Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.12.2018 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Однак спільне життя у них не склалося, постійно відбувалися сварки на побутовому ґрунті, вони не змогли як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечались. В травні 2020 року відповідач пішов із сім`ї. В теперішній час позивач з сином проживають окремо від відповідача. Відповідач не приймає участі у вихованні сина, не забезпечує його матеріально, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. Добровільно надавати кошти на утриманні сина відповідач відмовляється. Позивач не має можливості працювати, щоб забезпечити свого сина та себе. Відповідач за станом здоров`я є працездатним, тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, тобто до [INFO] . Позивач до початку судового засідання надала суду уточнену заяву в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки, а також розглядати справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки, а також аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксації судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України\~ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) яка набула чинності для України 27.09.1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] від 05.03.2019 року виданого Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №49, підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.7). З довідки наданої в.о. старости Первомайського старостинського округу №1 Іларіонівської селищної ради №451 від 13.07.2020, [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , проживає за адресою [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] який знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується відсутність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На даний час позивач не працює, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, а тому не має можливості працювати та отримувати кошти на своє утримання. Відповідно до\~ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2\~ст.84 СК України\~ дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу таку допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини та дружини, суд звичайно виходить з того, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців немає, тому суд вважає, що він спроможній платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. Обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано. Сторонам роз`яснити, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved