Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 27.08.2005 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №69; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. Зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.03.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.04.2018. 03 квітня 2018 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено з наданням сторонам строку на примирення терміном на три місяці до 03.07.2018. Ухвалою суду від 03.07.2018 провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання на 03.08.2018. 03 серпня 2018 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено з повторним наданням сторонам строку на примирення терміном на два місяці до 03.10.2018. Ухвалою суду від 03.10.2018 провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Стеценко О.С. із здійснення правосуддя 18.10.2018, на підставі розпорядження керівника апарату Новопсковського районного суду Луганської області від 25.10.2018 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018, матеріали цивільної справи 25.10.2018 передані на розгляд судді Проньки В.В. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.10.2018 цивільна справа прийнята до провадження судді Проньки В.В. та призначено підготовче судове засідання на 30.10.2018. 30 жовтня 2018 року в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини залишені без розгляду за заявою позивача; підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 01.11.2018. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач зазначила, що з 27.08.2005 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що під час спільного проживання з відповідачем між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. В процесі сварок відповідач, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, застосовував до неї фізичну силу. Сварки проходили на очах у дитини, що мало негативний психологічний вплив на неї. В березні 2016 року вона зверталася до правоохоронних органів із заявою на протиправні дії відповідача щодо неї. Вони мешкають окремо. Спір щодо поділу майна буде вирішуватися в іншому судовому провадженні. Вважає, що подальше сімейне життя буде суперечити її інтересам, у звязку з чим вона звертається до суду. Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 27 серпня 2005 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис за № 69. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 239600, виданим повторно 20.02.2018 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №046509, виданим 12.07.2006 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Згідно акту обстеження проживання, складеного комісією у складі депутата Заайдарівської сільської ради по виборчому округу №9 [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON], неповнолітній син сторін з травня 2018 року фактично проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: вул. Миру, 78, с. Заайдарівка без реєстрації. Вказаний акт зареєстрований в Заайдарівській сільській раді Новопсковського району Луганської області 20.06.2018 за № 479. \~ \~ \~ \~ Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб позивач у звязку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище «Губаренко» на прізвище чоловіка «Бутова». Позивач не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити їй прізвище «Бутова». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грн., та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved