Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцями за заповітом на майно матері є вона та її брат - відповідач по справі, кожен на 1/10 частину будинку. Крім того відповідно до свідоцтва про право власності на житло їй та її дітям : [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частині спірного будинку кожному. Відповідач не проживає в будинку, не несе витрат на утримання спільного майна, його частка в житловому будинку є незначною, не може бути виділена в натурі, так як і не може бути встановлений порядок користування будинком, спільне проживання та користування будинком є неможливим, тому що вона відчуває неприязнь до відповідача, тому, просить суд постановити рішення, яким зобов'язати її виплатити на користь відповідача грошову компенсацію, а за нею визнати право власності на 1/10 частку спадщини, належної відповідачу за заповітом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили його задовольнити . Відповідач [PERSON] позов не визнав та показав в судовому засіданні , що в даний час в зв»язку з хворобою він перебуває в Новоборівському психоневрологічному інтернаті. Однак останнім часом в зв»язку з поліпшенням стану його здоров»я, йому відмінено медикаментозне лікування і не виключено , що він може бути виписаним з інтернату. Іншої житлової площі він не має, а тому припинення права власності на частку в спадковому майні завдасть істотної шкоди його інтересам. Ні позивачка ні її діти, які виступають третіми особами по справі не намагались домовитись з ним про порядок користування житлом, хоч він хоче домовитись з позивачкою про порядок володіння і користування житлом. Він не відчуває неприязні ні до позивачки ні до її дітей і може проживати з ними в одному будинку. Не приймав участі в утриманні спільного майна, оскільки там не проживає тривалий час та його родина не допускає його до будинку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та показала , що її брат [PERSON] в даний час в зв»язку з хворобою знаходиться в психоневрологічному диспансері. Однак він є дієздатним, вподовж тривалого періоду часу стан його здоров»я є стабільно задовільним. В зв»язку з чим за наявності у нього житлової площі, він мав би можливість періодично перебувати дома під її наглядом. Крім того, останнім часом , в зв»язку зі значним покращанням його здоров»я, йому скасоване медикаментозне лікування, що не виключає в подальшому його виписку з інтернату. За таких умов, позбавлення брата житлової площі ( іншого житла у власності чи користуванні брат не має) завдасть істотної шкоди його інтересам. З огляду на те , що до його невеликої частки в спадковому майні можливо зробити прибудову з окремим виходом та вона має бажання допомогти в облаштуванні такої прибудови , просила в позові відмовити. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] показав, що не заперечує проти задоволення позову. Стосунки у нього і інших членів сім»ї з відповідачем раніше були дуже добрі, доки його тітка [PERSON] не втрутилась в їх життя. Після того як виникли судові спори з приводу спадкового майна, стосунки з відповідачем зіпсувались. Вважає , що слід припинити право власності відповідача на спадкову частину майна, оскільки його частка є незначною. Треті особи без самостійних вимог: [PERSON] та [PERSON], представник Державної реєстраційної служби Черняхівського РУЮ в судове засідання не з»явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Вважають позов підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Правовідносини сторін врегульовано нормами глави 26 ЦК України. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідачем в судове засідання надано докази поважності причин неприйняття ним участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а саме : свідоцтво про право власності, яке свідчить про те що його права на спадкове майно були оформлені лише 13.03.14 (а.с.39) та що він з 2006 по даний час проживає в Новоборівському психоневрологічному інтернаті (а.с. 85). Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Підстави припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників визначені ст. 365 ЦК України, згідно з якою, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається із змісту даної норми законодавець визначив три самостійні підстави, кожна з яких окремо може слугувати приводом для припинення права власності на частку в спільному майні, однак, за умови, що таке припинення не задасть істотної шкоди співвласнику. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки і відповідача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцями за заповітом на майно матері є позивачка та її брат - відповідач по справі, кожен на 1/10 частину будинку. Частки позивачки і відповідача в спадковому майні є рівними. Крім того відповідно до свідоцтва про право власності на житло позивачці та її дітям : [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частини спірного будинку кожному. Позивачка забезпечена житлом, в спірному будинку не проживає. Вказані обставини визнаються сторонами та визнані судом відповідно до ст.. 61 ЦПК України такими , що не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с.57), є дієздатним ( а.с. 83-85). З 2006 року по даний час проживає в Новоборівському психоневрологічному диспансері ( а.с. 85), стан його здоров»я є задовільним настільки, що не перешкоджає його проживанню в домашніх умовах, за згодою та заявою родичів під наглядом лікарів відповідної кваліфікації (.а.с. 60, 101 ) , а також за своїм психічним станом він може забезпечувати свої мінімальні життєві потреби самостійно ( а.с.112 ). Сестра позивача - [PERSON], має бажання опікуватися братом та у разі виписки його з інтернату надати допомогу в проведенні добудови жилого приміщення і облаштування окремого виходу, а відповідач має бажання проживати в домашніх умовах а не в інтернаті. Відповідно до висновку експерта від 04.04.14 розділити в натурі домоволодіння [ADDRESS] між всіма співвласниками відповідно до розміру ідеальних часток у вигляді ізольованого житла не представляється можливим ( а.с. 71-76). В числі інших підстав для припинення права власності на частку у спільному майні, позивачка зазначає неможливість спільного проживання з відповідачем в одному будинку та неможливість встановлення порядку користування спільним майном. Не зважаючи на те , що позивачці та її представнику судом роз»яснювались вимоги п.4 ст. 10 ЦПК України, позивачкою не надано суду доказів того , що не можливо встановити порядок користування спірною житловою площею та не можливо спільно проживати з відповідачем в одному будинку. Пояснення позивачки про неможливість спільного проживання з відповідачем через неприязні стосунки, суд не приймає до уваги, оскільки позивачка не проживає у спірному житловому будинку, забезпечена житлом та проживає в іншому населеному пункті. Крім того позивачкою не проведено виділ її долі із спільного майна, а інші співвласники цього майна, які були залучені до участі в розгляді справи в якості третіх осіб без самостійних вимог не вступили в справу на стороні позивачки, так як і не надали їй доручень діяти в їх інтересах. В судовому засіданні доведено, що через незначну частку відповідача в спільному майні, неможливо в даний час провести виділ йому ізольованої частини, не провівши добудову. Однак з огляду на те , що відповідач не має іншої житлової площі, перебування в інтернаті може бути припинено в зв»язку з покращанням його здоров»я, за наявності житлової площі відповідач може періодично залишати інтернат та проживати в домашніх умовах до остаточної виписки з інтернату, а також те , що позивачка забезпечена іншим житлом, нею не проведено виділ її частки в спільному майні, суд приходить до висновку, що припинення права власності відповідача на частку в спільному майні та визнання права власності на цю частку за позивачкою, завдасть істотної шкоди його інтересам, а тому в задоволенні позову відмовляє за безпідставністю вимог. Крім того, суд повертає позивачці внесені нею на депозитний рахунок суду кошти в розмірі вартості частки спільного майна.

Outcome: dismissed