Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі продажу житлового будинку частково недійсним (удавним) в частині покупця та визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на наступне. 24 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 22 по вул. Калініна (Свободи), розташованого у смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, який був укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, фактично зазначений договір був укладений між [PERSON] та позивачем, яка домовлялася з продавцем про всі істотні умови договору, в тому числі про вартість житлового будинку в сумі 25000 грн. 10.08.2011 року позивач передала продавцю частину грошей у розмірі 10000 гривень, які були її особистою власністю. Позивач домовилися з продавцем, що після сплати всієї суми грошей сторони укладають договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально відповідно до діючого законодавства. Відповідач [PERSON] при укладенні договору не була присутня, гроші за придбаний будинок [PERSON] не передавала. На час домовленості між позивачем та [PERSON] відповідач вже була у шлюбі і проживала разом з чоловіком та дитиною за іншою адресою, де проживає і на цей час. З дозволу продавця позивач за власні кошти здійснила ремонт в зазначеному будинку по вул. Калініна № 22 в смт.Пришиб Михайлівського району Запорізької області. У вересні 2012 року позивач сплатила продавцю ще частину грошей у розмірі 10000 гривень, після чого він видав їй довіреність на право від його імені зібрати документи, необхідні для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку нотаріально, так як він проживає у м. Донецьку. В березні 2013 року позивач остаточно сплатила продавцю всю обумовлену суму грошей в розмірі 25000 гривень і почала проживати в житловому будинку ще до нотаріального укладення договору купівлі-продажу. Проте, при нотаріальному укладенні договору купівлі продажу нотаріус розяснив позивачу, що вона не може бути покупцем, як повірена продавцем особа, що заборонено діючим законодавством. Після чого, позивач запропонувала своїй старші дочці [PERSON] укласти удавану угоду в частині покупця за договором купівлі - продажу житлового будинку № 22 по вул. Калініна (Свободи) у смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, на що остання погодилася. При укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку між позивачем та [PERSON] була домовленість, що вона не буде мати ніяких майнових прав на будинок за її життя, а лише може в ньому проживати за її згоди, так як будинок вона придбала за свої особисті кошти для своїх потреб. Відповідач має власне житло по вул. Гагаріна у смт.Пришиб, яке вона отримала в дарунок від тітки, вона зареєстрована у спірному житловому будинку, проте проживала в ньому лише кілька місяців, а з 2013 року у будинку проживають позивач, її менша донька та її малолітня дитина. Комунальні платежі фактично сплачує позивач, хоча всі платіжні квитанції оформлені на імя [PERSON], яка вважається власником житлового будинку. В жовтні 2017 році позивач звернулася до відповідача з проханням зареєструвати її в житловому будинку для оформлення субсидії, на що остання відмовила. З цього часу позивач отримує постійні погрози про виселення із житлового будинку від відповідача. З її слів позивач зрозуміла, що відповідач дійсно може протиправно позбавити її права на житло, незважаючи на її вік та стан здоровя, а також те, що вона його фактично придбала і до жовтня 2017 року вважала себе власником. Оскільки відповідач ухиляється від вирішення питання про визнання прав позивача на спірний житловий будинок, остання змушена звертатися до суду з цим позовом, в якому просить договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, вул. Свободи (Калініна), 22, укладений 24.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Михайлівського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 556, визнати частково недійсним (удаваним) з моменту укладення в частині покупця [PERSON], визнавши покупцем [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: смт.Пришиб Михайлівського району Запорізької області, вул. Свободи (Калініна), 22. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовної заяви наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Пояснила, що гроші на придбання спірного житлового будинку вона отримала від продажу в розстрочку належного їй на праві власності житлового будинку по вул. Центральній (Леніна), 135 в смт.Пришиб, який на теперішній час фактично він їй вже не належить, тому вона має знятися з реєстрації за вказаною адресою. Вона запропонувала дочці, з якою перебувала в гарних родинних відносинах, укласти удавану угоду в частині покупця за договором купівлі - продажу житлового будинку № 22 по вул. Калініна (Свободи) у смт.Пришиб Михайлівського району Запорізької області, оскільки нотаріус розяснив, що вона не може бути покупцем, як особа, якій продавець видав довіреність на право від його імені зібрати документи, необхідні для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку нотаріально. Відповідач у спірному житловому будинку не проживає, проте відмовляється зареєструвати позивача в ньому для оформлення субсидії, а також, оскільки їй необхідно знятися з реєстрації за попереднім місцем проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про його дату, час та місце, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленою про його дату, час та місце, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Михайлівського нотаріального округу [PERSON]в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність і письмові пояснення, з яких вбачається, що при укладенні спірного договору купівлі-продажу житлового будинку усі питання зясовувалися у сторін безпосередньо під час укладання правочину, ніяких спорів між ними не було. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 22 по вул. Калініна (Свободи), розташованого у смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, який був укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Михайлівського нотаріального округу [PERSON] за № 556, та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно зазначеного договору продавець - [PERSON] передав належний йому на праві приватної власності житловий будинок № 22 по вул. Калініна (Свободи), розташований у смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, а покупець [PERSON] прийняла його у власність і сплатила за нього передбачену грошову суму. Розділом 2 зазначеного договору встановлено, що цей продаж здійснено за 25000 грн. Зазначену грошову суму [PERSON] одержав готівкою повністю до підписання цього договору (а.с. 6а, 8-10). 10.08.2011 року [PERSON] видала розписку [PERSON] про те, що вона купляє належний останньому житловий будинок № 22 по вул. Калініна (Свободи) у смт. Пришиб за взаємною домовленістю за 25000 грн в розстрочку на 1 рік (до вересня 2012 року). Задаток 10000 грн. Решту передасть до вересня 2012 року (а.с. 13). Згідно розписки від 10.08.2011 року, [PERSON] у присутності [PERSON] одержав від [PERSON] 10000 грн в якості задатку за продаж житлового будинку № 22 по вул. Калініна (Свободи) у смт. Пришиб. Решту згоден одержати до вересня 2012 року. Дозволяє робити ремонт в житловому будинку за рахунок покупця (а.с. 11). Згідно розписки від 03.09.2012 року, [PERSON] у присутності [PERSON] одержав від [PERSON] 10000 грн. Залишок 5000 грн. 17.03.2013 року одержав 3200 грн. (а.с. 11). 03.09.2012 року [PERSON] уповноважив [PERSON] підготувати всі необхідні документи для продажу належного йому на праві власності житлового будинку № 22 по вул. Калініна (Свободи), розташованого у смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, про що була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Михайлівського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 555 (а.с. 48). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в [INFO]. Житловий будинок, який розташований в смт.Пришиб, по вул. Свободи 22 продав [PERSON] [PERSON]. Вона двічі була присутня при передачі грошей [PERSON] [PERSON] за купівлю вказаного житлового будинку. При цьому були складені розписки. При передачі грошей [PERSON] не було. З 2013 року в житловому будинку проживає [PERSON] з молодшою дочкою, [PERSON] зявлялася там рідко в якості гості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вони разом працювали. Зі слів [PERSON] їй відомо, що вона купила житловий будинок№ 22 по вул. Калініна (Свободи) у смт. Пришиб, в якому спочатку проживала її дочка [PERSON], а з 2013 року - вона сама. Продавець видав [PERSON] довіреність на збирання документів для продажу житлового будинку. Їй відомо, що [PERSON] зробила в будинку ремонт за гроші, які отримала від продажу житлового будинку, розташованого в смт.Пришиб, по вул. Центральна (Леніна). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] проживає в [INFO], недалеко від нього. Йому відомо, що [PERSON] продала належний їй житловий будинок по вул. Центральна (Леніна) в смт.Пришиб та купила житловий будинок, який розташований в смт.Пришиб, по вул. Свободи, 22, зробила в ньому ремонт, вставила вікна, провела воду. Доньку [PERSON] - Віту він бачив декілька разів. Суд не має сумнівів щодо достовірності та правдивості показань свідків, оскільки повідомлені ними факти є логічними та послідовними, підтверджуються письмовими документами, дослідженими в судовому засіданні, не спростовуються жодним іншим доказом у справі. Відповідно до ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 217 ЦК України\~недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до абзацу 2 ч. 1\~ст. 218 ЦК України\~заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до ст. 235 ЦК України \~удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що 24.07.2013 року насправді було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, вул. Свободи (Калініна), 22, між [PERSON] та [PERSON], тому відносини сторін мають регулюватися правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За таких обставин, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні належними доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved