Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідачів, третьої особи, розмір яких уточнила в процесі судового розгляду та просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Української страхової компанії «Гарант-авто» страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн., а з відповідачів [PERSON] та [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу та страховим відшкодуванням в розмірі 2921 грн. 17 коп., вартість проведеного експертного дослідження в розмірі 400 грн., вартість послуг евакуатора в розмірі 300 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн., судові витрати Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.11.2014 року о 19.58 год. по вул. Зелена, 85 в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі декількох автомобілів, в ході якої були заподіяні технічні пошкодження автомобіля [NUMBER], що перебуває у її законному користуванні. Винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди за рішенням суду було визнано [PERSON], який на той момент керував транспортним засобом - автомобілем [NUMBER], який перебував у власності [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність винного водія на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем - ПАТ «Українська-страхова компанія «Гарант-авто» на підставі полісу добровільного страхування транспортного засобу від №АС/8686054, а відтак у грудні 2014 року вона звернулася у Львівську філію страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, що складається із вартості відновлювального ремонту в розмірі 52921 грн. 17 коп., вартості експертного дослідження в розмірі 400 грн. та вартості витрат на послуги евакуатора в розмірі 300 грн. Однак по даний час страхове відшкодування їй не виплачено, про причини не виплати такого страховик її не повідомив. Тому, з врахуванням ліміту відповідальності страховика за полісом про добровільне страхування транспортного засобу в розмірі 50 тис. грн., вважає що має право на отримання за рахунок страховика відшкодування в межах ліміту його відповідальності, а решту суми просить стягнути з винного водія у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та власника транспортного засобу. Крім цього вважає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу вона тривалий час не могла ним користуватися, змушена була їздити громадським транспортом, що створювало додаткові проблеми на роботі та незручності у пересування. Внаслідок цього вона переживала сильні душевні страждання, був порушений звичний для неї спосіб життя, а тому вважає, що діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] їй заподіяно моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 10 тис. грн., та просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з аналогічних підстав. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи. Відповідачі ПАТ Українська страхова компанія «Гарант-авто», [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися явку своїх представників не забезпечили, повторно, причин неявки суду не повідомили. Відповідач ПАТ Українська страхова компанія «Гарант-авто» про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом вручення судових повісток через поштове відділення за зареєстрованим місцем знаходження. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому ч.9 ст. 74 ЦПК України порядку через оголошення в пресі, оскільки за зареєстрованим місцем проживання судова кореспонденція поштовим відділенням поверталася на адресу суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належно повідомлені про розгляд справи відповідачі в судове засідання не з'явилися, явку своїх представників не забезпечили повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у їх відсутності, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позовні вимоги задовольняє частково з таких підстав. Судом встановлено, що 19.11.2014 року по вул. Зелена, 85 в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участі декількох автомобілів, в тому числі автомобіля марки «Audi А6», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належав на праві власності [PERSON], та автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебував у власності [PERSON] (а.с.10). Постановою Франківського районного суду м. Львова від 22.12.2014 року (а.с.7) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, зокрема у тому що внаслідок його винних дій відбулася зазначена дорожньо-транспортна пригода. Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 05.12.2014 року (а.с.8), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження передньої центральної, задньої центральної, задньої лівої частини автомобіля. При цьому встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi А6», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» на підставі поліса №АС/8686054, яким встановлено ліміт відповідальності на одну потерпілу особу за заподіяння майнової шкоди в розмірі 50 тис. грн. Як встановлено в ході судового розгляду, після настання дорожньо-транспортної пригоди позивач, у відповідності до вимог та в порядку передбаченому ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до страховика ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» про виплату страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди його автомобілю застрахованим автомобілем під керуванням [PERSON] Як вбачається із висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 11.12.2014 року №4858 (а.с.12-27), вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ході ДТП становить 52921 грн. 17 коп. Крім цього позивачем понесено збитки, пов'язані із заподіянню шкоди її транспортному засобу у виді оплати вартості експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 400 грн. (а.с.29), а також вартості оплати послуг евакуатора в сумі 300 грн. (а.с.30). Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім цього, ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 1 ст.33 Закону передбачено, що страховик,

Outcome: approved