Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 4/225 частин домоволодіння [ADDRESS] , та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на 4/225 частини домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з наступних приміщень: житлового будинку А-1, житлового будинку Д-2, літньої кухні Б, сараю В, гаражу Г, вбиральні Ж, сараю тимчасового И, споруди №1-15, І,ІІ, житлового будинку А-1, який складається з наступних приміщень: 1-1 коридору, площею 5,8 м?; 1-2 житлової кімнати, площею 9,3 м?; 1-3 житлової кімнати, площею 13,4 м?; 1-4 житлової кімнати, площею 8,8 м?; 1-5 житлової кімнати, площею 9,7 м?; 1-6 ванної кімнати, площею 2,8 м?; 1-7 туалету, площею 1,3 м?; 1-8 кухні, площею 7,5 м?, загальною площею 58 м?, житловою площею 41,2 м?; житлового будинку Д-2, який складається з наступних приміщень: 2-1 коридору, площею 1,7 м?, 2-2 коридору, площею 11,0 м?; 2-3 кухні, площею 11,9 м?, 2-4 санвузла, площею 4,1 м?; 2-5 кладової, площею 3,8 м?; 2-6 сходової клітини, площею 1,7 м?; 2-7 вітальні, площею 29,8 м?; в мансардовому поверсі ДЖ-2: 2-8 сходова клітина, площею 10,7 м?; 2-9 санвузол, площею 5,5 м?; 2-10 житлове приміщення, площею 14,3 м?; 2-11 житлове приміщення 17,5 м?; тераса; підвал під Д-2, площею 10,2 м?. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , заповіту від її імені складено не було. Спадкоємцями першої черги є позивач, сестра позивача відповідач [PERSON] , та їхня бабуся [PERSON] . Позивач вказує, що на момент смерті її матері належало 32/600 частин домоволодіння, а тому кожному із спадкоємців повинно належати 32/600:3=32/1800=8/450=4/225. Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на що постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. від 06 лютого 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] , у зв`язку з ненаданням позивачем документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на спадкове майно. Позивач також вказує, що її бабуся померла [INFO] та від її імені було складено заповіт на ім`я позивача. 11 липня 2017 рок позивач відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та в той же день прийняла спадщину за законом. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України та за правилами представництва позивач і її сестра відповідач [PERSON] на підставі ст. 1266 ЦК України. Позивач зазначає, що на момент відкриття спадщини бабусі належало 32/600 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02 листопада 1994 року, 32/200 частини на підставі свідоцтва про право власності від 09 вересня 1994 року, 4/225 частин після смерті [PERSON] , а всього 52/225. Отже, кожному із спадкоємців після смерті [PERSON] ( [PERSON] та [PERSON] , якби вона була жива на день смерті [PERSON] ) повинно належати по 52/450 частин домоволодіння [ADDRESS] . Позивач вважає, що на підставі ст. 1266 ЦК України, вони з сестрою представляють свою померлу матір та їм на двох повинно належати по 52/900 або 13/225. 07 листопада 2017 року на ім`я позивача приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 8/200 частини після смерті [PERSON] . Також постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. від 10 квітня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачем не подано документи, що підтверджують право власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно. Позивач зауважує, що оскільки на її ім`я було видано свідоцтво на 8/200, то в судовому порядку за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на 4/225 частин спірного домоволодіння. Враховуючи вищевикладене, позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року витребувано у Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради належним чином посвідчену копію інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а також витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірини Леонідівни належним чином завірені копії спадкових справ після померлих [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №204/3891/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року провадження у цивільній справі поновлено та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Дніпровської міської ради Кузюр О.О. просила ухвалити рішення на розсуду суду. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв по суті справи не подавала. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна, повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач є донькою [PERSON] , померлої [INFO] , та онукою [PERSON] , померлої [INFO] (т.1 а.с.10, 11, 13, 14-16, 31, 32). З повідомлення Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №12741 від 21 вересня 2017 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності: гр. [PERSON] 32/600 частини, гр. [PERSON] 32/600 частини (ПІБ надано російською мовою згідно правовстановлювального документа) на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09 вересня 1994 року; гр. [PERSON] 32/200 частини (ПІБ надано російською мовою згідно правовстановлювального документа) на підставі свідоцтва про право власності від 09 вересня 1994 року; гр. [PERSON] 32/600 частини, гр. [PERSON] 68/100 частин на підставі договору дарування від 06 травня 2006 року (т.1 а.с.20). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, домоволодіння [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить: - 68/100 частин - [PERSON] , на підставі договору дарування від 06 травня 2006 року серії ВСТ № 072267, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 5-863; - 32/600 частин - [PERSON] , на підставі договору дарування від 06 травня 2006 року серії ВСТ № 072267, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 5-863; - 8/200 частин [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. 01 червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 754; - 16/200 частин [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. 11 грудня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1945; - 8/200 частин [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. 07 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1779 (т.2 а.с.107-110). Також в зазначеному Реєстрі міститься опис об`єкта: житловий будинок А-1, загальною площею 59,1 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.; Д-1 житловий будинок цегляний, загальною площею 123,1 кв.м., Б-літня кухня шл.бл.; В-сарай шл.бл.; Г-гараж цегляний; З-сарай цегляний, огорожа №І-ІІ; споруди, замощення №7,12,І (т.2 а.с.107). Крім того, в зазначеному Реєстрі наявний технічний опис майна: Рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради №628 від 08 липня 1952 року про надання земельної ділянки площею 600 кв.м., крім того самовільно зайнято 145 кв.м. Узаконена площа по літ. А-1: загальна 59,1 кв.м., житлова 41,2 кв.м., по літ. Д-1: загальна 123,1 кв.м., житлова 61,6 кв.м. (т.2 а.с.109). За копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , складеного станом на 15 серпня 2014 року вбачається, що в цілому домоволодіння складається з житлового будинку А-1, житлового будинку Д-2, літньої кухні Б, сараю В, гаражу Г, вбиральні Ж, сараю тимчасового И, споруди №1-15, І,ІІ; житловий будинок А-1 складається з наступних приміщень: 1 коридору, загальною площею 5,8 м?; 2 житлової кімнати, загальною площею 9,3 м?; 3 житлової кімнати, загальною площею 13,4 м?; 4 житлової кімнати, загальною площею 8,8 м?; 5 житлової кімнати, загальною площею 9,7 м?; 6 ванної кімнати, загальною площею 2,8 м?; 7 туалету, загальною площею 1,3 м?; 8 кухні, загальною площею 7,5 м?, а всього по літ. А-1 загальна площа складає 58,6 м?, житлова площа 41,2 м?, допоміжна 17,4 м?; житловий будинок Д-2 складається з наступних приміщень: 1 коридору, загальною площею 1,7 м?, 2 коридору, загальною площею 11,0 м?; 3 кухні, загальною площею 11,9 м?, 4 санвузла, загальною площею 4,1 м?; 5 кладової, загальною площею 3,8 м?; 6 сходової клітини, загальною площею 1,7 м?; 7 вітальні, загальною площею 29,8 м?; також наявний мансардний поверх та підвал літ. Д-2 (т.1 а.с.34-41). З копії технічного паспорту, складеного 23 грудня 2005 року, що міститься в інвентаризаційній справі в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , складається лише з житлового будинку А-1, Д-1, літньої кухні Б, Б-1, сарай В, гараж Г, вбиральня Ж, сарай (тимчас) И, інші споруди №1-13,І (т.1 а.с.221-225). Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зверталися позивач та відповідач [PERSON] (т.1 а.с.151, 153). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 лютого 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачем не подано документи, що підтверджують право власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно (т.1 а.с.169). Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини зверталися позивач, відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] (т.1 а.с.172, 185, 187). Як вбачається з копії спадкової справи №2/2017, [PERSON] 06 листопада 1999 року склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] та позивачу в рівних частинах кожному. Позивач своєю заявою відмовилась від прийняття належної їй спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] (т.1 а.с.175, 194). 07 листопада 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 8/200 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з: житловий будинок А-1, загальною площею 59,1м?, житловою площею 41,2 м?; Д-1 житловий будинок цегляний, загальною площею 123,1 м?, житловою площею 61,6 м?; Б-літня кухня шл.бл.; В-сарай шл.бл.; Г-гараж цегляний; З-сарай цегляний, огорожа № І-ІІ; споруди, замощення №7, 12, І (т.1 а.с.238). Також приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/200 та на 8/200 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , третій особі [PERSON] та відповідачу [PERSON] (т.1 а.с.243, 250). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 квітня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачем не подано документи, що підтверджують право власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно (т.1 а.с.246). Право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , не оформлювалося (т.2 а.с.107). Вирішуючи позовні вимоги суд приходить до наступного. Відповідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Порівнюючи технічні паспорти на спірне житлове приміщення станом на 23 грудня 2005 року та станом на 15 серпня 2014 року встановлено, що житлового будинку Д-2 та споруди № [NUMBER] , ІІ не існували станом на 23 грудня 2005 року. Відсутні й відомості щодо житлового будинку Д-2 за адресою: [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Разом з цим в зазначеному Реєстрі наявні відомості про самовільне зайняття земельної ділянки у розмірі 145 кв.м. Внаслідок наведеного, спірне майно є самочинним будівництвом. Належні та допустимі докази того, що спірне нерухоме майно було збудовано спадкодавцями (спадкодавцем) у передбаченому законом порядку на земельній ділянці, яка була надана для цієї мети, відсутні. Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 7 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. За наведених обставин, позивач має право на спадкування будівельних матеріалів, використаних в процесі самочинного будівництва, а також визначені майнові права, які спадкодавець мав на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку позивач повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на зазначене нерухоме майно (введення в експлуатацію тощо). На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] у визначених нею межах задоволенню не підлягають, що не перешкоджає позивачеві звернутися до суду за захистом свого права із застосуванням належного способу захисту. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed