Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.09.2007 зареєструвала з відповідачем шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом №160. Від подружніх стосунків мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Злату, [INFO]. Півроку тому шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки, відповідач на даний час проживає з іншою жінкою. Шлюб існує формально, сторони проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Позивач у підготовче засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання не зявився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ОЛ №019652 сторони 15.09.2007 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №160. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Злату, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії I-ОЛ №051391 та серії I-ОЛ №144374 відповідно. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, що призвело до того, що вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склались неприязні стосунки. Півроку тому шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено, шлюб існує формально, вони проживають окремо, відповідач має намір створити іншу сімю, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін чи їх дітям, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, вважаю за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у розмірі 352 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved