Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, укладену між нею та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, визнати за нею право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) з черепашника, обкладений цеглою, критий шифером, загальною площею 183,7 м2, житловою площею 66,4 м2 з верандою (літ. а), тамбуром (літ. а1), ганком №5, з господарськими будівлями напівпідвалом (літ. А1), літньою кухнею (літ. Б), сараєм (літ. В), вбиральнею (літ. Г), воротами з хвірткою №1-2, огородженням №3,4, воротами з хвірткою №6,7, підпірною стіною №8, східним маршем №9, огородженням №10, хвірткою №13, огородженням №14, вимощенням №І, розташований по вул. Димитрова,25-б в м. Балті Одеської області, визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, кадастровий номер 5120610100:02:001:0313 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2015 року серії СТА №040063, індексний номер 43988732, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0823 га, кадастровий номер 5120610100:02:001:0314 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2015 року серії СТА №040064, індексний номер 43991101, розташовані за вище вказаною адресою, які раніше на праві приватної власності належали [PERSON], стверджуючи, що [PERSON] довіреністю від 05.08.2014 року уповноважила [PERSON] розпоряджатися з правом продажу належними їй вище вказаними житловим будинком з господарськими будівлями, земельними ділянками, що 10.04.2015 року вона уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку, земельних ділянок, згідно якої сплатила відповідачу гроші у сумі 100000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передав їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельні ділянки), пообіцяв зявитися до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі-продажу, але до теперішнього часу відповідач ухиляється від належного оформлення угоди, до нотаріальної контори не зявляється. Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, земельними ділянками, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в позові обставини, в тому числі і небажання оформити угоду купівлі-продажу у нотаріуса, просить справу розглянути за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що довірителю відповідача [PERSON] на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр №2746, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Димитрова,25-б в м. Балті Одеської області, згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 17.09.2015 року серії СТА №040063, індексний номер 43988732 та серії СТА №040064, індексний номер 43991101 належали відповідно земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0823 га, розташовані за вище вказаною адресою, що [PERSON] довіреністю від 02.04.2015 року, посвідченою приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр №540, уповноважила [PERSON] розпоряджатися належними їй житловим будинком, земельними ділянками, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку та земельних ділянок від 10.04.2015 року, згідно якого відповідач продав, а позивач придбала вище вказані житловий будинок із земельними ділянками за 100000 грн. і по акту прийому-передачі від 10.04.2015 року відповідач передав, а позивач прийняла житловий будинок з господарськими будівлями разом із земельними ділянками, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, він отримав від позивача вище вказану суму грошей і взяв на себе зобовязання оформити угоду належним чином у нотаріальній конторі. Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Судом зясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, про що повідомив у клопотанні про розгляд справи без його присутності, де вказав, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у нього немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку немає. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 10.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON] Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved