Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій формі по 1000 гривень на кожну дитину щомісяця до їх повноліття. Свої вимоги обгрунтувала наступним. Вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні взаємини між сторонами припинено, діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на дітей, незважаючи на неодноразові звернення позивача. Позивач має нестабільний дохід, матеріально утримувати дітей їй допомагає матір, а тому вона звертається з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Додала, що на утримання дітей відповідач в добровільному порядку частково надає матеріальну допомогу , але не в повній мірі , так як діти проживають разом з нею їй необхідно платити за комунальні послуги за квартиру . Просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача підтримав свого довірителя. Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги та пояснив, що він матеріально утримує своїх дітей, купує їм речі, сплачує за дитячий садок, надавав гроші для харчування дітей, придбавав харчі та привозив спочатку один раз на тиждень , а потім один раз на два тижні фактично не проживають разом з позивачкою з середини літа . На даний час не дає гроші дружині на утриманні дітей, так як остання проживає з чоловіком, який витрачає вказані гроші на свої потреби. Однак, забезпечує дітей всім необхідним та не відмовляється від своїх дітей та їхнього забезпечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, інші докази, встановив наступне. Сторони з 01.10.2005 знаходяться у шлюбі, зареєстрованому у ВДРАЦС по м. Знам'янка РС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області, за актовим записом №181 (а.с.6). Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження записаний відповідач (а.с. 3,5). Відповідно до довідки квартального комітету №25 міста Знам'янка Кіровоградської області, діти проживають разом із матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Відповідач в судове засідання надав накладні, відповідно до яких протягом серпня-жовтня 2014 року купував дитячі речі, пояснив, що матеріально утримує своїх дітей, речами, продуктами харчування, грошима. Позивач не заперечувала щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей до листопада 2014 року, підтвердивши в судовому засіданні , що відповідач дійсно придбавав речі які зазначені в накладних і вони є в наявності також спочатку привозив харчі кожен тиждень , а потім один раз на два тижні , але вважає що це мало для забезпечення матеріального стану дітей та нормального їх проживання. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Водночас доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснив стронам у справі їх права та обов'язки, роз'яснив необхідність подання доказів на підтвердження своїх вимог чи заперечень. Проте, позивачем не надано у відповідності до ст.. 60 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Надані відповідачем в судовому засіданні докази не спростовані позивачем , а лише були підтверджені. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, так як обов'язок утримувати дітей рівний як у батька так і у матері. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed