Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 квітня 2020 року вона дізналась про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимирович виконавчого провадження ВП № 61833824. на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2020 року, накладення арешту на її грошові кошти, що містяться на рахунку [NUMBER] у АТ «Державний ощадний банк України», на підставі постанови від 15.04.2020, визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, на підставі постанови від 15.04.2020, та стягнення з боржника основної винагороди, на підставі постанови від 15.04.2020. Так згідно зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 9595, за яким стягнено заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» ЄДРПОУ 35017877, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», ЄДРПОУ 35084758, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк», ЄДРПОУ 33308489, на підставі Договору відступлення права вимоги № 20140730-Г від 30.07.2014, відступлено право вимоги за договором № 283/7926CLВРТ від 17.07.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] кошти в сумі 21\~659,46 гривень. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Так, 17 липня 2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 283/7926CLВРТ (далі - Договір). Згідно п.п. «ж» п. 1.2 Договору дата повернення кредиту - 02 серпня 2016 року. Протягом дії кредитного договору мною здійснювались платежі за вказаним зобов`язанням, однак на момент дати повернення кредиту заборгованість ще не була погашена. Із постанови про відкриття виконавчого провадження вона дізналася, що її кредитором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» ЄДРПОУ 35017877, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», ЄДРПОУ 35084758, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк», ЄДРПОУ 33308489, на підставі Договору відступлепня права вимоги № 20140730-Г від 30.07.2014, відступлено право вимоги за договором № 283/7926CLВРТ від 17.07.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та нею. Отже із вказаної постанови їй стало відомо про неодноразову заміну кредитора за кредитним договором. Однак її жодного разу не було повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні. Також їй не надходило жодного повідомлення про стягнення заборгованості від кредитора. Зазначає, що оскільки за умовами Договору, у відповідності до п. 2.5 Договору, вона мала виконувати зобов`язання з погашення заборгованості за кредитом в період з 25 по 30 шело кожного місяця включно впродовж строку кредитування (36 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового шатежу. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Так, згідно додатку № 1 до Договору датою останнього платежу в розмірі 675 гривень 92 копійки є 02 серпня 2016 року. Однак, як вже зазначалось 28 вересня 2019 лаку приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 9595 виданого, в чому вбачається друге порушення вимоги, передбаченої у ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати виконавчий напис № 9595 від 28 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київсьої області Говоров Павло Володимирович не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 28.09.2019 було видано виконавчий напис №9595 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія управління активами», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення право вимоги № 20140730-Г від 30.07.2014, відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхування життя позичальника № 283/7926CLВРТ від 17.07.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] заборгованості на загальну суму 21\~659,46 грн. 15.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоров П.В. було відкрито виконавче провадження № 61833824 на підставі виконавчого напису №9595, вчиненого 28.09.2019 приватний нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. 15.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоров П.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника. 15.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоров П.В. було винесено постанову про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження. 15.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоров П.В. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст.1 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства\~юстиції України\~22 лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі\~Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень\~письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі\~Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису\~(стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку,\~шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову, позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В порушення ст.87 Закону України «Про нотаріат»,\~підпунктів 3.1,3.2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій,\~нотаріус вчинив\~виконавчий напис,\~хоча з\~дня виникнення права вимоги минуло більше\~трьох років, а будь-які письмові угоди про збільшення\~строку позовної давності,\~відсутні. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172, на який посилався приватний нотаріус у виконавчому написі. Посилання приватного нотаріуса Гуревічова Олега Миколайовича, на вказаний пункт Переліку, та його застосування при вчиненні виконавчого напису №9595 від 28.09.2019 немає жодних правових підстав, а сам виконавчий напис не може вважатись документом, за яким має проводитись стягнення грошових сум з позивача [PERSON] . Вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису №9595 від 28.09.2019 таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищевикладене стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 840,80 грн. Таким чином, позовна заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved