Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з уточненями просить стягувати з відповідача - на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але неменше, ніж 3- відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь 41210,00 грн. заборгованості з матеріального утримання (аліментів) [PERSON]; стягнути з [PERSON] на її користь 41210,00 грн. заборгованості з матеріального утримання (аліментів) [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 21.12.2002 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. В цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. 11 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбний договір, згідно якого [PERSON] зобов'язався незалежно від перебування у шлюбі з [PERSON] чи його розірвання забезпечити дітей матеріально до досягнення їхнього повноліття, а також у майбутньому сприяти одержання ними середньої та вищої освіти. Також [PERSON] зобов'язався матеріально утримувати доньку [PERSON] - [PERSON], [INFO], прирівняв її у всіх правах у сім'ї, які має їх спільна дитина, в тому числі щодо її забезпечення. 30 січня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На даний час відповідач без жодних на те поважних причин ухиляється від обов'язку утримувати свого неповнолітнього сина та доньку позивачки. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги з уточненями підтримали, надали пояснення аналогічні до змісту позовних вимог, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Додатково пояснили, що неповнолітній син [PERSON] проживає з нею та перебуває на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач не цікавляться життям та здоров'ям дітей, матеріально не допомагає, не надає жодних коштів на утримання дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. З 21.12.2002 р. до 30.01.2007 року позивачка та відповідач перебували у шлюбі, за період якого у них народився син - [PERSON], [INFO] Також судом встановлено, що з ними проживала неповнолітня донька позивачки - [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення, а саме, слід визначити аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2014 року і до досягнення дитини повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України. Окрім цього судом було встановлено, що 11 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №289 (а.с. 7-8). Згідно п.20.1 шлюбного договору [PERSON] зобов'язався незалежно від перебування у шлюбі з [PERSON] чи його розірвання забезпечити дітей матеріально до досягнення їхнього повноліття, а також у майбутньому сприяти одержання ними середньої та вищої освіти. Крім цього відповідно до п.20.3 [PERSON] зобов'язався матеріально утримувати доньку [PERSON] - [PERSON], [INFO] прирівняв її у всіх правах у сім'ї, які має їх спільна дитина, в тому числі щодо її забезпечення. Згідно з ч.1 ст.93 СК України шлюбним договором регулюються майнові відносини між подружжям, визначаються їхні майнові права та обов'язки. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст.509 цього ж кодексу зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 530 цього ж кодексу також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Як вбачається з пояснень позивача та її представника наданих в судовому засіданні, відповідач всіляко уникає виконання умов шлюбного договору та не сплачує жодних коштів на утримання дітей. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за шлюбним договором не виконав та ухилився від матеріального утримання сина [PERSON] до досягнення його повноліття та матеріального утримання доньки [PERSON] - [PERSON]. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за шлюбним договором підлягають до задоволення, а саме, Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] по 41210,00 грн. заборгованості з матеріального утримання (аліментів) на кожного із дітей в період за три роки, що передують поданню позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Таким чином з відповідачів слід стягнути 1067,80грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 92-99, 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 11, 509, 526, 539 ЦК України, та

Outcome: approved