Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі мають спільну доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Відповідач самоусунувся від батьківських обов`язків, добровільно не надає допомогу, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у poзміpi 1/4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов не визнав, подав відзив на позов. Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Суд встановив, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 21.03.2007 р., актовий запис № 414 /а.с.3/. Встановлено, що дитина сторін проживає разом зі своїми батьками в одному помешканні та перебуває на утриманні обох батьків. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Так, на стягнення аліментів має право той з батьків на чиєму утриманні перебуває дитина. В даному випадку, встановлено, що сторони і їх дитина проживають разом в одній квартирі. Відповідач добровільно надає кошти на утримання єдиної доньки, не заперечує утримувати дитину, самостійно оплачує комунальні платежі. Сторони спільним коштом купують всі необхідні речі своїй дитині. Позивач не запреречила факту спільного проживання і спільного з відповідачем утримання їх дитини. Позивач висловила побоювання щодо відмови відповідача, в подальшому, після розірвання шлюбу, утримувати доньку, позивач не бажає нагадувати про необхідність давати кошти на речі дитині. Згідно ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом вказаних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. При розгляді справи позивач не надала суду доказів,що вона одноособово утримує дитину та що відповідач самоусунувася від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини. А тому, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини, оскільки відсутнє порушене право чи інтерес позивача і дитини сторін. Встанровлено, що батьки разом проживають та спільно утримують дитину. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 141 ЦПК України з позивача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved