Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 27.12. 2016 року за наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1\\ 4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця від 07.10.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 28 837 грн. 85 коп., за період з 19.02.2019 р. по 01.10.2019 р. Позивач зазначає, що на підставі ст.196 СК України вона має право на стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у вказаному вище розмірі. В судове засідання позивач не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що сторони мають сина [PERSON] [INFO] . За наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2019 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їхньої дитини в розмірі 1\\ 4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття /справа № 357/1933/19) наведене слідує з копії наказу (а.с.8). Встановлено, що вказаний судовий Наказ від 19.03.2019 року № 357/1933/19 знаходиться на примусовому виконанні в Дарницькому районному відділі ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві. Згідно розрахунку державного виконавця від 07.10.2019 року, заборгованість відповідача станом на 01.10.2019 року зі сплати аліментів становить 28837,85 грн. (а.с.9). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна. В даному випадку, суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності вини щодо виникнення боргу по аліментах. А тому, вимоги позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з 19.02.2019 року по 01.10.2019р., включно, є обґрунтованими. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Самі такі правові висновки щодо обчислення розміру неустойки /пені/ викладені в постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-2696цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16. Розмір неустойки /пені/ відповідно до довідки-розрахунку по аліментах від 07.10.2019 року становить: 2019 рік - лютий 11 днів, розмір аліментів 1329,35 грн. х 1/% х 11 = 146,23 грн.; березень 31 день: 4051,75 х1 % х31 = 1255,81; квітень 30 днів: 3969 х1% х 30 = 1190,70 ; травень 31 день : 3789,25 х1% х 31 = 1174,59 грн. ; червень 30 днів : 3789,25 х 1% х 30 = 1136,70 грн.; липень 31 день: 4062,25 х 1% х 31 = 1259,22грн.; серпень 31 день : 3923,50 х 1 % х 31 = 1216,13 грн. ; вересень 30 днів: 3923,50 х 1% х 30 = 1176,90 грн. Отже, загальна сума пені за вказаний вище період становить 8556,28 грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у зазначеному розмірі, розрахунок пені проведено у відповідності до вимог чинного законодавства. На підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved