Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Починаючи з вересня 2017 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, чоловік проживає з іншою жінкою, а син проживає з позивачем, тому вона самостійно несе тягар з його утримання при тому, що не має можливості працювати. В цілому вона та дитина перебувають на утриманні її батьків та матері відповідача. На сьогоднішній день сторонам не вдалося досягти згоди щодо розміру аліментів, які має сплачувати відповідач. Позивач зазначає, що інших утриманців відповідач не має. Враховуючи викладене, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. До початку судового засідання надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутності. Відповідач належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 26 квітня 2014 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Також судом встановлено, що сторони живуть окремо, син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Син \~[PERSON],\~[INFO],\~самостійного доходу\~не має;\~має задовільний\~стан здоровя. Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя; матеріали справи не містять відомостей щодо місця роботи відповідача, наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.\~183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дитини є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому суд вирішив стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч.2, 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved