Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 54 по вулиці Чернишова в місті Рівне. у зв'язку з відсутністю в ньому понад один рік. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є власником будинку № 54 по вул.Чернишова в м.Рівне, в якому зареєстрована її колишня невістка, відповідач у справі. Після розірвання шлюбу з її сином відповідач зареєструвалася у її помешканні за дівочим прізвищем для оформлення закордонного паспорта. Після реєстрації відповідач в будинку не проживала і не проживає нині. На прохання скасувати реєстрацію у будинку відповідач не реагує. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає їй в отриманні субсидії. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Пояснила, що після одруження з її сином відповідач була прописана та проживала у будинку. Після розлучення відповідач виїхала з помешкання, але надалі на прохання колишньої невістки вона дозволила її реєстрацію у будинку за дошлюбним прізвищем. В періоди повернення в Україну відповідач проживає у своєї матері. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності від відповідача до суду не надходило. Свідок [PERSON] показав, що перебував у шлюбі з відповідачем, яка після розірвання шлюбу за згодою матері була прописана у її будинку вже за дівочим прізвищем. В будинку відповідач не проживає з 2000 року. Він неодноразово просив відповідача добровільно знятися з реєстрації, що вона обіцяла зробити, але не зробила. Речей відповідача у будинку матері немає. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] не проживає в будинку позивача, її хрещеної матері, біля 17 років. 16 років тому відповідач приїздила, щоб забрати свої речі, і з того часу вона її не бачила. З позивачем проживають в одному дворі і зустрічаються щоденно. Свідок [PERSON] показала, що колишня невістка її сусідки [PERSON] не проживає за адресою [INFO] більше 16 років. За цей час вона не бачила її ні з сином, який залишився проживати у будинку, ні з колишнім чоловіком. Речей відповідача у будинку немає. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та показання свідків, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що житловий будинок № 54 по вул.Чернишова в м.Рівне належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 квітня 1986 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18854789 від 19 травня 2008 року. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідач з 29 грудня 2001 року зареєстрована у [INFO], про що свідчить будинкова книга та довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Рівненській області. Відповідач у вказаній квартирі не проживає більше 16 років, що встановлено з пояснень позивача та показань свідків. Таким чином, наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачу будинком. На підставі наведеного та

Outcome: approved