Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 грудня 2013 року, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якою мають спільну дитину - сина [PERSON] . Рішенням суду від 6 грудня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, малолітнього сина залишено проживати з нею та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір раніше стягнутих аліментів у фіксованому розмірі є недостатнім та не забезпечує для дитини належного утримання. В силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та становить нині 2218 грн. Розмір отримуваної нею заробітної плати є незначним і не дозволяє в повній мірі забезпечити потреби дитини. Ухвалою суду від 8 січня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася. Представником позивача 20 березня 2020 року подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами. Відповідач 23 березня 2020 року подав суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осі, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 грудня 2013 року у цивільній справі № 569/20897/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн щомісячно, починаючи з 18 листопада 2013 року і до досягнення сином повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відтак, позов підлягає до задоволення. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved