волноваха, Волноваського району відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.7). В будинку також зареєстрований відповідач її рідний син [PERSON], який був прописаний у 1976році як член родини власника (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 1981року дотепер в будинку не живе, оскільки у 1981році він одразу після закінчення навчання був призваний до лав збройних сил, проходив службу з 1981року в СРСР на території Російської Федерації, де і залишився жити, оскільки служив прапорщиком по контракту, після розпаду СРСР він прийняв громадянство Росії, там постійно і проживає, є громадянином РФ, в будинку позивача з того часу немає його речей (а.с.9-10). Виписатися відповідач сам не може, оскільки не може приїхати до України і крім того у нього немає паспорта громадянина України, оскільки він є громадянином іншої держави Російської Федерації (а.с.13-15). Відповідач не здійснює і ніколи не здійснював плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати несе позивач в повному обсязі. Особистих речей відповідача в будинку немає, він забрав їх коли поїхав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок встановлений законом. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки відповідач у будинку не проживає без поважних причин більше одного року (фактично не живе вже більше 30-ти років), не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, я вважаю, що він втратив право користування вказаним житлом. \~ \~ \~ \~Отримання рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинку, необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідальності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р № 1382-1V, оскільки кількість зареєстрованих осіб впливає на розмір оплати за комунальні послуги. Позивачка власник вказаного житла хоче отримати субсидію і не може, бо прописка в будинку відповідача цьому перешкоджає. Ураховуючи вищенаведене, оцінивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду в розмірі 704,80гривень. Але позивачка не просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.156 ЖК Укравїни,

Outcome: approved