Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним посилаючись на ту обставину , що 28 грудня 2011 року нею та ПАТ «Платинум Банк», як позикодавцем, були укладені договори споживчих кредитів № 111/4536 FNV 7 та № 112/4536 FNV 7. 19 червня 2013 року ПАТ «Платинум банк», як «клієнт», та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як «фактор», уклали спірний договір факторингу № 20130619-к, за яким ПАТ «Платинум Банк», відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до неї за вказаними договорами споживчих кредитів. Вважає даний договір факторингу недійсним оскільки за договорами факторингу не можуть переуступатися права вимоги до фізичних осіб. У зв'язку з цим просить суд визнати недійсним Договір факторингу № 20130619-к в частині, відступлення права вимоги за укладеними 28 грудня 2011 року договорами кредитів № 111/4536 FNV 7 та № 112/4536 FNV 7. Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату час, та місце розгляду справи повідомлялась належним чином . Подала на адресу суду заяву відповідно до якої , просила справу розглянути за її відсутності , та просила суд задовольнити позов . Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» , за довіреністю Андрєєва В.С. в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заперечення в порядку положень ст. 128 ЦПК України відповідно до якого просила суд відмовити у задоволенні позову за не обґрунтованістю , а також просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з'явився про день,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку вимог ст. 74-76 ЦПК України надіслав на адресу суду заперечення в порядку положень ст. 128 ЦПК України відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позову за не обґрунтованістю , а також просив розглянути справу за його відсутності. . Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також мораль\-ним засадам суспільства. Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Судом встановлено, що 28 грудня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», як позикодавцем, були укладені договори споживчих кредитів № 111/4536 FNV 7 та № 112/4536 FNV 7. 19 червня 2013 року ПАТ «Платинум банк», як «клієнт», та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як «фактор», уклали спірний договір факторингу № 20130619-к, за яким ПАТ «Платинум Банк», відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до [PERSON] за договорами споживчих кредитів № 111/4536 FNV 7 та № 112/4536 FNV 7. При прийнятті рішення суд враховує, що згідно підпункту «а» пункту 2 статті 1 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг визначено, що «договір факторингу» означає договір, укладений між однією стороною (позичальником) та іншою стороною (фактором), відповідно до якого, зокрема, постачальник відступає або може відступати фактору право грошової вимоги, яке випливає з договорів купівлі-продажу товарів, укладених між постачальником та його покупцями ( боржниками), крім договорів купівлі-продажу товарів, придбаних в першу чергу для їхнього особистого, сімейного або домашнього використання. Для особистого, сімейного або домашнього використання товари можуть придбавати лише фізичні особи. Відповідно до закону України «Про приєднання України до Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг» № 3302-IV від 11.01.2006 р. Україна приєдналася до Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг, вчиненої 28 травня 1988 року в м. Оттаві. Згідно п. 1.1 договорів споживчих кредитів № 111/4536 FNV 7 та № 112/4536 FNV 7 Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби. Таким чином, враховуючи, викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідачів зазначені в запереченнях поданих в порядку вимог ст. 128 ЦПК України , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать положенням Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг.

Outcome: approved