Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті рідної сестри - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] року після смерті рідної сестри - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 2,46 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІV-ОД №078373, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за заповітом була вона. Звернулася у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Залишилася лише копія державного акту. З приводу втрати державного акту на землю вона звернулася для опублікування оголошення про це до газети «Вісті Кодимщини». Відділ Держземагенства в Кодимському районі теж відмовив видати дублікат цього документу. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на зазначене спадкове майно. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Будеївської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 21 квітня 2009 року, зареєстрований в реєстрі по Будеївській сільській раді за №11). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовилася від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 05 жовтня 2011 року). Спадщина складається з земельної ділянки площею 2,46 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села (Інформація відділу Держземагенства у Кодимському районі №12-12-05/2539 від 11 серпня 2014 року). Відповідно до части ни першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутній документ на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №39 від 27 вересня 2014 року. Як убачається з Інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі №12-12-05/2529 від 11 серпня 2014 року видача нових взамін втрачених або видача дублікатів державних актів на право власності на землю не є можливач, оскільки втратили чинність нормативні акти, які регулювали таку видачу державних актів на право власності на землю. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №756/02-14 від 10 жовтня 2014 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,46 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року, який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved