Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 15 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу 29 липня 2009 року народилась донька Ніколь; 02 вересня 2011 року - дочка [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя, несумісність характерів, внаслідок чого в сімї виникали постійні суперечки. Сторони проживають окремо. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просить строк на примирення не надавати. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить строк на примирення не надавати. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ТП №072698 від 15 жовтня 2010 року, виданого виконавчим комітетом Почуйківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 2. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 104331 від 17 вересня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Почуйківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 160666 від 05 вересня 2011 року, виданого виконавчим комітетом Глібівської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Так як сторони є батьками двох малолітніх дітей, тому судом вживались заходи щодо збереження сімї шляхом надання сторонам строку на примирення протягом одного місяця, проте примирення не відбулось, сторони в судове засідання не зявились, хоча повідомлені належним чином, заяв не надіслали, у звязку з цим підстави для подальшого збереження шлюбу відсутні. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, наполягають на розірванні шлюбу, примирення протягом наданого строку не відбулось, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved