Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. На обґрунтування позовних вимог пояснила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS], на момент приватизації іншим співвласником являвся її чоловік, [PERSON], який помер у 2013 році. Також у спірній квартирі зареєстрований відповідач, який не є членом сім`ї позивача, однак з дня реєстрації у спірній квартирі проживав там деякий час, проте з жовтня 2014 року [PERSON] залишив місце своєї реєстрації та з того часу не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденції за даною адресою, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується заявами сусідів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався (а.с.26; 31). Начальник третьої особи Дарницького районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника (а.с.30). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Як зазначає ч.1, ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1, ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 26.06.2006 року, виданого відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (а.с.5), власниками квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 23.03.2012 року (а.с.7). Спірна квартира є приватизованою, ізольованою, 2-кімнатною, жилою площею 29,20 м2, розташованою на 1 поверсі 16-ти поверхового будинку. На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-3 (а.с.8). Як зазначає позивач [PERSON] відповідач [PERSON] був зареєстррований у спірній квартирі 24.09.2013 року та проживав у ній деякий час, сплачуючи свою частку комунальних послуг, проте з жовтня 2014 року відповідач залишив місце своєї реєстрації та припинив сплачувати рахунки за комунальні послуги. Відсутність останнього у спірній квартирі також підтверджується актами сусідів (а.с.9-14). У відповідності до ч.1, ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.2, ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами ст. 72 ЖК України інші особи, що не є членами наймача чи власника квартири,, втрачають право користування житлом у випадку відсутності їх більше шести місяців. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що поскільки відповідач [PERSON] не є співвласником або власником спірної квартири, з жовтня 2014 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, за весь час не ставив питання та не намагався вселитись, позивач не чинила відповідачу перешкод у користуванні житлом, тому відповідач був відсутній в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних підстав і його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], задовольнивши вказаний позов.

Outcome: approved