Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей та моральну шкоду. 22.06.2015 року позивач звернулася до суду з уточненою позовною заявою, в якій просила стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2010 року, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають разом з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що заявлений у позові розмір аліментів, на його думку, буде стимулювати відповідача до пошуку стабільної роботи з метою надання утримання своїм дітям на належному матеріальному рівні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Повідомив, що офіційно не працює, стабільного доходу не має і згоден сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 149, який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року було розірвано (а.с. 28). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 29,31). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на даний час діти проживають з матірю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей обгрунтовані, але, виходячи із принципів розумності та справедливості, позов підлягає частковому задоволенню через надмірний розмір утримання, якого вимагає позивач. Тому, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, що суд вважає достатнім за даних обставин. Доводи позовної заяви та пояснення представника позивача не спростовують висновків суду та не дають підстав для задоволення позову у повному обсязі. Даних про матеріальний стан, як платника, так і одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини й інших обставин, що згідно зі ст. 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача та/або відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду 30 квітня 2015 року суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial