Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2008 року. Від спільного життя мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Проте, три місяці потому подружні відносини між ними припинені остаточно, через постійні сварки, які виникали внаслідок відсутності взаєморозуміння один одного, врешті вони стали чужими людьми. Наразі проживають вони окремо, кожен має власне особисте життя. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище - [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 17.03.2020 року розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 26.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом №202. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » (а.с.9). Від спільного проживання мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Шлюбні відносини між сторонами припинено, примиритися не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved