Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просять визнати за нею в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на гараж № 9-а, розташований за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, 9. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на нього за спадкодавцем. Строни в судове засідання не прибули, надали суду заяви у яких просили проводити розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 03 липня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 308388 від 04 липня 2014 року (а.с. 5). Спадкоємцями померлого є його дружина [PERSON] і дочка [PERSON], про що свідчать свідоцтво про народження серії VІІІ-БК № 430842 від 04.01.1994 року, свідоцтво про укладення шлюбу (повторне) серії I-ФС № 473843 від 09.12.1993 року та свідоцтвом про укладення шлюбу (повторне) серії V-БК № 286605 від 04.01.1994 року (а.с. 6, 12, 13). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого чоловіка, а відповідач відмовилась від прийняття спадщини померлого батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с. 54, 57). Постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 02.03.2015 року № 243/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний гараж, розташований за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, 9 з тих підстав, що відсутній правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності на нього за спадкодавцем (а.с. 4). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Норми статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, що державна реєстрація прав є обовязковою; інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав; права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зазначений закон набрав чинності в серпні 2004 року. Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові омплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Як вбачається із досліджених судом матеріалів інвентаризаційної справи на спірний гараж, його було побудовано у 1968 році (а.с. 81 83). Тобто, на момент виникнення у померлого [PERSON] прав на спірне нерухоме майно 1986 рік, діяв Цивільний кодекс Української РСР від\~18.07.1963\~року, положення якого не передбачали обовязкової реєстрації прав на нерухоме майно. Отже, суд приходить до висновку, що права [PERSON] на нерухоме майно у вигляді гаража, розташованого за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, 9 були дійсними, оскільки на момент виникнення вказаних прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Інструкція про порядок\~реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала державну\~реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної\~реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~України та\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну\~ реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому, у разі відсутності державної\~реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну\~ реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Також, слід врахувати, що згідно із архівної довідки КП Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 20.02.2015 року № 115, нерухоме майно, а саме гараж № 9-а за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів 9, заінвентаризоване на імя [PERSON]А, інвентаризаційна справа № 535 (а.с. 79). Крім того, суд зважає на ту обставину, що померлий [PERSON] уживав зажодів щодо оформлення свого права власності на даний гараж, у звязку з чим звертався до органів місцевого самоврядування. Зокрема, витяг з Рішення № 178 від 29 вересня 1998 року виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, свідчить про те, що [PERSON] було дозволено будівництво гаража № 9-а по вулиці Декабристів 9 у місті Василькові Київської області, оскільки самовільно проведене будівництво не порушує архітектурно-будівельних, санітарних і протипожежних вимог. До того ж, Рішенням № 475 від 24 жовтня 2012 року виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, [PERSON], за його заявою було вирішено оформити право власності на гараж № 9-а по вулиці Декабристів 9 у місті Василькові Київської області (а.с. 80). Таким чином, суд приходить до висновку, що права спадкодавця позивача на нерухоме майно у вигляді спірного гаража, виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: у рік його побудови у 1986 році, а тому, вони визнаються дійсними і у разі відсутності їх державної реєстрації, з урахуванням тієї умови, що вказане нерухоме майно було за інвентаризоване за спадкодавцем позивача, як встановлено в судовому засіданні. Отже, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved