Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 15.08.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинились з березня 2019 року, з цього часу відповідач пішов від неї, вони разом не мешкають, спільне господарство не ведуть і ознаки сім`ї в їх стосунках відсутні. Позивач також вказує, що за час спільного проживання з відповідачем між ними були непорозуміння, сварки, в зв`язку з чим, їх шлюб фактично розпався. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Майнових спорів не має і спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб укладений 15.08.2015 року між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі та залишити їй прізвище [PERSON] , вказує, що спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про визначення місця проживання дитини відсутній (а.с. 14). Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про визначення місця проживання дитини відсутній (а.с. 15). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 151 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 16.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved