Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] у розмірі ј частки від доходу, але не менше, ніж 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття . В обґрунтування внесеного позову посилається на те, що 25.07.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] вона народила сина [PERSON] . Після укладення шлюбу по квітень 2021 року відповідач періодично проживав разом з нею, однак подружнє життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. З квітня 2021 року вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Вказує, що нею поданий позов про розірвання шлюбу, справа розглянута. Також вказує, що відповідач в утриманні сина участі не приймає, неповнолітній син проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Інформація про повний розмір поточних доходів відповідача відсутня, з відомої від відповідача інформації останній працює у Катарі в м. Доха лікарем хірургом - стоматологом - імплантологом та отримує значний дохід. 09.08.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Лещенко О.В. 11.08.2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації позивача та відповідача. 12.08.2021 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання осіб. Ухвалою суду від 13.08.2021 в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 30.08.2021 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. 12.11.2021 позивач до судового засідання скерував на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із її від`їздом за кордон строком на два місяці. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд відхиляє клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки таке призведе до порушення строків розгляду справи, в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення такої по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Києві народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] (громадянин Республіки Грузія) та [PERSON] (громадянка України), про що в Книзі реєстрації народжень 15 січня 2009 року зроблений відповідний актовий запис №136, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16). Шлюбні відносини у позивача з відповідачем фактично припинилися, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 04.08.2021 року (згідно відмітки на конверті, яким було направлено позовну заяву до суду). Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved