Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS]. Будинок належить батькові на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.08.1952 року за реєстром № 4447 Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 10 вересня 1952 року за реєстром № 55. Заповіту батько не залишив. Вона єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла, згідно із ст. 1269 ЦК України так як у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що витяг про державну реєстрацію на дане майно був виданий КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» після смерті спадкодавця і дата прийняття рішення про державну реєстрацію 10.09.2012 року, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 листопада 2013 року. Законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно передбачено, що нотаріус перед вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном проводить державну реєстрацію прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що було чинне на момент їх виникнення у Державному реєстрі прав, тобто дані про зареєстровані права переносяться з реєстрів, що діяли до 01.01.2013 року, до нового реєстру. Отже, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном нотаріус використовує дані, які містяться у Державному реєстрі прав. Для отримання спадщини і надання нотаріусу необхідних документів, вона звернулася до КП «СМБТІ» за отриманням витягу про державну реєстрацію прав. Було прийнято рішення КП «СМБТІ» про державну реєстрацію прав на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] за [PERSON] 10.09.2012 року і надано їй витяг. Цей витяг був наданий нею нотаріусу, як підтвердження права власності померлого батька на спадковий будинок, але в зв'язку з тим, що реєстрація права власності відбулася після смерті спадкодавця нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності за законом після смерті її батька. Правовстановлюючий документ-вищевказаний договір купівлі-продажу від 22 серпня 1952 року раніше був зареєстрований в Синельниківському бюро технічної інвентаризації, але за життя спадкодавця не внесений до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Просить суд визнати за [PERSON],право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. У відкрите судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд справу розглянути без її участі. У відкрите судове засідання представник відповідача не з'явилася, але до його початку надала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2011 року. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 1950 року, актовий запис №514 від 24.12.1949 р., копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], актовий запис №223 від 29 серпня 1970 року. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.08.1952 року за реєстром № 4447 Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 10 вересня 1952 року за реєстром № 55В, [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS]. В матеріалах справи є копія реєстраційного посвідчення, що житловий будинок розташований [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON] на право приватної власності на підставі Договір купівлі-продажу посвідчений 22.08.1952 р. за №4447 Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та записано в реєстрову книгу №55 за реєстром №72 10 вересня 2012 року. Згідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України. У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, тому суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленими згідно ч.1 ст.61 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved