overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просить розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судові засідання 14.03.2019 року, 03.04.2019 року, 22.04.2019 року та 13.05.2019 року не з'явився був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 12.02.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, який виданий 12.02.1993 року міським РАЦС м. Якутськ. Подружнє життя між сторонами не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають, спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечать інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], якою просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 20 жовтня 2012 року Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 81 та стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 704,80 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, відзив на позов не надав. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 20.10.2012 року Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 81. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після р Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 хв 15 грудня 2018 року. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Виконкому Павлоградської міської ради про визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння, що належала її рідній бабусі [PERSON] та знаходиться за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона тривалий час мешкає в будинку [ADDRESS], а саме 20 років. За час її проживання в будинку вона, разом зі своєю родиною, користувалася будинком, зробила в ньому капітальний ремонт, повністю оплачує всі послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Вона є фактичною власницею 1/2 частки даного будинку, однак власницею записана її померла бабуся [PERSON], разом з якою вона проживала та доглядала до часу смерті. Власниками ншої 1/2 частки домоволодіння є треті особи по справі, яким належить по 1/6 частки домоволодіння, однак вони займають свою частину і претензій на іншу частину не пред'являють. Так як вона вже тривалий час вже мешкає в цьому будинку то вважає, що має повне право на 1/2 частину цього будинку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримв в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Треті особи в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомленими про час дату та місце розгляду справи. З'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таки підстави. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить 1/2 частка домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 10-11). Згідно акту від 26 березня 2014 року, складеного головою квартального комітету [ADDRESS] , добросовісно заволоділа вказаним домоволодінням і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном з 08.02.1994 р. (а.с. 6). У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються ткож на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем право власності на 1/2 частку домоволодіння, що належала її рідній бабусі [PERSON] та знаходиться за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача. 26.12.2013 року, за результатами розгляду даної справи, судом ухвалено Рішення за яким вказано: в задоволенні уточненої позовної заяви [PERSON] до Комунального закладу охорони здоров»я «Лозівська центральна районна лікарня» про визнання періоду з 06.08.2012 року вимушеним прогулом, в зв»язку з непроведенням роботодавцем Комунальним закладом охорони здоров»я «Лозівська центральна районна лікарня» реабілітаційних заходів по навчанню та працевлаштуванню та визнання даної бездіяльності незаконною, визнання діяльності Комунального закладу охорони здоров»я «Лозівська центральна районна лікарня» щодо пропозиції позивачу посади лікаря-статистика, яка не визначена МСЕК, як доступна позивачу за станом здоров»я її індивідуальною програмою реабілітації № 623 від 04.07.2012 року, незаконною, - відмовити. Судові витрати по справі - віднести на рахунок держави. На вказане Рішення, позивачем було подано апелляційну скаргу. Ухвалою від 16 січня 2014 року судової колегії судової пали у цивільних справах апеляційного суду Харківської області вищевказану цивільну справу направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для усунення недоліків згідно до ст.220 ЦПК України, оскільки в мотивувальній частині рішення суд розглянув всі позовні вимоги, про те з резолютивної частини рішення вбачається, що судом не було детально відображено позовні вимоги позивача, а було ухвалено рішення тільки стосовної позовної вимоги відносно визнання періоду з 06.08.2012 року вимушеним прогулом, в зв»язку з непроведенням роботодавцем Комунальним закладом охорони здоров»я «Лозівська центральна районна лікарня» реабілітаційних заходів по навчанню та працевлаштуванню та визнання даної бездіяльності незаконною, визнання діяльності Комунального закладу охорони здоров»я «Лозівська центральна районна лікарня» щодо пропозиції позивачу посади лікаря-статистика, яка не визначена МСЕК, як доступна позивачу за станом здоров»я її індивідуальною програмою реабілітації № 623 від 04.07.2012 року, незаконною. 27 січня 2014 року, вказана справа надійшла до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Відповідно до ст.220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть уічасть у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішуючи питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи више викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.09.1992 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Брестської області м. Кобрін Білоруської РСР, актовий запис № 243. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначила, що основна причина розпаду сім'ї це те, що за постійною побутовою метушнею втратили найважливіше що єднає двох людей у шлюбі а саме: кохання, відсутність уваги, спілкування та почуттів. На теперішній час позивач та відповідач не мешкають однією сім'єю вже три роки. Позивач зазначила, що покохала іншого чоловіка тому залишила відповідача та змінила місце проживання. Збереження шлюбу в подальшому буде суперечити її інтересам так як вона має намір зареєструвати інший шлюб. Спір про поділ майна між подружжям відсутній. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про шлюб від 05.09.1992 року серії ІІ-АЛ №330949 який був укладений між [PERSON] та [PERSON], у відділі реєстрації актів цивільного стану Брестської області м. Кобрін Білоруської РСР за актовим записом № 243 (а.с.3). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення, а також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.07.2012 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровській області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] який проживає разом з позивачем. Позивач зазначила, що основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. На теперішній час позивач та відповідач не спілкуються та не мешкають однією сімєю з грудня 2014 року. Збереження шлюбу в подальшому буде суперечити їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 243,60грн. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб від 09.07.2012 року серії 1-КИ №230179, який був укладений між [PERSON] та [PERSON], виконавчим комітетом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №03, (а.с.6). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення, а також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.04.2009 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] яка проживає разом з позивачем. Позивач зазначила, що основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. На теперішній час позивач та відповідач не спілкуються та не мешкають однією сім'єю з 15.05.2014 року. Збереження шлюбу в подальшому буде суперечити її інтересам. Спір про поділ майна між подружжям відсутній. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 243,60грн., та витрати понесені нею за розміщення оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» у розмірі 250 грн. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач викликався у судове засідання на 08.08.2014 р., через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» №58(1551) від 31.07.2014 року (а.с.14). Відповідач до початку слухання справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб від 29.02.2012 року серії [NUMBER] виданого (повторно), який був укладений між [PERSON] та [PERSON] 05.04.2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 60, (а.с.4). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення, а також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок, та витрат понесених позивачем за розміщення оголошення про виклик у судове засідання відповідача у газеті «Вісті Придніпров'я» у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.08.1997 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Синельниківського міського ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №139. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] - [INFO] та дочку [PERSON] - [INFO]. Під час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, зрозуміли, що вони стали чужими людьми, у зв'язку з чим з початку 2012 року припинили шлюбні сосунки та перестали вести спільне господарство. Питання про розподіл майна, місце проживання та утримання дітей будуть вирішувати в позасудовому порядку або в інших провадженнях. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, строк на примирення просить не надавати, а також стягнути на її користь з відповідача судові витрати у розмірі 243,60грн. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про шлюб від 16.08.1997 року серії [NUMBER] який був укладений між [PERSON] та [PERSON], у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 139 (а.с.4). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення, а також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved