Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 24 липня 2009 року вона з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 159. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому виникла необхідність у даному позові. Відповідач скриває дохід, офіційно не працевлаштований, отримує прибуток в натурі, що ніде не відображується. Просить суд стягнути з відповідача аліменти твердій грошовій сумі, з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для дитини, в розмірі 1531 гривень 00 коп. щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, судові повістки направлялись йому за зареєстрованим місцем проживання і були повернуті підприємством поштового звязку через закінчення терміну зберігання, а тому на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, 15.09.2016 року на електронну адресу суду надійшла заява від імені відповідача [PERSON], в якій зазначено, що він просить справу розглянути без нього та не проти стягнення аліментів. Зазначену заяву суд не бере до уваги, оскільки вона надійшла з невідомої електронної адреси, примірник такої заяви з оригінальним підписом до суду не надходив. Також, всі надіслані відповідачу документи, в тому числі копія позову з додатками, не були отримані відповідачем, і повернуті поштою. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 159. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження від 17.08.2010 року. Позивач зазначила, що дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги, має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, офіційно трудові відносини не оформлює. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, суд вважає доведеним право позивачки на отримання аліментів від відповідача на утримання неповнолітньої дитини та з урахуванням відсутності доказів на спростування тверджень позивачки про нерегулярність доходу відповідача, вважає за можливе визначити їх у твердій грошовій сумі. Проте, суд не погоджується із заявленим позивачкою розміром аліментів, який визначений нею в сумі 1531 гривень, тобто в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини, передбаченого Законом України про «Державний бюджет України на 2016 рік», оскільки обоє батьків мають рівні права та обовязки щодо дитини, в тому числі зобовязані в рівній мірі утримувати дитину. У звязку з цим, суд вважає обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини, що складає 765 гривень. Докази неможливості сплати відповідачем аліментів суду не надавались. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати, що складаються з судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 275 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial