Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], даний будинок знаходиться на балансі ЖЕК № 1, між нею та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 05.08.2016 року сталося залиття її квартири, а саме: ванної кімнати та туалету, причиною залиття стало утворення тріщини в трійнику по стояку водовідведення, згідно акту про залиття від 22.08.2016 року, по стояку водовідведення утворилися тріщини, стояк проходить по санвузлу, доступу для технічного огляду у КП БМР ЖЕК № 1 не було, оскільки власник квартири № 16 - відповідач [PERSON] не надавав доступу до стояка водовідведення, тільки 22.08.2016 року ЖЕК № 1 були виконані роботи по заміні трійника і труби водовідведення, чим були усунені причини залиття квартири позивача. Винними в залитті позивач вважає відповідачів, оскільки працівники ЖЕК зобов'язані проводити повірку інженерного обладнання, а громадяни мають дбайливо ставитися до будинку, в якому проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилими приміщеннями. Згідно звіту про оцінку майна вартість відновлювального ремонту квартири складає 1708 грн.80 коп., крім того, за проведення незалежної оцінки майна позивачем сплачено 1500 грн., внаслідок залиття квартири їй спричинено моральну шкоду. А тому позивач просила суд стягнути з відповідачів на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1708 грн.80 коп., витрати за оплату звіту про оцінку майна в сумі 1500 грн., 4000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат за правову допомогу та 551 грн.20 коп. судового збору. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, відповідач в суді пояснив, що його вини в залитті квартири позивача немає, оскільки внутрішньобудинкові мережі знаходяться на балансі ЖЕК № 1 і саме працівники ЖЕК мають обслуговувати ці мережі, здійснювати технічний огляд. Представник відповідача КП БМР ЖЕК № 1 позов також не визнав, пояснив, що ЖЕК № 1 в період з 01 по 15 квітня 2016 року було проведено огляд житлового будинку [ADDRESS] /колишня -Славіна/ в місті Білій Церкві, на момент перевірки несправностей системи каналізації будинку не виявлено, 05.08.2016 року сталося залиття квартири позивача, тільки 17.08.2016 року позивач звернулася до ЖЕК № 1 із заявою про складання акту про залиття квартири, 18.08.2016 року працівниками ЖЕК було здійснено огляд квартир позивача і відповідача [PERSON], на момент огляду причину залиття встановити не вдалося, оскільки був відсутній доступ до стояка каналізації у квартирі [PERSON], стояк було закладено плиткою, власнику квартири було запропоновано демонтувати плитку силами працівників ЖЕК, але він відмовився, сказав, що ці роботи виконає самостійно, 22.08.2016 року після надання доступу до стояка каналізації було встановлено причину затоплення та виконано ремонтні роботи для ліквідації цієї причини. Отже, саме відповідач [PERSON] порушив вимоги діючого законодавства, унеможливив доступ до інженерних мереж, внаслідок чого не зміг своєчасно виявити витік води та звернутись до ЖЕК № 1 з метою проведення відповідних ремонтних робіт, а тому вина ЖЕК № 1 в залитті квартири позивача відсутня. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2003 року, що стверджується копією цього договору, який посвідчено державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 4-3257, та копією витягу з Реєстру Білоцерківського МБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08.2003 року /а.с.9-10/. Згідно копії технічного паспорта МБТІ, вказана квартира розташована на 3 поверсі 9-ти-поверхового будинку, складається з 3-х житлових кімнат площею 17,3 кв.м, 11,8 кв.м, 9,9 кв.м, кухні, ванної кімнати, туалета, коридора, житлова площа квартири 39,0 кв.м, загальна площа з балконом -65,2 кв.м. З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2016 року комісією КП БМР ЖЕК № 1 було складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого, холодного водопостачання або водовідведення на підставі звернення позивача 17.08.2016 року, в акті зазначено про залиття 05.08.2016 року квартири [ADDRESS]/, а саме: залиття ванної кімнати та туалета, причина залиття -утворення тріщини в трійнику по стояку водовідведення, стояк проходить по санвузлу, доступу для технічного огляду не було, оскільки в кв. № 16 стояк закладений плиткою, після надання власником квартири № 16 доступу до стояка водовідведення, була встановлена причина залиття та виконано ремонтні роботи працівниками ЖЕК №1 Все наведене стверджується копією акта про залиття /а.с.13/. В судовому засіданні встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS], з якої сталося залиття квартири позивача, є відповідач [PERSON] та [PERSON], що слідує з копії свідоцтва на право власності на житло від 06.02.1998 року № 21746 та копії свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] /а.с.61-62/. Судом обговорювалося питання щодо залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON], але відповідач [PERSON] щодо цього заперечував, вказав, що він сам буде відповідати за позовом; позивач з клопотанням про залучення співвідповідача не зверталася. 23.10.2008 року між позивачем /споживач/ та відповідачем КП БМР ЖЕК № 1 в особі начальника [PERSON] /виконавець/ укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку № 34 по вулиці Славіна, а споживачем - своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором, що слідує з копії цього договору /а.с.46/. Згідно з п.10 цього договору, споживач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством; усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг у встановлені законодавством строки; зменшення розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, встановленому законодавством; відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки /п.11 договору/. Обов'язком виконавця є забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників; утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлових будинків; своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення пов'язаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини /п.13 договору/. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Згідно ст.13 цього Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). А за приписами ст.19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як передбачено в ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, зокрема, право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; Цим правам споживача кореспондують обов'язки виконавця послуг забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини /ст.21 Закону/. Крім того, постановою КМ України від 20.05.2009 року № 529 /зі змінами/ «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджено Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до яких належить: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; теплопостачання; зливової каналізації; дератизація; дезінсекція ;обслуговування димовентиляційних каналів тощо. Отже, згідно приписів вищенаведених правових норм та умов укладеного між сторонами договору, технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових систем є прямим обов'язком виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким є в даному випадку Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК № 1. Згідно норм вказаного вище Закону та умов договору позивач має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Відповідно Додатку № 6 до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 09.09.2014 року № 332 визначено періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлових будинків комунальної власності /а.с.75-78/, періодичність технічного обслуговування системи холодного водопостачання, водовідведення, в т.ч. підкарбування розтрубів та ущільнення стиків каналізаційних труб - один раз на рік. Як передбачено п.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстровано в Мінюсті України 25.08.2005 року за № 927/11207, технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Відповідно до п. 5. 3.4 цих Правил, під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно: регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та ін.; здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі; вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців. Представником ЖЕК № 1 було надано суду акт загального огляду житлових будинків , в т.ч. і будинку по вулиці В.Стуса,34, з якого вбачається, що житлові будинки знаходяться в задовільному стані та придатні до експлуатації в весняно-літній період /а.с.73/; згідно додатку до цього акту від 11.04.2016 року /а.с.74/, несправностей системи каналізації на момент огляду не виявлено. Але представником ЖЕК № 1 не надано суду доказів того, що виконавцем здійснювалося технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж будинку [ADDRESS] з періодичністю згідно наведених вище правових норм, причиною залиття квартири позивача є саме пошкодження на внутрішньобудинкових мережах, тоді як обов'язком виконавця послуг є утримання внутрішньобудинкових мереж в належному технічному стані, здійснення їх технічного обслуговування та ремонту, вжиття своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації. Позивач та відповідач [PERSON] в суді пояснили, що протягом тривалого часу /більше 10 років/, працівниками ЖЕК № 1 огляд та технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж, які розміщені в їхніх квартирах, не проводилися. Доказів протилежного суду не надано. А тому з врахуванням наведеного вище суд вважає, що в спричиненні шкоди позивачу, завданої залиттям квартири, є вина ЖЕК № 1 як виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач [PERSON] заперечував свою вину в спричиненні шкоди позивачу, хоча залиття сталося з його квартири. За ч.1 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: 1) для ліквідації аварій - цілодобово; 2) для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору. Відповідно до ч.3 ст.20 цього Закону споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. П.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які було затверджено постановою КМ України № 572 від 08.10.1992 року, в редакції постанови КМ України від 24.01.2006 року № 45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Як було встановлено судом і вказано вище, в квартирі відповідача стояк труби водовідведення закладено плиткою, позивач зверталася до відповідача з метою виявлення причин затоплення її квартири, але відповідач, як власник квартири, не вжив для цього необхідних заходів, виявити причину затоплення та провести ремонтні роботи по усуненню причини затоплення працівники ЖЕК змогли тільки тоді, коли відповідач [PERSON] надав їм таку можливість, хоча він сам зобов'язаний вживати заходів щодо збереження майна та технічного обладнання будинку, контролювати стан інженерних мереж в його квартирі, вчасно повідомляти виконавця про виникнення аварій, несправностей тощо. А тому суд вважає, що в спричиненні позивачу шкоди, завданої затопленням квартири, є також вина відповідача [PERSON] За ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/. Відповідно до ч.3 цієї статті, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, позивачу дійсно було спричинено збитки пошкодженням належного їй приміщення. Згідно звіту про оцінку майна, виготовленого ПП «Спілка експертів» на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] станом на 26.09.2016 року склала 1708 грн.80 коп. /а.с.14-45/. Цей висновок приймається судом до уваги, оскільки відповідачами він не спростований, інших доказів щодо розміру спричинених збитків суду не надано. В розмір спричиненої матеріальної шкоди входить і сума коштів, сплачених позивачем за виготовлення вказаного вище висновку, що згідно квитанції від 18.09.2016 року становить 1500 грн. /а.с.49/, оскільки це є також витрати, які позивач мусила зробити для відновлення свого порушеного права. Позивач також просила суд стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 4000 грн. посилаючись на те, що внаслідок затоплення квартири вона перенесла моральні страждання, не могла спокійно спати, змушена була купувати ліки на відновлення свого здоров'я, яке погіршилось після затоплення квартири. За ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що позивачу було спричинено моральну шкоду внаслідок пошкодження належної їй квартири, оскільки це призвело до зміни звичного для неї способу життя, вона змушена була витрачати час та кошти для захисту своїх прав. Спричинену позивачу моральну шкоду суд оцінює в розмірі 1500 грн., оскільки інших доказів спричинення їй моральної шкоди позивачем не надано. Згідно ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. З такою заявою до суду позивач не зверталася, суд вважає, що шкоду позивачу завдано з вини обох відповідачів, які мають нести солідарну відповідальність за завдану шкоду. Отже, на користь позивача з відповідачів належить стягнути солідарно в рахунок відшкодування матеріальних збитків 1708 грн.80 коп. -вартість відновлювального ремонту + 1500 грн. - оплата за виконану оцінку майна, всього 3208 грн.80 коп., 1500 грн. моральної шкоди. Необгрунтованими є вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат. За ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. позивачем надано тільки копію договору щодо надання юридичних послуг від 29.09.2016 року та копію квитанції /а.с.50-51/. Адвокат, з яким укладено договір, участі у розгляді справи не приймав, розрахунку витрат на правову допомогу суду не надано, а тому суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення цих витрат. На підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів сплачений судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. - в рівних частинах з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: partial