Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що 05 вересня 2009 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося, через відсутність взаєморозуміння, оскільки з часом вони втратили один до одного почуття кохання.Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 05 вересня 2009 року \\а.с.6\\. Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.7-8/. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 05 вересня 2009 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем наданий розрахунок вартості послуг адвоката з підтвердження оплати /а.с.10/. Таким чином, враховуючи те, що судом вирішено позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, тому з відповідача на її користь підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 400 грн., крім того суд вважає необхідним також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору сплачені позивачем у розмірі 704 грн. 80 коп. при зверненні до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу /а.с.1/. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved