Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить припинити з 2 квітня 2014 року дію договору оренди земельної ділянки (паю) №33 розміром 2,7649 га, укладеним між [PERSON] та ПОПП «Еліта» 01.04.2009 року, в зв'язку із закінченням його строку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка була власницею земельної ділянки площею 2,7649га, розташованої на території Тетіївської міської ради, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №184290. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.02.2013 року після смерті [PERSON] на зазначену земельну ділянку та є її власником, що підтверджується Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2013 року. На даний час існує договір оренди зазначеної земельної ділянки, який 01.04.2009 року спадкодавець [PERSON] та відповідач ПОПП «Еліта» уклали строком на 5 років. Як правонаступник орендодавця позивач вважає, що строк дії даного договору закінчився 01.04.2014 року, що є підставою для його припинення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача ПОПП «Еліта» Порхун О.П. позовні вимоги не визнала і пояснила, що зазначений позов не обґрунтований, так як договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,7649 га, яку успадкувала позивач [PERSON], був укладений строком на п'ять років, та зареєстрований 30.12.2010 року Тетіївським районним відділом центру ДЗК, про що внесено запис в державний реєстр земель за №041095700927, тому термін дії договору закінчується 30.12.2015 року і підстав для його припинення 02.04.2014 року не має. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.02.2013 року на земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯГ №184290. (а.с.6). Із Витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2013 року встановлено, що позивач є власником успадкованої земельної ділянки.(а.с.7). Щодо зазначеної земельної ділянки, 01.04.2009 року був укладений договір оренди землі за №33 між [PERSON] (орендодавець) та приватним орендним племінним підприємством «Еліта» (орендар) строком на 5 років, який зареєстровано Тетіївським районним відділом центру ДЗК 30.12.2010 року.(а.с.4-5). Із пояснень в судовому засіданні представника відповідача вбачається, що договір не зареєстровано відразу після його підписання, оскільки, в реєстраційному центрі була велика кількість договорів з усього району і тому це зайняло багато часу. Крім того, зазначають, що відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла на момент укладення договору, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Правові відносини пов'язані з орендою землі регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст.20 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції, яка діяла на час договірних правовідносин), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.45 Прикінцевих положень Договору оренди землі №33 від 01 квітня 2009 року передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, в силу ст.210 ЦК України, ч.3 ст.640 ЦК України, ст.20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі №33 від 01 квітня 2009 року вважається укладеним з моменту його державної реєстрації, тобто з 30.12.2010 року та відповідно припинить свою дію 30.12.2015 року, тому, суд вважає, що на даний час не має підстав для припинення даного договору в зв'язку із закінченням його строку. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПОПП «Еліта» про припинення договору оренди земельної ділянки (паю), є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed