Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], а саме 07.11.2016 року, обґрунтовуючи тим, що вона вважала, що прийняла спадщину автоматично, як дружина спадкодавця. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій заперечувала щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.07.1993 року. Чоловік позивача [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] та помер 07.11.2016 року. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 06.06.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру у звязку з тим, що позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подала заяву про прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №47968425, сформованою нотаріусом 06.06.2017 року. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, поважними вважаються ті причини, які роблять вчасне звернення до нотаріуса неможливим або важким. Як встановлено в судовому засіданні, позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом на час відкриття спадщини була зареєстрована за місцем проживання та проживала за адресою: [INFO]. Спадкодавець [PERSON] на день смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] Позивачем не надано належних та допустимих доказів про наявність причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання нею заяви до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Суд не визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини такі, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. Вказані обставини не перешкоджали позивачу звернутися у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка особисто чи шляхом поштового звязку, оскільки надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] Відповідного клопотання про витребування копії спадкової справи представником позивача в судовому засіданні не заявлено, а законом суд не наділений повноваженнями щодо витребування доказів з власної ініціативи в справах позовного провадження. Також слід зазначити, що позов предявлено до неналежної особи, а саме Виконавчого комітету Житомирської міської ради, оскільки належним відповідачем є орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тобто Житомирська міська рада і відповідних клопотань від представника позивача про заміну неналежного відповідача в судовому засіданні не надходило, а ЦПК України не передбачає заміну неналежного відповідача за ініціативою суду. За таких обставин, позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed