Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в с.Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області право власності на земельну ділянку площею 1,7475 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7122587600:09:001:0059, розташовану в адмінмежах Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку, але через те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачений не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. В судове засідання представник позивача - адвокат Перебийніс С.В. з`явилася, позов підтримала, надала пояснення аналогічні його змісту. Від Селищенської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що [INFO] в с.Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Померла заповіт не залишила, позивач є її дочкою та спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.10). Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - с.Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується довідкою №159, виданою 11.02.2020 року виконавчим комітетом Селищенської сільської ради, згідно якої [PERSON] до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] . Разом з нею була зареєстрована та проживала дочка [PERSON] (а.с.14). У приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофанової Л.П. 09.12.2019 року була заведена спадкова справа №176/2019. Крім позивача, ніхто спадщину після смерті [PERSON] не приймав, що підтверджується довідкою №56/02-31, виданою 18.02.2020 року (а.с.9). Право власності матері позивача на вказану в цій заяві земельну ділянку підтверджувалося державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЧР №037788, виданим 20 лютого 2002 року на підставі рішення сесії Селищенської сільської Ради народних депутатів №17-2 від 9 листопада 2001 року (а.с.12). Примірник державного акта на право приватної власності на землю, який передано матері було втрачено. В зв`язку із втратою державного акта було розміщено в місцевій газеті Корсунь-Шевченківського району «Надросся» у № 41 за 10.10.2019 року оголошення про втрату державного акта на право приватної власності на землю та оголошення його недійсним (а.с.15). Відповідно до Законів «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Відповідно 23.08.2013 року втратив чинність наказ Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», який регулював, в тому числі, порядок видачі дубліката державного акта при втраті або псуванні оригіналу. Тому дублікат втраченого державного акта на землю позивач отримати не може. 18.02.2020 року приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з вище вказаних підстав (а.с.8). Та обставина, що на день смерті [PERSON] належала на праві власності вказана земельна ділянка підтверджується документами, які зберігаються у відділі у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, та доданими до цієї заяви документами, а саме копією державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР №037788, виданим 20 лютого 2002 року на підставі рішення сесії Селищенської сільської Ради народних депутатів №17-2 від 9 листопада 2001 року. Згідно довідки №02-79, виданої 25.02.2020 року державним кадастровим реєстратором відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, кадастровий номер 7122587600:00:00:611 земельної ділянки площею 1.7475 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, адміністративні межі Селищенської сільської ради переведено в статус архівного та присвоєно наступний кадастровий номер 7122587600:09:001:0059 (а.с.13). Оцінка земельної ділянки підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданим 25.02.2020 року державним кадастровим реєстратором В.В. Мотуз відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області і становить 42022.41 грн.. Відповідно до вимог ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки спадкодавець померла [INFO] , до спадщини, яка відкрилася після її смерті, застосовуються положення ЦК Української РСР 1964 року. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1964 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР 1964 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР 1964 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР 1964 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі втрати, пошкодження державного акту про право приватної власності на земельну частку (пай), за роз`ясненням п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», аналогічного порядку видачі нового державного акту на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. За таких обставин, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, [PERSON] як спадкоємець за законом прийняла спадщину, приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. заведена спадкова справа, але державний акт на право приватної власності на землю втрачено і тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно вимог закону цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку є законними і задовольняє позов. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем по її клопотанню.

Outcome: approved