Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій зазначає, що з відповідачем вона мешкала однією сім'єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з липня 2015 року по грудень 2015 року. За час їхніх відносин вони мешкали разом, вели спільне господарство та знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. В жовтні 2015 року вона завагітніла від відповідача, а у грудні 2015 року вони припинили мешкати разом, так як він знайшов іншу жінку. [INFO] вона народила доньку - [PERSON] та в свідоцтві про народження дитини, відомості про батька дитини зазначені, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У теперішній час відповідач не визнає своє батьківство відносно доньки, а тому матеріальної допомоги на її утримання не надає. З вказаної причини, однією з її позовних вимог є стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, в разі визнання його батьком дитини. Відповідач працює в ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на ВСП «Шахта Тернівська» і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання їх доньки в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно. Їй відомо, що з відповідача аліменти на користь третіх осіб не стягуються. В зв'язку з вищевикладеним, позивач просить визнати відповідача батьком дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 59). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 18-19, 41-42, 48, 52-54, 58), причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач з відповідачем з липня 2015 року по грудень 2015 року проживали однією сім'єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. [INFO] народилася - [PERSON], батьком якої зі слів матері був записаний [PERSON], згідно ст. 135 СК України, оскільки відповідач не визнавав своє батьківство та відмовився подавати заяву в органи РАЦС про визнання батьківства, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сымейного кодексу України № 00016924699 від 27.07.2016 року (а.с. 6, 7). Дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], з липня 2016 року, що підтверджується актом від 22 вересня 2016 року, виданого Комунальним підприємством «Тернівське житлово-комунальне підприємство» м. Тернівка Дніпропетровської області (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно правових позицій, викладених у п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року, за клопотанням позивача по даній справі призначалася судова молекулярно-генетична експертиза, однак відповідач для проведення даної експертизи 24.04.2017 року та 29.05.2017 року не з'явився, що підтверджується листами та довідкою від 29.05.2017 року, виданої КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської ОДА Департамент охорони здоров'я (а.с. 33, 36, 37). Крім того, відповідач [PERSON] повідомлявся судом про необхідність прибуття в приміщення відділення судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» 24.04.2017 року, однак повідомлення повернулося з відміткою «за відмовою адресата від одержання» (а.с. 31-32). У зв'язку з цим, ухвала Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року, була повернута до суду без виконання. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких підстав, суд вважає, що відповідач [PERSON], відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України, був повідомлений про призначення експертизи та свідомо ухилявся від її проведення. В п. 9 правових позицій постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зазначено, що у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач [PERSON] довела факт існування між нею та відповідачем [PERSON] з липня 2015 року по грудень 2015 року близьких (інтимних) стосунків, останній неодноразово від проведення призначеної судом експертизи ухилився та не надав доказів, якими б спростовував доводи позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. У зв'язку із встановленням судом батьківства відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. Оскільки дитина мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, хоча працездатний, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. та на користь держави у розмірі 640 грн.. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved