Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 36,6 м. кв., житловою площею 15,9 м. кв. з прибудовою (літ. а), ганком №3, господарськими будівлями погребом з шиєю (літ. Е, е), літньою кухнею (літ. В), гаражем (літ. Г), сараєм (літ. Д), вбиральнею (літ. Ж), вимощенням І, воротами №4, огородженням №№5,6, розташований по вулиці Котовського,118 в м. Балті Одеської області, право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5120610100:02:004:0043, розташовану за тією ж адресою, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №063377, виданого на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області від 26.05.2006 року №56-V, право власності на земельну ділянку площею 0,0541 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5120610100:02:004:0044, розташовану за вище вказаною адресою, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №063378, виданого на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області від 26.05.2006 року №56-V, стверджуючи, що її батькові [PERSON] на праві приватної власності належали вище вказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки. За свого життя [PERSON] заповіту стосовно належного йому майна не складав. 31 січня 2014 року [PERSON] помер. Після смерті батька позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, так як проживала в будинку на день смерті батька, поховала його, проживає в будинку і в теперішній час, підтримує житловий будинок, господарські будівлі у належному стані, користується земельними ділянками, речами, предметами домашнього вжитку покійного, в неї знаходяться технічна документація на житловий будинок, державні акти на право власності на земельні ділянки, у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині того, що в технічній документації на житловий будинок та в державних актах на право власності на земельні ділянки допущені помилки в написанні адреси житлового будинку та земельних ділянок, де вона помилково вказана як «вул. Котовського,120» замість «вул.Котовського,118». Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном. З цього приводу позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі у відповідності із вимогами законодавства України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батькові позивача [PERSON] на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 03.04.1975 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою, реєстр №1029, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Котовського,118 в м. Балта Одеської області, згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯМ №063377 та ЯМ №063378, виданих на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області від 26.05.2006 року №56-V, належали земельні ділянки відповідно площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5120610100:02:004:0043, та площею 0,0541 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5120610100:02:004:0044, розташовані по вул. Котовського,118 в м. Балті Одеської області, що після смерті батька [PERSON], померлого 31.01.2014 року, позивач, як спадкоємець першої черги за законом (крім неї інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено), фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, земельних ділянок, так як проживала в будинку на день смерті батька, поховала його, проживає в будинку і в теперішній час, підтримує житловий будинок, господарські будівлі у належному стані, користується земельними ділянками, речами, предметами домашнього вжитку покійного, в неї знаходяться технічна документація на житловий будинок, державні акти на право власності на земельні ділянки, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині того, що в технічній документації на житловий будинок та в державних актах на право власності на земельні ділянки допущені помилки в написанні адреси житлового будинку та земельних ділянок, де вона помилково вказана як «вул. Котовського,120» замість «вул.Котовського,118» і рекомендовано звернутися до суду з позовом. Суд приймає до уваги п. 2.9 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку», затвердженого наказом Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року, визначено, що усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються, отже, неможливість внесення будь-яких змін до державних актів витікає прямо із нормативно-правового акту і є очевидною. Таким чином, надані позивачем письмові докази вказують на те, що вона, як спадкоємець першої черги за законом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді вище вказаних житлового будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок. На підставі викладеного,

Outcome: approved