Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона являється бабусею малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Між її донькою [PERSON] (матірю дітей) та відповідачем [PERSON] (батьком дітей) 22.02.2016 р. Свалявським районним судом було розірвано шлюб та винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] на утримання дітей. [INFO] остання померла . Зазначила, що після смерті дочки, онуки знаходяться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, аліменти визначені за рішенням суду не сплачує, батьківського піклування щодо дітей не виявляє, їх долею не цікавиться, участі у вихованні не бере, зловживає алкогольними напоями, чим ухиляється від своїх батьківських обовязків, а тому просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] .. Учасники справи у судове засідання не зявилися. Позивач та представник третьої особи надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні (а.с. 39-40). Відповідач надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення (а.с. 41). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуюються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Так, свідоцтвами про народження, серій [NUMBER] від 05.05.2009 р. та [NUMBER] від 19.04.2010 року, встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2019 р., мати дітей - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). \~ \~ \~ \~За приписами ст.164 СК України, батьки, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Матеріалами справи\~встановлено,\~що відповідач\~проявив себе\~з негативної\~сторони:\~не працює,\~зловживає спиртними\~напоями,\~належної уваги\~до навчання\~та виховання\~дітей не\~приділяє,\~і не\~виконує своїх\~батьківських обов`язків,\~що також\~підтверджується характеристикою\~Голубинської сільської\~ради щодо\~відповідача та\~характеристиками Голубинської\~ЗОШ щодо\~дітей (а.с.\~16-18). Наявність заборгованості по аліментах підтверджується листом ст. державного виконавця Свалявського РВ ДВС ГТУЮ у З/о, згідно якого відповідач станом на 18.06.2019 року має заборгованість по аліментам у сумі 77 881 (сімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 94 коп. (а.с. 25). Працівниками служби у справах дітей обстежено житлово-побутові умови проживання позивача, під час обстеження встановлено, що будинок в хорошому стані, створено всі умови для виховання та розвитку дітей. Стосунки між бабусею та дітьми хороші. А тому комісія вважає влаштувати дітей на тимчасове проживання у сімю бабусі (а.с. 19). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №115 від 26.06.2019 року відповідача [PERSON] , де зазначено, що останній ніде не працює, зловживає спритними напоями, вихованням дітей не займається. Житлові умови погані. Взимку будинок майже не отоплюється (а.с. 20). На підставі наказу Служби у справах дітей Свалявської РДА №52 від 24.06.2019 року Про влаштування дітей, які залишилися без батьківського піклування на тимчасове проживання у сімю бабусі, дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування, влаштувати на тимчасове проживання у сімю громадянки [PERSON] (а.с. 12) Правовою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є висновок Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 01-18/200 від 02.07.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Обгрунтовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їм належного догляду, ухиляється від виховання, тобто свідомо нехтує своїми обовязками, необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved