Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2015 року близько 12-15 год на автодорозі Полтава - В.Тростянець у с. Щербані Полтавського району та області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача, та автомобіля BIVOLKSVAGEN POINTER, д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача. Постановою Полтавського районного суду від 03.09.2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту становить 134 863,20 грн., яку просила стягти з відповідача. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надавши заяви, у яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на несвоєчасність вручення йому судової повістки, необхідність підготовки зустрічного позову, відрядження та зайнятість його представника адвоката [PERSON] у іншій справі. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю у іншій справі. Враховуючи те, що судові засідання 12.11.2015 року та 02.12.2015 року вже відкладалися за аналогічними клопотаннями [PERSON], а також повторно не з'явився його представник, тому суд приходить до висновку про неповажність причин їхньої неявки та вважає за можливе проведення судового розгляду за їхньої відсутності. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши думку представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, та визнавши зазначені відповідачем та його представником причини неявки у судове засідання неповажними, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] 25 червня 2015 року о 12-15 год керував автомобілем VOLKSVAGEN POINTER, д.н.з. [NUMBER], на автодорозі Полтава - В.Тростянець у с. Щербані Полтавського району та області, рухався з боку м. Полтава та при виникненні небезпеки для руху, яку об'єктивно спроможний був виявити, а саме автомобіля HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який виконував поворот ліворуч, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованим транспортним засобом, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. Внаслідок пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Полтавського районного суду від 03.09.2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП(а.с.35). Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобіля HONDA CR-V, д.н.з. [NUMBER], є [PERSON](а.с.36). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт та обставини ДТП, вина у вчиненні цього правопорушення [PERSON], суд вважає доведеними. Згідно з Договором страхування від 06.10.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Україна», цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу VOLKSVAGEN POINTER, д.н.з. [NUMBER], застрахована на період з 06.10.2014 по 05.10.2015 року включно(а.с.34). Згідно з договором ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик ) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку ) виплатити другій стороні (страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 14 постанови від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із висновком №19-07 експертного автотоварознавчого дослідження від 16.07.2015 року вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля HONDA CR-V д.н.з. [NUMBER] складає 133 863,20 грн.(а.с.6-33). Вартість проведення авто товарознавчого дослідження складає 1 000 грн.(а.с. 33). З урахуванням зазначених положень чинного законодавства, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи надані суду докази у межах заявлених позовних вимог, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу у розмірі 134 863,20 грн. Враховуючи, що позивач не пред'являє вимог до ПАТ «Страхова компанія «Україна», різницю між розміром матеріальної шкоди та сумою відшкодування, яка має бути відшкодована страховиком, відповідно до ст. 1194 ЦК України та ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому сума відшкодування має бути зменшена на цю суму: 134 863,20 грн. - 50 000 грн. = 84 863,20 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягає 84 863,20 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial