Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.07.1999 помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований по вул. Горького,126, у с. Петрово Знамянського району Кіровоградської області. Дане домоволодіння було збудоване батьком у 1986 році на підставі дозволу на індивідуальне житлове будівництво, однак в експлуатацію не було здане та правовстановлюючі документи на будинок не виготовлялись. Спадщину після смерті батька своєю реєстрацією та спільним проживанням зі спадкодавцем фактично прийняла її матір [PERSON], яка до часу своєї смерті 25.02.2011 проживала у будинку, підтримувала його в належному санітарно-технічному стані, обробляла присадибну ділянку, сплачувала комунальні платежі. Однак до моменту своєї смерті державної реєстрації права власності на зазначений будинок мати не здійснила, свідоцтва про право на спадщину не отримала. На час відкриття спадщини після смерті матері позивач проживала разом з нею у одному домоволодінні, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а тому вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача - Петрівської сільської ради Знамянського району в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.1999 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.07.1999 серії І-ОЛ №045717. Відповідно до норм статті 549 ЦК УРСР після смерті [PERSON] спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла його дружина [PERSON], про що свідчить довідка Петрівської сільської ради від 13.06.2016 №478. Із заповіту від 02.11.2004 вбачається, що [PERSON] заповідала позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право. Згідно зі свідоцтвом про смерть від 28.02.2011 серії 1-ОЛ №130174 [PERSON] померла 25.02.2011. Відповідно до свідоцтва про народження від 11.09.1982 серії ІІ-ОЛ №272395 позивач є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] 02.08.2000 позивач одружилась та після укладення шлюбу змінила прізвище на «Гаврилюк», що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.08.2000 серії І-ОЛ №006442. З довідки-характеристики, виданої Знамянським міським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 08.02.2016 №60 вбачається, що [PERSON] було побудовано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в 1986 році, але будинок в експлуатацію не прийнято, документ, який посвідчує право власності на майно відсутній. Будинок побудовано на підставі дозволу №41/85 на індивідуальне житлове будівництвом, виданого інженером-інспектором державного архітектурного-будівельного контролю Знамянського районного виконкому Кіровоградської області 09.07.1985 на підставі рішення Знамянської районної ради народних депутатів від 09.07.1985 №332. 08.02.2016 Знамянським міським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по вул. Горького, 126, у с. Петрово Знамянського району Кіровоградської області виготовлено технічний паспорт. Відповідно до рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської від 26.02.2016 №21 обєкту нерухомості, який належить [PERSON] і розташований у с. Петрово Знамянського району Кіровоградської області присвоєно адресу: вул. Горького, будинок №126. За інформацією Знамянської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 22.02.2017 року №208/01-16 спадкова справа після померлого 11.07.1999 [PERSON] не заводилась. За інформацією Знамянської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 18.03.2017 року №227/02-14 після померлої 25.02.2011 року [PERSON] заводилась спадкова справа №344/2011, заява про прийняття спадщини надійшла від [PERSON]. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 №6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 05.08.1992 не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011 №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30.07.2012 №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Відповідно до ст. ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до додатку 3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст. 1218 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~\~\~\~ Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те, що спадкодавець, спадщину після смерті якого бажає отримати позивач, за життя не звернувся до реєстраційних органів з метою державної реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно, за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved