Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 04 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 74, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинилися з 2013 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. 02 липня 2014 року позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зазначили, що з відповідачем неодноразово виникали сварки, непорозуміння, мало місце застосування психологічної та фізичної сили як до неї так і до дитини, у зв'язку з чим відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст. 173-2 КУпАП. Відповідач та його представник в судовому засіданні 02 липня 2014 року заперечували проти розірвання шлюбу, оскільки відповідач має наміри зберегти сім'ю. Заперечення обґрунтував тим, що позивач неодноразово зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, тому вважає, що шлюбні відносини можливо зберегти. Провадження по справі зупинялось з метою надання сторонам часу на примирення до 05 серпня 2014 року, однак подружжя не знайшли спільну мову та не примирилися. В судове засідання 05 серпня 2014 сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від представника відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача. Доказів примирення суду не надано. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 04 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 74 /а.с. 8/, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. Матеріали справи містять докази звернення позивача до правоохоронних органів щодо неправомірних дій відповідача по відношенню до неї, погроз фізичним насиллям /а.с.26, 27, 31, 32, 33/. Згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого чт.173-2 КУпАП, застосовано стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 гривня /а.с.48/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Позивач зазначив, що причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Відповідачем дане твердження не спростоване. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, застосування заходу у вигляді надання строку для примирення результатів не дало, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б їх інтересам. Дійсною причиною позову про розірвання шлюбу є небажання позивача подальшого проживання з відповідачем, ведення з ним спільного побуту. Посилання відповідача на те, що позивач не бажає розлучитися спростовується поясненнями позивача, наданими в судовому засіданні. Суд приймає до уваги посилання відповідача на здійснення ним спроб до примирення шляхом розміщення поздоровлень із сумісними святом /а.с.49-50/, водночас також враховує і той факт, що означені спроби, згідно позиції позивача висвітленої в судовому засіданні, результатів не досягли. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке після розірвання шлюбу просить змінити на дошлюбне «[PERSON]».

Outcome: approved