Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 11.04.2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 180. Від сумісного проживання сторони дітей не мають. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на сімейні обов'язки, а тому не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . За таких обставин, [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі . Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, в порядку, визначеному п.4 ч.8, ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, доказів про наявність поважних причин своєї неявки, відзиву та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2015 року, виданого повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.04.2014 року, про що вчинено актовий запис № 180 ( а.с.7 ). Від сумісного проживання сторони дітей не мають . З обґрунтувань позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на сімейні права та обов'язки, а тому не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . Позивач на примирення не погоджується. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved