Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності та реальний поділ житлового будинку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона на протязі десяти років користується частиною житлового будинку 109 по вул. Вознесенська у м. Рені Одеської області, яка складається з літ. Б літня кухня, площею 33,40 кв. м, сарай літ. Д, д, веранда літ. б1, б. Власником зазначеного будинку є відповідач по справі [PERSON] відповідно до договору дарування від 25 липня 2002 року, реєстр № 158. У 2005 році відповідач продала частину зазначеного будинку позивачу, однак, на теперішній час у неї не має можливості належним чином переоформити спірну частину будинку, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на відсутність грошових коштів. На сьогоднішній день [PERSON] продовжує проживати у спірній частині будинку, добросовісно, безперервно та відкрито нею користуватися, сплачувати комунальні послуги та робити капітальні і поточні ремонти. З 2005 року вказане майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката [PERSON], відповідно до якої вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання зявилася, позов визнала у повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, вона на протязі десяти років [PERSON] користується частиною житлового будинку 109 по вул. Вознесенська у м. Рені Одеської області, яка складається з літ. Б літня кухня, площею 33,40 кв. м, сарай літ. Д, д, веранда літ. б1, б. Власником зазначеного будинку є відповідач по справі [PERSON] відповідно до договору дарування від 25 липня 2002 року, реєстр № 158. У 2005 році відповідач продала частину зазначеного будинку позивачу, однак, на теперішній час у неї не має можливості належним чином переоформити спірну частину будинку, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на відсутність грошових коштів. На сьогоднішній день [PERSON] продовжує проживати у спірній частині будинку, добросовісно, безперервно та відкрито нею користуватися, сплачувати комунальні послуги та робити капітальні і поточні ремонти. З 2005 року вказане майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, а частина 3 цієї статті передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном. А на підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірну частину будинку за позивачем [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved