Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності за набувальною давністю на житловий будинок (загальною площею 59,30 кв.м., житловою - 27,10 кв.м.) з господарсько - побутовими будівлями: «Б»-сарай, «В» - сарай, «Г» - погріб, №-№2 огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в серпні 2005 року, попередньо домовившись про всі істотні умови договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, вона сплатила [PERSON] кошти за спірний будинок за адресою: [ADDRESS], а вона в свою чергу передала їй ключі від будинку, в якому позивач почала проживати та проживає до теперішнього часу. Спірний будинок належав чоловіку відповідача - [PERSON], який помер в червні 2004 року, відповідач на час продажу будинку право власності в порядку спадкування ще не оформила, а тому вони домовились звернутись до нотаріуса і належним чином оформити договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку, після переоформлення відповідачем права власності на спірний будинок. Після цього, не повідомивши позивача, відповідач виїхала з села, позивач ввесь час намагалася її розшукати, але до теперішнього часу її місцезнаходження позивачу не відомо. На сьогоднішній день позивач продовжую проживати в цьому будинку, зареєстрована в ньому, тобто добросовісно та відкрито володію цим майном, постійно сплачує комунальні послуги, так як за спірний будинок придбала у власність та сплатила за нього кошти. Відповідач своєю бездіяльністю порушує її права, так як позивач вже протягом тринадцяти років проживає в спірному будинку, але не має змоги вільно, на власний розсуд, володіти, розпоряджатися домоволодінням, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, просила розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що в серпні 2005 року, позивач сплатила [PERSON] кошти за спірний будинок за адресою: [ADDRESS], а вона в свою чергу передала їй ключі від будинку, в якому вона почала проживати та проживає до теперішнього часу. Відповідно до архівної довідки № 44251 від 03.04.2018 року виданої ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 25.04.1989 року. Згідно з відповіддю за вих. № 1036/01-09 від 18.10.2018 року Кіровоградської районної державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] заяв про прийняття спадщини та про її відмову від спадкоємців не надходило, спадкова справа не заводилася. Відповідно до виписки за вих № 912 від 20.06.2018 року виданої Миколаївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], дійсно належить [PERSON], [INFO], (померлому у червні 2004 року). Станом на червень 2004 року у вищевказаному будинку проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO]. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна - вартість житлового будинку з надвірними будівлями станом на 23.06.2018 року становить: 37338 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п. 9 постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, встановлено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Згідно з п. 11 постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, встановлено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи те, що позивач за період проживання в спірному будинку з 2005 року постійно доглядала за житловим будинком, сплачувала всі необхідні платежі по утриманню будинку, крім того ніхто ніяких претензій щодо будинку не заявляв та на будинок не претендував, суд приходить до висновку, що заявлену позовну заяву [PERSON] до [PERSON], про визнання права власності за набувальною давністю, слід задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved