Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що: 1) [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 1,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області; 3) заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач подала вчасно, але у видачі свідоцтва про спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що не проведено державну реєстрацію права власності на землю власником [PERSON]; 4) зазначена земельна ділянка дісталася спадкодавцю [PERSON] в спадщину після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] свідоцтво про право власності на земельну ділянку отримав, але державну реєстрацію права власності на землю не провів. 5) посилаючись на зазначені обставини, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. У судове засідання позивач не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначив, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, а саме: копії паспорту, свідоцтва про смерть, свідоцтва про право на спадщину за законом, Державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про укладення шлюбу, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, інформаційний лист про вартість земельної ділянки, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до відомостей паспорту серії [NUMBER], виданого 05 квітня 2002 року Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, позивачем є [PERSON], [INFO]. Відповідно до відомостей свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 червня 2015 року встановлено, що [INFO] відкрилася спадщина після померлого [PERSON], який відповідно до відомостей свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14 липня 1972 року є чоловіком позивача. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON]. До складу спадщини входить майно: земельна ділянка площею 1,7300 га, розташована на території Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яку спадкодавець [PERSON] отримав у спадщину від свого батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] і якою володів на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим та посвідченим 09 лютого 2010 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №2-65. Державну реєстрацію успадкованого майна - земельної ділянки [PERSON] не провів. Про це свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 січня 2009 року, в якому зазначено, що цей Державний акт видано на підставі розпорядження голови Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області від 07.08.2008 р. №319 на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 1,7300 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Димитрівської сільради Оріхівського району Запорізької області. Відповідно до відомостей постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 грудня 2015 року, винесеної державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не проведено державну реєстрацію спадкової земельної ділянки. Встановлено, що спадкова земельна ділянка отримана у спадок [PERSON] правомірно, однак право власності на неї він не набув через не проведення державної реєстрації спадкового майна. Разом з цим, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], інших спадкоємців немає. Однак позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, у зв'язку з чим її спадкові права підлягають судовому захисту. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved