overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], посилаючись на те, що він навчається на 1 курсі Харківського національного університету внутрішніх справ, відповідач працездатний та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка навчається, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 30.08.2010 року до досягнення сином 23 років. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не погодившись з розміром аліментів, мотивуючи тим, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який 19.03.1996 року між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 046019. Позивач звернулася до суду про стягнення на її користь аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO], з відповідача, який є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ВЛ № 370080 від 26.08.1992 року, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 1483 від 10.09.2010 року, оскільки він є студентом 1 курсу Харківського національного університету внутрішніх справ, що підтверджується довідкою № 2/898-к від 20.10.2010 року. Згідно із ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, однак має на своєму утриманні непрацездатну матір. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 51 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 /сто двадцять/ грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей не виконує, аліменти не сплачує. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) по заборгованості за аліментами за період з 01.01.2011 року по 01.08.2014 року у розмірі 24400 гривень та судові витрати. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 15.02.2005 року по справі №2-424/2005 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно на утримання неповнолітніх [PERSON], [PERSON], починаючи з 03.02.2005 року і до повноліття дітей. Виконавчий лист за вказаним рішенням знаходиться на виконанні у ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 01.10.2014 року заборгованість по аліментам у [PERSON] відсутня, переплата складає 5088 гривень 16 копійок. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, у зв'язку з відсутністю у [PERSON] заборгованості по аліментам, відсутні підстави для стягнення з нього пені, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Підстав для задоволення позову у суду не має.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені), нарахованої у зв'язку з несплатою аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що за рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 06.06.2007 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру - 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття. Проте відповідач належним чином не виконує рішення суду, аліменти своєчасно не сплачує внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 7492 грн.40 коп. за період з вересня 2015 року по 01 березня 2018 року. Просить стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 7492 грн.40 коп., що виникла у зв'язку з несплатою аліментів. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з наведених підстав. Відповідач погашає заборговано сплаті аліментів тільки у випадку звернення позивача до суду з позовом про сплату пені. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що ніде не працює через те, що позивачка приходить до роботодавця і влаштовує там сварку . після цього позивача вимушений звільнятись з роботи. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що за рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 06.06.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру - 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття. Відповідач від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ухиляється, з доданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені в зв'язку з несплатою аліментів складає 19233 гривні 07 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що на день подачі позову до суду заборгованість по сплаті аліментів становила 6422 гривні, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 6422 гривні. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 599 гривень 00 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплачені аліменти. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням суду від 25.03.2009 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.02.2009 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду 28.04.2009 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-1596. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду, аліменти сплачує нерегулярно, в результаті чого утворилась заборгованість. За період з вересня 2009 року по січень 2017 року борг відповідача по аліментах становить 75448,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за несплачені аліменти у розмірі 22520,69 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 28.04.2009 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.02.2009 і до повноліття дитини (а.с. 24-25). У відповідності до довідки-розрахунку по аліментах, виданої Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.01.2017 становить 75448,00 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.190 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] позивача від шлюбу з [PERSON] народилася донька [PERSON] Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2009 стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. Заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.01.2017 становить 75448,00 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів, яку позивач просила стягнути на свою користь, складає станом на 01.01.2017 22520,69 грн. Такі вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у сумі 22520,69 грн. Також згідно ст.88 ЦПК України суд вирішує стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 640,00 грн. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення про стягнення аліментів з відповідача на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину, котра проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач з ними не проживає, наданий час відповідачка не працює, тому вона просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в призначене судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився однак надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2013 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 280. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 6 ст. 84 Сімейного Кодексу України, передбачено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і вразі розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 500 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого авансу відповідно до попереднього договору. З позовної заяви вбачається, що 06.06.2011 року донька позивача [PERSON], яка померла [INFO] року, уклала з відповідачем попередній договір. Відповідно до умов якого відповідач зобов'язалась продати квартиру [ADDRESS] за 12600 дол. США не пізніше 30 липня 2011 року. В якості авансу позивач передала [PERSON] кошти в розмірі 500 дол. США, що еквівалентно 10785 грн. та 300 грн., що еквівалентно 375 дол. США. 26.06.2011 року позивачем було передано в якості авансу 5500 дол. США, що еквівалентно 140635 грн. та 17.11.2011 року - 2500 дол. США, що еквівалентно 63925 грн. Таким чином, загальна сума отримана відповідачем в якості авансу складає 8875 дол. США, що еквівалентно 226933,75 грн. Однак, відповідач в порушення умов попереднього договору відмовилася від укладення договору купівлі-продажу квартири та повернення сплачених позивачем сум. У зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні, позивач та представник позивача, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі. Проте заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом надання оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 06.04.2017р. №25 (1824). Про причини неявки відповідача суд не має відомостей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми, вказавши, що в травні 2011 року її колишній співмешканець відповідач [PERSON] заволодів її золотою каблучкою, яку здав в ломбард, за яку він отримав 1000 грн., а також з її гаманця забрав 400,00 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] суму 1 400,00 грн. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання повідомлявся, судові повістки, направлені на його адресу, повернулися з позначкою: «із закінченням терміну зберігання», своїх заперечень на позов суду не представив, у зв'язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки на підставі ст.169 ч.4 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що в травні 2011 року її колишній співмешканець відповідач [PERSON] заволодів її золотою каблучкою, яку здав в ломбард, за яку він отримав 1000 грн., а також з її гаманця забрав 400,00 грн. Позивачка 24.02.2012 року звернулася в Ленінський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою про притягнення відповідача [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст.185 КК України. ДІМ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 28.02.2012 року встановлено, що [PERSON] і позивачка [PERSON] були співмешканцями, вели спільне господарство, [PERSON] дійсно здав золоту каблучку в ломбард за 1000 грн. і узяв з гаманця 400 грн., які пообіцяв їй повернути. Даною постановою в порушенні кримінальної справи було відмовлено. До теперішнього часу відповідач борг не повернув. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума 1 400,00 грн. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, тому, він підлягає стягненню з відповідача у сумі 243,60 грн. на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 22 грудня 1998 року перебувала у шлюбі із [PERSON] Під час шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірваний. [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не проявляє ніякої матеріальної турботи відносно дитини. У липні 2014 року через силове захоплення території м. Донецька позивач переїхала до м. Маріуполя. На неодноразові звернення про сплату аліментів відповідач не реагував, на теперішній час його місце перебування позивачу не відоме. У зв'язку з чим,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме: квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спірна квартира належить позивачеві відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Сьомою ХДНК26.01.1995 року, р.№ 1-422, зареєстрованого в ХМБТІ 06.02.1995 року , р.№ 13-3421 . У 2009 році до позивача переїхала її мати - відповідач по справі та була зареєстрована в спірній квартирі. В серпні 2013 року відповідач зібрала свої речі та повернулася до Росії. Своєю реєстрацією відповідач створює перешкоди в здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, а саме утриманням майна, оплатою комунальних послуг за квартиру. За таких обставин, позивач вважає, що її право власності порушено, оскільки реєстрація відповідачки перешкоджає їй вільно розпоряджатися належною їй власністю. В судове засідання позивач та її представник не з»явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26.01.1995 року, посвідченого Сьомою ХДНК, р.№ 1-422, зареєстрованого в ХМБТІ 06.02.1995 року , р.№ 13-3421. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] з 28.03.1995 року та відповідач [PERSON] з 03.06.2009 року, що підтверджується довідкою дільниці №20 КП «Жилкомсервіс» за №2268 від 31.10.2014 року. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила правил користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З урахуванням вищезазначених положень закону вбачається, що право користування членів сім'ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в квартирі [ADDRESS], власником якої є позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.08.1996 року. У вказаній квартирі значиться зареєстрованою відповідач [PERSON], яка є дружиною сина позивача, та між якими фактично шлюбні відносини припинені. Шість місяців відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі, її особисті речі у вказаному житлі відсутні. Тому, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], оскільки вимушена нести всі витрати по утриманню житла, сплачувати комунальні послуги. Зокрема, позивач зазначає, що не має можливості в повному обсязі реалізувати право власності на нерухоме майно через реєстрацію відповідача в квартирі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.16). За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе з урахуванням позиції позивача, яка не заперечує проти постановлення судом заочного рішення, розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження . Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 20.08.1996 року (а.с.4-5), зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.7,17), яка не проживає в зазначеному житлі, не несе витрати по його утриманню. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовуються нормами, закріпленими в ст.391, та ч.2 ст.406 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідач [PERSON] користування квартирою припинила добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, тому, вона втратила право на користування ним.

Outcome: approved