Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 15 вересня 1982 року в Браїлівській селищній раді Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 53. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від спільного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і повністю розладилось з 1999 року. Шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, примирення між нею та відповідачем не можливе. Багато років сторони майже не спілкуються. Син дорослий, веде самостійне життя. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Зовсім різні люди з різними поглядами на життя і тому їх шлюб необхідно розірвати. На її пропозицію розірвати шлюб через органи РАЦСу було отримано відмову від відповідача, тому змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в наданій до суду 17.06.2016 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі не зявився. Заперечень до суду не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що судовий виклик відповідачу [PERSON] у судове засідання був вручений належним чином через оголошення в пресі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 вересня 1982 року у Браїлівській селищній раді Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 53. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подальше спільне життя, ведення спільного господарства і збереження шлюбу неможливе, так як сторони спільне господарство та сумісне проживання припинили з 1999 року, та це суперечило б інтересам позивача, яка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. За таких обставин збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідачем заяв та заперечень до суду не надано. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved