Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 27.09.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач інколи надає, кожного разу різні невеликі грошові суми. Відповідач від першого шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на яку за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2014 року він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень життя вона одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки як їй відомо, відповідач працює слюсарем-ремонтником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ХОСВОКОМ» та має постійний дохід. Також зазначає, що вона працює фахівцем з публічних закупівель у Нікопольському професійному ліцеї, ніяку іншу матеріальну допомогу на дитину не отримує. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою судді від 07.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.30,31). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 07.09.2021 року отримано позивачем, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою (а.с.35). Копію ухвали судді від 07.09.2021 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його місцем проживання зареєстрованим у встановленому законом порядку (а.с.33). До суду повернувся поштовий конверт, як не вручений за закінченням терміну зберігання (а.с.36). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~\~ Від відповідача відзив на позов не надійшов. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.09.2016 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 430 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8), який проживає разом з позивачем, що підтверджуються довідкою квартального комітету № 18 від 03.08.2021 року (а.с.9). З позовної заяви вбачається, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно та в недостатньому розмірі, тому фактично дитина знаходиться на утриманні позивача. Крім того, в позовній заяві позивач зазначила, що відповідач від іншого шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2014 року сплачує аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ч.\~2\~ст.182\~Сімейного\~кодексу\~України,\~розмір\~аліментів\~має бути\~необхідним\~та\~достатнім для\~забезпечення\~гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина. При визначенні розміру аліментів,

Outcome: partial