Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 11.07.2010 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через взаємне непорозуміння та несхожість характерів, зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Під час їх сумісного проживання між ними постійно виникали сварки на побутовому підґрунті. На даний час позивач та відповідач разом не проживають. Позивач вважає, що їх родина розпалася остаточно і поновити її неможливо, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не бажає розривати шлюб добровільно. Строк на примирення позивач просила не надавати, оскільки має намір створити іншу сім`ю. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Кірюшкіна», стягнути з відповідача судові витрати. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище : «Зуєва». В судове засідання відповідач не зявився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 170256, згідно якого 11.07.2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Кірюшкіна»; копією паспорта [PERSON], серія АН № 901764. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно\~ст.113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved