Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивач разом з відповідачем та третіми особами зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Позивач є наймачами вказаної квартири, оскільки вказане приміщення не приватизоване. Відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 2014 року, його проживання позивачу невідоме. Позивач разом з третіми особами сплачують за всі комунальні послуги. Відповідач не бере жодної участі в утриманні квартири та з 2014 року жодного разу не з`являвся у ній. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] була надана в користування квартира [ADDRESS] , що підтверджується Ордером № 789 від 12.12.1986, виданим відповідно до рішення виконавчого комітету Мінської районної ради № 674 від 21.11.1986 (а.с.5). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва станом на 27.11.2019 позивач, відповідач та треті особи зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с.6). Згідно до відповіді Оболонського Управління поліції ГУ НП від 20.12.2019 встановлено, що відповідач [PERSON] за останні три роки з усними або письмовими заявами не звертався (а.с.14). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 2014 року, відповідно не сплачує коштів за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що позивач є наймачем квартири, у якій зареєстрований відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не мешкає понад строк встановлений законом без поважних причин, суд вирішує задовольнити позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 71, 72 ЖК УРСР;

Outcome: approved