Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання до досягнення 3-х років. Позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач обґрунтовує тим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Зараз шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, у зв'язку з чим збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів позивачка обґрунтовує тим, що від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. У зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною [PERSON] 3-х років. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи повне визнання позову відповідачем, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 19.11.2011 року зареєстрували законний шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим зроблено відповідний актовий запис № 1588 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Подружні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів, то суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (актовий запис №149), а матір'ю дитини є позивачка. Отже судом встановлено, що також не спростовувалося сторонами, дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Правовідносини сторін регулюються статтями 84, 180-183, 199 Сімейного кодексу України. Таким чином, оцінивши докази, враховуючи визнання позову відповідачем, матеріальне становище відповідача та дитини, що відповідач є працездатним, офіційно не працевлаштований, на утриманні інших осіб не має, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання дитини - [PERSON], щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на дитину, суд виходить з того, що відповідач, як батько [PERSON], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття та саме такий розмір аліментів може забезпечити дитину достатнім рівнем життя і не порушить право відповідача на достатній життєвий рівень. Що стосується позовних вимог позивачки стосовно стягнення аліментів на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно, то суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Також згідно з ч.3 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. У сенсі статті 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину - як з батька. Тому положення статті 84 СК України визначають безумовне право позивачки на отримання аліментів на її утримання, незалежно від того, працює вона чи ні та незалежно від матеріального становища. Таким чином, з урахуванням матеріального становища відповідача, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов в цій частині також підлягає задоволенню. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн. та на користь позивача у розмірі 243,60 грн. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного, ст. 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved