Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 01.11.1986 року м. Шевченкове районним відділом запису актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 89. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.11.1986 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначила, що з 2017 року стосунки між ними розладились через те, що відповідач порушив вірність, у його житті з`явилась інша жінка, з якою він створив нову сім`ю. Шлюбно-сімейні відносини між ними остаточно припинені. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім`я розпалася та збереженню не підлягає. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує повністю, просить шлюб розірвати. Також просила розглядати справу без її участі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 01.11.1986 року м. Шевченкове районним відділом запису актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 89, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують з червня 2017 року, мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливо, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін.

Outcome: approved