Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості і неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів в розмірі 42306,87 грн. За період з 24 лютого 2016 року до 31 липня 2018 року розмір неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 39779,17 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості і неустойки по аліментах, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 820,86 грн. Позивач завчасно надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки Синельниківського ВДВС від 11 червня 2018 року з 24 лютого 2016 року аліменти відповідачем взагалі не сплачувалися, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2018 року складає 42306,87 грн. Позивач просить стягнути суму неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 24 лютого 2016 року до 31 липня 2018 року. Частиною 1 ст.196 СК України\~ передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач жодного доказу щодо непрацездатності суду не надав, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved