Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно. Померлою було складено заповіт, відповідно до якого позивач є єдиним спадкоємцем. Позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що нею пропущено строк з поважних причин. Просить суд винести рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.03.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Позивач надала заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Представник відповідача - Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївки Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судововго засідання, у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши докази, судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданого 27.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 390. Відповідно до заповіту серії [NUMBER] посвідченого 07.12.2000 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`яненко Л.В., встановлено, що [PERSON] на випадок її смерті, все своє майно, у тому числі належну їй квартиру [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19.10.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, 01.09.2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало « [PERSON] ». З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] , та до складу спадщини входить нерухоме майно. Приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області 10.01.2019 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Інших осіб, які могли б спадкувати після її смерті, а також те, що на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, претендують інші особи, судом не встановлено. Також, суд враховує лист військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області від 03.06.2019 року №01-15/1694, в якому адміністрація проти задоволення позовних вимог не заперечувала, тим самим висловила свою згоду щодо задоволення позовних вимог. Крім того, суд враховує ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права. Так, право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions). Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд вважає, що пропуск строку позивачем для прийняття спадщини, яке складається із рухомого чи нерухомого майна, на яке інші особи, окрім позивача, не претендують, пов`язане із правом володіти і користуватися майном, а тому є перешкодою для позивача у користуванні власністю, що входить до складу спадщини, що в свою чергу є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З урахуванням обставин справи та наданих позивачем доказів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлої [INFO] , поважними, а тому [PERSON] необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Щодо позовних вимог про надання додаткового строку протягом шести місяців для подання заяви про прийняття спадщини, необхідно зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач проживає за місцем відкриття спадщини, суд вважає, що додатковий строк в три місяць з дня набрання рішенням законної сили, буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial