Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Тульчинського районного суд Вінницької області від 04.03.2016 було розірвано. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який в даний час знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча він фізично здоровий, має постійне місце роботи, а тому має можливість її надавати. Так як відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не зявилась. Направила суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає і не заперечує проти стягнення аліментів в заявленому розмірі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 08.10.2011 по 29.03.2016 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується ксерокопією рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.03.2016 (а.с.5). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-АМ №239237 (а.с.3), відповідач значиться його батьком, а отже несе обов'язок щодо його утримання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки дитина проживає з матірю - позивачем по даній справі, що підтверджується довідкою, виданою Кирнасівською селищною радою Тульчинського району Вінницької області від 23.08.2016 №3640 (а.с.4), то аліменти необхідно стягувати на її користь. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що у відповідача інших утриманців не має, він працює, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в заявленому позивачем розмірі, а тому вважає можливим стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання дитини в заявленому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву предявлено до суду 07.09.2016. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved