Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити його батьківських прав стосовно його доньки [PERSON] та визначити місце проживання неповнолітньої дитини з позивачем. В обґрунтування даного позову позивач зазначила, що мати дитини [PERSON], яка є її рідною донькою, 08 червня уклала шлюб з відповідачем, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З травня 2008 року шлюбні відносини між подружжям припинились та кожен з них почав жити окремим життям. Дитина залишилась проживати разом з матір'ю та позивачем, яка є її бабусею. 28 лютого 2017 року шлюб між відповідачем та [PERSON] було розірвано та остання потім одружилася з [PERSON]. Однак [INFO] мати дитини [PERSON] померла. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин, а саме з 2008 року, відсторонився від виховання і утримання дитини, ніколи не спілкувався з нею, не проявляв турботи за її здоров'ям, не цікавився її життям та поведінкою, навіть не вітав доньку з днем народження. Навіть після смерті матері батько не підтримував доньку та не надавав їй належної підтримки. У зв'язку з відсутністю допомоги від відповідача [PERSON] за життя зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів та за виконавчим листом №204/4207/15-ц відповідач повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на утримання доньки [PERSON] Після смерті матері дитина залишилась проживати з позивачем та знаходиться на її утриманні. Крім того, відповідно до засвідченої державним нотаріусом заяви відповідача він добровільно відмовився від батьківських прав та просив суд позбавити його батьківських прав і розглянути справу без його участі. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 03 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 01 жовтня 2018 року за заявою позивача позовні вимоги в частині призначення [PERSON] опікуном над неповнолітньою дитиною [PERSON] залишено без розгляду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 02 листопада 2018 року до розгляду цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпро ради. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпро ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є матір'ю [PERSON] (а.с.9). 08 червня 2002 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.10). Від даного шлюбу у [PERSON] та відповідача народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.11). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 24 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері дитини - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS]. (а.с.12). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано (а.с.13). 23 березня 2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.14). [INFO] [PERSON] померла (а.с.15). Згідно довідки про склад сім'ї №1417 або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22 липня 2018 року дитина [PERSON] проживає разом позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). 27 квітня 2018 року відповідачем було складено заяву, засвідчену державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за №2-529, відповідно до якої він дає свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON] у зв'язку з тим, що участі у вихованні та утриманні дитини він не приймає, справу про позбавлення його батьківських прав просить суд розглядати без його присутності (а.с.17). Згідно довідки КЗ «ДЦП Медико-санітарної допомоги №7» амбулаторії №4 батько дитини за час її знаходження на обліку участі у лікуванні та житті дитини не приймав (а.с.18). Відповідно до характеристики учениці 9-А класу [PERSON] Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №1» Дніпровської міської ради лише мати приділяла належну увагу вихованню доньки - відвідувала школу, цікавилась успіхами дитини (а.с.19). З довідки, наданої Комунальним закладом освіти «Середня загальноосвітня школа №1» Дніпровської міської ради від 02 травня 2018 року, за час навчання [PERSON] її батько жодного разу до школи не з'явився, успіхами дитини не цікавився; вихованням дитини займались мати [PERSON] та бабуся [PERSON] (а.с.20). Відповідно до акту обстеження виконавчим комітетом Чечелівської районної у м. Дніпрі ради умов проживання відповідача від 05 вересня 2018 року за адресою: [ADDRESS], встановлено, що з ним, зокрема, була проведена бесіда, за результатом якої з'ясовано, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] (а.с.39). Актом обстеження умов проживання від 06 вересня 2018 року за адресою: [ADDRESS], де проживає [PERSON], встановлено, що умови проживання за даною адресою задовільні. В квартирі зроблено ремонт, в наявності усі необхідні меблі та техніка, чисто, прибрано. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина має власну кімнату, у якій є необхідні меблі, комп'ютер та комплекти сезонного одягу, предмети для дозвілля та навчання (а.с.40). Дитина [PERSON], допитана в судовому засіданні за участю психолога [PERSON] та педагога [PERSON], пояснила, що її мати померла та вона живе з бабусею. Батько її не навідує та з 2007 року вона його взагалі не бачила. Дитина вказала, що у позивача їй добре, там її годують, у неї є своя кімната, одяг, взуття, бабуся перевіряє її домашні завдання, дарує подарунки та ходить до школи. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що вона є троюрідною сестрою померлої матері дитини, а позивач є її тіткою. Повідомила, що останнього разу вона бачила відповідача 11 років тому, ще до розлучення батьків дитини. Після цього відповідача не бачила, дитиною він не піклувався увесь цей час. Вказала, що спілкуватися з дитиною відповідачу ніхто не перешкоджав, окрім того знає, що донька писала йому листи через мережу Інтернет, однак він не відповідав. У судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з позивачем. Зазначив, що ще з періоду, коли дитина ходила до дитячого садку, вони з позивачем забирали її до себе. Відповідача він бачив близько 10 років тому, після розлучення з померлою матір'ю дитини [PERSON] з дитиною не спілкується при тому, що йому ніхто не перешкоджав у цьому. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 цього ж кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні не встановлені об'єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками. Емоційний зв'язок між відповідачем та дитиною фактично втрачений, відповідач не виявляє до своєї доньки батьківського піклування, її не відвідує, долею дитини не цікавиться, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування. Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідач не виконує покладений на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язок щодо піклування про здоров'я своєї дитини, її духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с.29), позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини є доцільним, і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів. Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дитини. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Частиною 4 ст. 167 СК України визначено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Враховуючи, що позивач є бабусею дитини та просить, щоб дитина проживала саме з нею, то саме їй згідно норм ч.4 ст. 167 СК України, слід передати дитину для опікування до вирішення питання встановлення опіки. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved