Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те що, в період з червня 2010 року до 30.04.2013 року вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період фактичних шлюбних відносин у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], сини [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Під час проживання однією сім'єю вони 30.12.2011 року придбали трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], яку вирішили оформити на відповідача, оскільки вона (позивач) була вагітна і за станом здоров'я не мала можливості займатися оформленням права власності, хоча квартира була придбана як за її особисті кошти, так і за спільні сімейні. З 30.04.2013 року по 01.04.2015 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. З квітня 2015 року разом не проживають, у відповідача нова сім'я, він змінив місце проживання, виїхав з країни. 14.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено рішення, яким встановлено факт проживання однією сім'єю в період з червня2010 року по 30 квітня 2013 року, та проведено розподіл спільного майна, однак питання поділу спірної квартири не вирішено. Спірна квартира була придбана як за рахунок спільних з відповідачем коштів в сумі 100 000,00 грн., так і за рахунок її особистих коштів в сумі 370 000,00 грн.. У зв'язку з чим, її частка складає 79,78/100 - особисті кошти. Сумісною власністю подружжя є 20,22/100, що підлягає поділу. Таким чином її частка в порядку поділу майна подружжя становить 10,11/100, частка відповідача - 10,11/100. Оскільки відповідач заперечує щодо вказаного поділу, вона звернулася до суду з даним позовом, та просить визнати за нею право особистої власності на 79,78/100 часток спірної квартири, 10,11/100 часток квартири в порядку поділу спільної сумісної власності, та за відповідачем 10,11/100 часток квартири в порядку поділу спільної сумісної власності. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що сторони в період з червня 2010 року до 30.04.2013 року вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Мають спільних дітей - дочка [PERSON], [INFO], сини [PERSON] та [PERSON], [INFO]. З 30.04.2013 року по 01.04.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 30.12.2011 року була придбана трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], яку вирішили оформити на відповідача. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ст. 57 СК України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В суді встановлено, що спірна квартира була придбана в період проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як за особисті кошти позивача в сумі 370 000,00 грн., що становить 79,78/100 частин квартири, так і за спільні сімейні кошти в сумі 100 000,00 грн., що становить 20,22/100 частин квартири. Викладені обставини, та надані докази дають підстави суду для задоволення позову в повному обсязі. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved