Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що 07 червня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Після значного погіршення сімейних відносин ними було досягнуто згоди про розірвання шлюбу. Відповідно, 09 липня 2012 року заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу між ними була здійснена спільна спроба відновити їх відносини. Вони деякий час проживали разом. Від їх стосунків вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В подальшому, у зв`язку із взаємним непорозумінням, між ними склалися неприязні стосунки. Вони перестали проживати однією сім`єю та бути пов`язані спільним побутом. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач з моменту розірвання шлюбу, тобто з 09.07.2012 року, добровільно не допомагає матеріально утримувати дітей та не приймає жодної участі в їх житті. Вихованням та матеріальним утриманням дітей займається виключно вона. Утримувати самостійно дітей їй надзвичайно важко. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у значному рівні забезпечується їх рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Позивач у судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Через повторну неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 370, що підтверджується копією свідоцтвом про одруження (а.с.11). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Після значного погіршення сімейних відносин між сторонами було досягнуто згоди про розірвання шлюбу. Відповідно, 09 липня 2012 року заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між ними було розірвано (а.с.14). Після розірвання шлюбу між сторонами була здійснена спільна спроба відновити їх відносини та вони деякий час проживали разом. Від цих стосунків сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. В подальшому сторони припинили проживати однією сім`єю. Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою від 06 травня 2020 року, виданою ОК «ЖБК 25 «ВОСХОД» (а.с.15). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в утриманні дітей, оскільки є працездатним, інших утриманців немає та його стан здоров`я дозволяє йому працювати. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України. Відповідач ніяких заперечень та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову суду не надав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому відповідач має сплатити на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved