Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що вона після смерті батька [PERSON], який помер 19 вересня 2014 року, вступила у права спадкоємця. При оформленні спадщини було встановлено, що спадкодавцю на підставі державного акту належала земельна ділянка площею 0,047 га, яка розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області для садівництва. При оформленні спадщини нотаріус через відсутність правовстановлюючого документу відмовляється включити спірну земельну ділянку до спадкового майна, а тому позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. Залучений до участі у справі, як третя особа, [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він також є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] і вступив у права спадкоємця. Йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу на неї. [PERSON] визнати за ним в судовому порядку право власності на ? її частину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що покійному батьку [PERSON] на підставі державного акту належала земельна ділянка для ведення садівництва на території Української міської ради. Вони з братом, третьою особою у справі, є спадкоємцями першої черги за законом на спірне майно. Оригінал державного акту втрачено, другий примірник державного акту на зберігання в управління Держземагенства не передавався. Представник третьої особи [PERSON] в судовому зсіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві та вважав, що діти спадкодавця, якими є [PERSON] та [PERSON], мають однакові права на спадкуваня спірного майна і їх частки мають бути рівними. Представник відповідача, Української міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не зявився. В поданій заяві щодо вирішення спору покладався на розсуд суду. Завідувач Девятої Київської Держнотконтори в поданому суду листі просила розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, яка заявила позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON], помер 19 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На випадок своєї смерті останній 03.06.2014 року склав заповіт, яким належну йому 1/3 частку в праві спільної часткової власності на квартиру №121, що знаходиться в будинку №12, розташованому по вул.Молодогвардійська в м.Києві заповідав [PERSON] Інше спадкове майно заповітом не охоплено. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця, тобто спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Як вбачається з матеріалів справи спадкодавцю на праві власності відповідно до державного акту серії КВ від 29.12.1994 року, належала земельна ділянка площею 0,047 га, що розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області з цільовим призначенням для ведення садівництва. Державний акт видано на підставі рішення Української міської ради від 07 липня 1994 року №178. Судом також встановлено, що оригінал державного акту на спірну земельну ділянку втрачено. Постановою державного нотаріуса Девятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 09 квітня 2015 року відмовлено представнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на неї. Постановою державного нотаріуса Девятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 12 серпня 2015 року відмовлено представнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на неї. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є [PERSON] та [PERSON], в звязку з чим суд вважає, що вони є належними особами та спадкоємцями першої черги за законом, їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач та третя особа [PERSON] прийняли спадщину, що не спростовується відповідачем по справі, тим самим набули право власності на спадкове майно. Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлені підстави набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З наведеного вбачається, що позивачем та третьою особою, яка заявила позовні вимоги вичерпані можливості отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку в позасудовому порядку і в інший спосіб захистити їх оспорювані права спадкоємців не представляється можливим. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання за кожним із спадкоємців по ? частині земельної ділянки, що належала їх батьку. Правових підстав для визнання права власності на всю земельну ділянку за [PERSON] суд не вбачає.

Outcome: partial