Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 29 грудня 2016 року померла її мама - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Галицькій, 43, в с-щі Отинія, Коломийського району, івано-Франківської області. Згідно заповіту мама їй заповіла все своє майно. Вона вступила в управління спадковим майном, взяла під охорону його, обробляє земельну ділянку, сплачує податкові платежі. З метою оформлення спадщини після смерті мами вона звернулася до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як житловий будинок відносився до колгоспного двору, а нотаріус немає змоги встановити всіх співвласників майна та їх частки у цьому майні. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с-ще Отинія, вул. Галицька, 43, Коломийського району, Івано-Франківської області. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради та відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких позов визнали та просять про розгляд справи у їх відсутності. Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 1. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної Ради народних депутатів № 27 від 31 березня 1987 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, яка розташований в с-щі Отинія по вул. Галицька (Терешкової), 43 належав на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року, відповідно до довідки [PERSON] селищної ради від 25 вересня 2017 р. № 3473, в спірному будинковолодінні були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом на 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві їх проживало пятеро, то кожному із них належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с-щі Отинія по вул. Галицька, 43. Отже, після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с-щі Отинія по вул. Галицька, 43. [PERSON] за життя розпорядилася своїм майном, так як залишила заповіт, посвідчений секретарем Отинійської селищної ради 11 лютого 2003 року, згідно якого все своє майно де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, що підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради від 02 березня 2017 року № 215/02-33. Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, а тому вступила в управління спадковим майном, взяла під охорону його, обробляє земельну ділянку, сплачує податкові платежі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від своїх часток у колгоспному дворі відмовилися на користь позивача і не претендують на спадкове майно. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. З метою оформлення спадщини [PERSON] 05 травня 2017 року звернулася до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, підтвердженням чого є матеріали спадкової справи № 68/2017. Однак нотаріус, згідно листа від 17 серпня 2017 року № 02-14/255, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як житловий будинок відносився до колгоспного двору та належить його членам на праві сумісної власності, а нотаріус немає змоги встановити всіх співвласників майна та їх частки у цьому майні. Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки від 03 вересня 2017 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Галицька, 43, с-ще Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області, становить 174\~800 грн.. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що позивач прийняла спадщину, та з урахуванням визнання позову відповідачами, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Галицька, 43, с-ще Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області. На підставі викладеного та ст. 328,\~347, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved