Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є батьком: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області стягувалися аліменти з відповідача на двох дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки син [PERSON] став повнолітнім, а тому стягнення аліментів припинилось. Однак син - [PERSON] у 2014 році поступив на денну форму навчання у Львівський державний університет безпеки життєдіяльності ДСНС України і зараз навчається на першому курсі денного відділення, тому потребує коштів на навчання. Позивач просить стягнути з відповідача в її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно до завершення навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] cерії [NUMBER] від [INFO], відповідач [PERSON] є батьком, а позивач - мати [PERSON]І.( а.с. 3). Відповідно до довідки № 2/540 від 29 липня 2015 року повнолітній [PERSON] навчається на першому курсі, денної форми навчання, Львіського державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України (а.с. 4). Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно із ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Повнолітній [PERSON] є студентом Львівського державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України, що підтверджується довідкою № 2/540 від 29 липня 2015 року (а.с. 4) Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно на час навчання, починаючи з 05 серпня 2015 року, але не пізніше досягнення [PERSON] 23-х річного віку. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 181, 182, 191, 199 Сімейного кодексу України, ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved