Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що вона після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, вступила у права спадкоємця. При оформленні спадщини було встановлено, що заповідачу на підставі державного акту належала земельна ділянка площею 0,0582 га, що розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області для ведення індивідуального садівництва. При оформленні спадщини нотаріус через відсутність правовстановлюючого документу відмовляється включити спірну земельну ділянку до спадкового майна, а тому позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що її покійній матері на підставі державного акту належала земельна ділянка для ведення садівництва на території Української міської ради. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом та після смерті матері обслуговує вказану земельну ділянку. Другий примірник державного акту знаходиться в управлінні Держземагенства, а оригінал втрачено. Представник відповідача, Української міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В поданій заяві щодо вирішеня спору покладався на розсуд суду. Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На випадок своєї смерті остання 22.12.2010 року склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала дочці [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи спадкодавцю на праві власності належали земельні ділянки площею 0,0582, що розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва. Судом також встановлено, що оригінал державного акту на спірну земельну ділянку, другий примірник якого знаходиться в управлінні Держземагенства в Обухівському районі, втрачено. Листом завідувача Української міської державної нотаріальної контори від 10 липня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на неї. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом, і її звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач прийняла спадщину, що не спростовується відповідачем по справі, тим самим позивач набув право на спадкове майно. Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлені підстави набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З наведеного вбачається, що позивачем вичерпані можливості отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку в позасудовому порядку і в інший спосіб захистити її оспорювань право спадкоємця не представляється можливим. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved