Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 17.10.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. 10.03.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Суворовського районного суду у м.Херсоні від 15.09.2015 року позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів було задоволено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсон від 25.02.2011 року стягуються з відповідача на користь позивача на утримання спільної дочки [PERSON], зменшено до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшується потреби в навчанні, розвитку та іншому. Позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини до ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої [PERSON] одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби її лікування, відвідування необхідних гуртків. У звязку з цим, позивач просила збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 15.09.2015 року, [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В останнє судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду відзив проти позову, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, підстави для збільшення розміру аліментів відсутні, відповідач на сьогоднішній день перебуває в іншому шлюбі, має на утриманні малолітнього сина [INFO], а також непрацездатну матір. Відповідач з серпня 2017 року не працевлаштований. Також представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про шлюб №71, складеного 17.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, сторони перебували у шлюбі з 17.10.2008 року. Згідно актового запису про народження №15 від 25.03.2009 року, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.02.2011 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №71. Прізвище позивачки залишено «Романюк». Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.02.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 06.01.2011 року до повноліття дитини. 20.09.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист про зменшення розмір аліментів, встановлених рішенням Суворовського районного суду м.Херсон від 25.02.2011 року, яким було стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі зменшивши їх до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки від 01.08.2017 року Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, видана в тому, що за [PERSON] числиться заборгованість аліментним платежам по виконавчому листу №668/2036/15-ц від 20.09.2016 року Марганецьким міським судом на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Заборгованість по аліментам за період з 25.06.2016 року по 01.08.2017 року складає 4356,54 гривень. З наданих відповідачем документів вбачається, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину сина, [INFO]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3\~ст. 184 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне змінити розмір, який було встановлено рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 15.09.2015 року, [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Доводи позивача щодо необхідності збільшення розміру аліментів до 1/4 частини для забезпечення потреб дитини на лікування хронічних захворювань та потреб на розвиток здібностей дитини, суд до уваги не приймає, оскільки наявність таких витрат у позивача є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину в порядку, передбаченому ст.185 Сімейного кодексу України. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial