Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Разом з нею в будинку постійно мешкає та зареєстрована її донька [PERSON] та чоловік позивача - [PERSON]. У 1994 році до позивача звернувся її брат [PERSON], з проханням зареєструвати його в її будинку для того, щоб працевлаштуватись на підприємство. Оскільки [PERSON] все своє життя мав проблеми з законом, [PERSON] вирішила підтримати його бажання працювати і прописала в своєму будинку, де він залишив свої речі і періодично навідувався, іноді ночував, але фактично проживав в іншому місці. Пропрацювавши декілька місяців [PERSON] кинув роботу, забрав з дому позивача всі свої речі і почав знову вести свій звичайний спосіб життя, тобто пиячити, скоювати крадіжки і таке інше. За адресою своєї реєстрації відповідач [PERSON] не з'являється. На даний час відповідач проживає із жінкою на території Синельниківського району, де саме позивачу невідомо. Іноді, при зустрічі [PERSON] в м. Синельникове, на прохання позивача знятись із реєстрації в її будинку відповідач відмовляється. Відповідач не бажає вчиняти дій для зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку, що призводить до додаткових матеріальних витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання газу, електроенергії. Перебування [PERSON] на реєстраційному обліку у належному позивачу будинку порушує її право на отримання державної субсидії на оплату комунальних послуг, суттєво погіршує матеріальний стан її сім'ї і обмежує її право власності та володіння своїм майном. Між позивачем та [PERSON] не існує будь-яких домовленостей користування будинком, відповідач не оплачує плату за користування жилим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі спільному побуті, тому він вважається таким, що втратив право користування ним. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття його з реєстрації за вказаною адресою Синельниківським районним сектором Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи до суду не з'явилась але до початку попереднього судового засідання надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, рішення просила прийняти згідно чинного законодавства. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача, [PERSON] був приписаний у [PERSON], але вже більше десяти років у неї в будинку не проживає. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок с господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією реєстраційного посвідчення Синельниківського бюро технічної інвентаризації від 11 січня 1982 року на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку, посвідченого в Синельниківській держнотконторі за № 1702 від 29 травня 1974 року. Згідно із записами у домовій книзі в будинку, розташованому за вищезазначеною адресою, зареєстрований [PERSON]. Як вбачається з довідки від 25.03.2015 року, виданої головою квартального комітету № 15, [PERSON], 1947 року народження не проживає за адресою: [ADDRESS] з 1995 року. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області від 15.04.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Способи захисту прав власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386,391 ЦК України. Право власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України і ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку ( квартири) на користування житлом та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку ( квартири) права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок ( квартиру) припиняє право членів її сім'ї на користування житлом. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Реєстрацією відповідачів в належному позивачу на праві власності будинку порушуються її законні права та інтереси. [PERSON] не може оформити субсидію для зменшення витрат на оплату комунальних послуг. Крім того, вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Вимога до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Синельниківського районного сектору про зняття відповідачів з реєстрації є безпідставною, оскільки зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного,

Outcome: partial