Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 23.04.2004 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 114. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Тімура, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з лютого 2016 року через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 18). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення відповідачеві судової повістки на 05.07.2016 року та повернувся конверт із рекомендованим повідомленням із позначкою «за закінченням терміну зберігання» на 28.07.2016 року (а.с. 14, 19). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 114 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, Тімура, [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved