Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів з [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що встановлений рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2014 року, з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, на 1/3 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, з тих підстав, що на даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з тим, що збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів, оскільки на даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Вказує, що являється інвалідом III групи. [PERSON] не допомагає, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, понесені витрати, в тому числі, на лікування не відшкодовує, та не виконує судове рішення. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, вказавши, що розмір аліментів визначених судом не достатньо для забезпечення повноцінного розвитку дитини, син [PERSON] часто хворіє, що потребує додаткових витрат, та просила врахувати, що відбулися зімни на законодавчому рівні щодо мінімального розміру аліментів, тому рішення суду має відповідати розміру стягуваних аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою до збільшення. Відповідач, заперечив, вказавши, що позов необґрунтований, та надав відзив на позов, зазначає, що рішенням суду по справі №691/151/4-ц стягнуто аліменти на утримання сина від шлюбу з [PERSON]. 29.12.2015 року уклав шлюб з [PERSON], яка згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу не отримує дохід (безробітна). Дохід від оренди земельної ділянки, що перебуває в оренді СТОВ «Агрофірма Злагода», є єдиним джерелом фінансування, та дохід подружжя на рік складає 8774,16грн., що з розрахунку на місяць 731,18грн.. Дохід далеко неспіврозмірний із мінімальним прожитковим мінімумом визначеним державою для забезпечення життєдіяльності людини. Збільшення відсоткової ставки при стягнені аліментів фактично призведе до віднімання останніх коштів у малозабезпеченої особи, що суперечить основна прав людини. Просив прийняти рішення згідно законодавства, та вказує, що з липня 2018 року працевлаштувався, отримує дохід, на виконання рішення суду про сплату аліментів на утримання сина стягуються кошти в середньому за місяць 1500,00грн. і більше, заборгованість погашає. Суд, вивчивши доводи позовну, відзиву на позов, врахувавши думку та поясненням сторін, дослідивши матеріали справи (надані докази, як на підтвердження, так і на заперечення заявленої вимоги), приходить до наступного. За нормами частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 10.02.2014 року рішенням Городищенського районного суду Черкаської області, у справі №691/151/14-ц, позов задоволено, з [PERSON], відповідача по справі, на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Підставою для збільшення розміру присуджених та стягуваних аліментів, як зазначає позивач, є те, що як інвалід ІІІ групи не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, не має змоги оплатити потреби лікування (1), часті хвороби сина [PERSON], [INFO], на підтвердження надає довідку видану КЗ «Городищенське РТМО» від 10.01.2018 року (2), неповнолітній син, на даний час, потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, іншому (3), відповідач не допомагає та не бере участі у вихованні, у відшкодуванні витрат, не виконує рішення суду, інших дітей не має (4), зміна закону, зміна мінімального розміру з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (5). За даними\~Городищенського районного\~відділу ДВС\~ГТУЮ у\~Черкаській області\~№7917\~від 19.11.2018\~року,\~ у\~відділі на\~примусовому виконанні\~перебуває виконавче\~провадження №42284136\~по виконанню\~рішення суду\~№691/151/14-ц\~від 21.02.2014\~року виданого\~Городищенським районним\~судом про\~стягнення аліментів\~із [PERSON]\~на користь\~[PERSON].\~17.07.2018\~року державним\~виконавцем винесено\~постанову про\~звернення стягнення\~на заробітну\~плату боржника,\~який працює\~на ТОВ\~«Черкаський Полімер»\~з вимогою\~стягнення із\~усіх видів\~доходу боржника\~по 25%\~поточних платежів,\~але не\~менше ніж\~50%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~стягнення 25%\~до погашення\~заборгованості в\~розмірі 2792,00\~грн.\~починаючи з\~01.07.2018\~року.\~Борг,\~згідно наданих\~ТОВ «Черкаський\~Полімер» звітів\~про відрахування\~із [PERSON]\~аліментів,\~станом на\~01.11.2018\~року,\~складає 182,25\~грн.,\~поточні аліменти\~стягуються згідно\~рішення суду\~та вчасно\~переховуються стягувачу. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~за нормами\~ч.1\~ст.192\~СК України,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Верховний Суд України в пункті 23 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 роз'яснив, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, за змістом статей 181, 192 СК України, не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Зміни в розмір аліментів за рішенням суду можуть відбутися тільки при наявності вагомої причини, а саме, додаткове навчання дитини, необхідне в даний момент; необхідність проведення платних медичних процедур; інфляція; істотне збільшення доходу батьків, з якого стягуються аліменти. При розгляді позову, заявленого із зазначених вище підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, яка вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття\~\~\~\~183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.\~\~ Отже, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Змін у матеріальному та сімейному стані, погіршення стану здоровя у дитини [PERSON] на утримання якої стягуються аліменти та/або стягувача, [PERSON], позивача у справі, не доведено. Позивачем не надано доказів того, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дитини змінилися, доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін. Платник аліментів [PERSON], відповідач по справі, 29.12.2015 року уклав шлюб з [PERSON], підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія І-СР №120937 від 29.12.2015 року, актовий запис №177 (1), з лютого 2018 року не отримував дохід (безробітний), підтверджено даними індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] (2), працевлаштований з липня 2018 року у ТОВ «Черкаський полімер», що підтверджується довідкою про доходи №ЧП000000005 від 10.10.2018 року, виданою ТОВ «Черкаський полімер» (3), відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №116793916 від 13.03.2018 року, за [PERSON], рахується земельна ділянка площею 2,0022 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що передано в оренду ТОВ «А.Ф.ЗЛАГОДА», інша нерухомість відсутня (4), має середньомісячний дохід (нарахований) 3800,00 грн., та сплачує аліменти в розмірі 1529,50грн., підтверджено довідкою про доходи від 10 жовтня 2018 року (5). Рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України), та розмір аліментів залежить від кількості дітей, які потребують утримання. Аліменти на одну дитину повинні складати 25% (або 1/4 частина) від суми всіх видів доходу платника аліментів. Розмір аліментів на одну дитину, відповідно до прийнятих змін у законодавстві України (ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, Закон України 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року), має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звертаючись до суду із позовом, позивач [PERSON] просила збільшити не лише відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (не менше 50), але й збільшити частку (відсоток) від суми доходу платника (з 1/4 на 1/3), відповідача, на одну дитину. Суд вважає, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред'явлення позову про зміну розміру аліментів. В усіх діях щодо дітей, за нормами ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд враховує, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів, - це право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Закон України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямований на посилення захисту права дитини на належне утримання. За нормами п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Суд враховує, що зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни (збільшення) розміру аліментів у розумінні статті 192 СК України. Зміна законодавства в частині визначення, збільшення, мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для ухвалення нового рішення про зміну (збільшення) розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів,\~\~суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.\~\~\~\~ Викладене, з урахуванням\~обставини справи,\~співставлення заявлених\~вимог з\~нормами права, дає підстави до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed