Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовами до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в яких зазначила, що 11.09.2004 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 37. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Причиною звернення до суду з відповідними позовами зазначені ті обставини, що сторони втратили повагу та взаємопорозуміння, в результаті чого припинили сумісне проживання та з початку липня 2014 року не підтримують сімейних стосунків. Окрім того позивач зазначила, що [PERSON] являючись працездатним та маючи задовільний стан здоров'я не надає належної матеріальної допомоги дітям, які знаходиться на її утриманні, що й спонукало останню звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. Позовну вимогу про розірвання шлюбу обґрунтувала тим , що під час сумісного проживання відповідач не приділяв належної уваги сім'ї, не приймав належної участі у веденні домашнього господарства . Вказані обставини призводили до сварок та непорозумінь між сторонами, а в кінцевом результаті до повного припинення сімейних відносин. Стверджувала, що починаючи з 01 липня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних відносин . Строк на примирення просила не надавати, мотивуючи тим, що вони й раніше припиняли сумісне проживання і її спроби налагодити відносини ніяких результатів не принесли. Додала, що вона в стані вагітності не перебуває та не має на утриманні дитини віком до одного року. [PERSON]. зазначила, що їх спільні з відповідачем діти будуть і надалі проживати разом з нею. При обґрунтуванні позовних вимог про стягнення аліментів позивач звернула увагу суду на ті обставини, що вона проживає лише за рахунок власної заробітної плати, середньомісячний розмір якої становить близько 1000 гривень, інших джерел доходів не має. Додала, що проживає з дітьми в найманому житлі . Стан здоров'я дітей задовільний . Зі слів позивача встановлено, що [PERSON] має постійне місце роботи, зокрема працює в локомотивному депо станції Помічна Одеської залізниці. Середньомісячний розмір його заробітної плати становить 2500 гривень . Має задовільний стан здоров'я та не обтяжений сплатою аліментів на користь інших осіб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , поважних причин своєї неявки, заперечень до позовів та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на ті обставини , що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 11.09.2004 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 37 ( свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 070494, видане 11.09.2004 року Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 07.07.2006 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 11.03.2009 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ) . З пояснень позивача з'ясовано, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що під час сумісного проживання відповідач не приділяв належної уваги сім'ї, не приймав належної участі у веденні домашнього господарства . Вказані обставини призводили до сварок та непорозумінь між сторонами, а в кінцевом результаті до повного припинення сімейних відносин. Починаючи з липня 2014 року сторони проживають окремо, не підтримують будь-яких взаємовідносин і позивач не бажає їх відновлювати. Вказані обставини дають підставу суду зробити висновок про формальних характер шлюбу . Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З довідки від 20.08.2014 року, виданої Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області з'ясовано, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. З пояснень позивача встановлено, що вона має постійне місце роботи, працює в Піщанобрідській школі-інтернат . Середньомісячний розмір її заробітної плати становить близько 1000 гривень . Інших джерел доходів та власного житла не має. Стан здоров'я дітей задовільний. Відповідач має постійне місце роботи . Середньомісячний розмір його заробітної плати становить близько 2500 гривень . Стан здоров'я [PERSON] задовільний, сплатою аліментів на користь інших осіб він не обтяжений. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходяться спільні з відповідачем діти, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому позов про стягнення аліментів слід задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: approved