Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року народилася [PERSON]. У свідоцтві про народження дитини в графі матір'ю зазначено [PERSON], а батьком - [PERSON]. З моменту народження дитини батько не проживав з нею. На даний час відповідач проживає окремо, спору про місце проживання дитини сторони не мають. Відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Позивач з донькою проживає в квартирі, яка належить їй на праві особистої приватної власності. Крім цього відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, в результаті чого має заборгованість станом на 01.07.2018 року в сумі 32 283,69 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не подав, причина неявки суду не відома. Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала висновок органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку органу опіки та піклування №332/9/10/1 від 19.09.2018 року, [PERSON] не проживає з донькою однією сім'єю, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться її життям та здоров'ям, має заборгованість по сплаті аліментів, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, не вітає її з днем народження, жодного разу не відвідав дитячий садочок, не був присутній на батьківських зборах, святкових ранках, на засідання комісії двічі не з'явився, тому комісія просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] має заборгованість станом на 01.07.2018 року в розмірі 32 283,69 грн. Згідно витягу з протоколу засідання педагогічного ради дошкільного навчального закладу (ясел-садка) №14 від 22.06.2018 року №6 було заслухано заявника [PERSON], щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], вихователів про безвідповідальне ставлення батька до своїх обов'язків та постановили доручити адміністрації ДНЗ №14 звернутися до органу опіки та піклування з клопотання про позбавлення [PERSON] його батьківських прав відносно [PERSON] Згідно педагогічної характеристики вихованки середньої групи дошкільного навчального закладу (ясел-садка) №14 відносно [PERSON], [INFO], вихованням дитини займається мати. Батько [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, не спілкується з дитиною та не проявляє ініціативу в такому спілкуванні. Не сплачує кошти на утримання дитини, чим фактично не виконує обов'язку із забезпечення дитини. Гідно акту обстеження умов проживання [PERSON], за адресою [ADDRESS], у дитини в квартирі наявна власна кімната, яка обладнана відповідно до віку дитини та відповідає встановленим вимогам. Наявні книжки, іграшки, засоби образотворчого мистецтва. Взаємовідносини у сім'ї доброзичливі, члени сім'ї приділяють увагу один одному для підтримки добрих стосунків. Взаємини з сусідами доброзичливі. Батько [PERSON] разом з сім'єю не проживає, контакт з дитиною не підтримує, не виховує, не надає матеріальної допомоги, не вітає з днем народження, не приходить до дитячого садочку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Надані суду докази підтверджують, що з квітня 2018 року відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо доньки, не спілкується з нею, не проявляє до неї материнської турботи, не цікавиться її життям, станом здоров'я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надавав та не надає матеріальної допомоги на її утримання, спілкувється з нею, не берк участі у її вихованні, що свідчить про байдужість відповідача як до власної доньки, так і до виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї малолітньої доньки та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому вимоги про позбавлення його батьківських праві підлягають задоволенню. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений позивачем при подачі позову. На підставі ст. ст. 164, 165 СК України та

Outcome: approved