Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11.02.2005. В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] , які перебувають на їхньому вихованні. [PERSON] зазначила, що подружнє життя протягом останніх чотирьох років погіршилося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до фактичного розладу в сім`ї, спроби примиритися позитивного результату не принесли. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », дітей залишити на її вихованні, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 20.03.2020 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8ст.178 ЦПК України). Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.02.2005 у виконкомі Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] (а.с. 4, 5). Причиною розлучення є те, що спільне життя у подружжя не склалося, вони перестали розуміти один одного, що призвело до фактичного розладу в сім`ї, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує тільки формально. У відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, а тому позов слід задоволити. Ч. 2 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною четвертою ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в яком у вона проживає. Частиною першою ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд враховує, що [PERSON] досягла чотирнадцятирічного віку, а тому вона вправі самостійно обирати собі місце проживання. Крім того, позивачем не зазначено в позовній заяві про існування спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , а тому суд відмовляє в задоволенні даної позовної вимоги. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с. 4), який був сплачений при зверненні до суду, а також 1000,00 гривень витрат на правничу допомогу (а.с. 8-10). На підставі викладеного,

Outcome: approved