Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та в обгрунтування позовних вимог зазначила, що 21.10.2000 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №25. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося. У них різні характери та погляди на життя, що призводило до виникнення конфліктних ситуацій та сварок. Сторони стали чужими один для одного, їх сім`я розпалася остаточно, вони припинили підтримувати шлюбні відносини. За таких обставин поновлення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем і збереження сім`ї неможливе. Тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » і понесені судові витрати залишити за нею. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До суду надійшла заява від неї, згідно якої вона просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги визнає та просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.10.2000, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 21.10.2000, про що зроблено актовий запис №25. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів шлюбні відносини сторони не підтримують. Ні позивач, ні відповідач не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишити за позивачем, оскільки таке бажання вона висловила в своїй позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved