Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] з 25.09.1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем виявилось неможливим, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені, позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу. За час спільного проживання сторонами було набуто право власності на: - житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно складається з житлового будинку літ. «А» загальна площа 68,5 кв. м., житлова площа 43,7 кв. м.; сараїв літ «Б», «б», «б1»; погріб літ. «п/Б»; гараж літ. «Г», оглядова яма літ. «о/я»; вбиральня літ. «У»; огорожа № 1-4; колодязь № 5; вигрібна яма № 6. - земельну ділянку кадастровий номер 0510100000:03:027:0246 площею 0,0504га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . - автомобіль АЗЛК 2140, 1978 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Все майно було зареєстровано на [PERSON] , що позбавляє позивачку права розпоряджатися майном. Просила суд, визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно складається з житлового будинку літ. «А» загальна площа 68,5 кв. м., житлова площа 43,7 кв. м.; сараїв літ «Б», «б», «б1»; погріб літ. «п/Б»; гараж літ. «Г», оглядова яма літ. «о/я»; вбиральня літ. «У»; огорожа № 1-4; колодязь № 5; вигрібна яма № 6, та на земельну ділянку кадастровий номер 0510100000:03:027:0246 площею 0,0504га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Залишити у власності [PERSON] , [INFO] автомобіль АЗЛК 2140, 1978 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлені та сторонами не заперечуються обставини відносно того, що сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі придбали: житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно складається з житлового будинку літ. «А» загальна площа 68,5 кв. м., житлова площа 43,7 кв. м.; сараїв літ «Б», «б», «б1»; погріб літ. «п/Б»; гараж літ. «Г», оглядова яма літ. «о/я»; вбиральня літ. «У»; огорожа № 1-4; колодязь № 5; вигрібна яма № 6 (а.с.12). - земельну ділянку кадастровий номер 0510100000:03:027:0246 площею 0,0504га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). - автомобіль АЗЛК 2140, 1978 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Частинами 1, 2 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме 2000 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved