Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. 12.03.2013 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON]. З грудня 2014 року позивач з відповідачем не проживають разом. З цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач ніде не працює, але в нього на праві власності є декілька житлових приміщень, які він здає в оренду; інших утриманців не має. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судові засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено у судовому засіданні, 12 березня 2013 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у Відділі державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 263. 23 травня 2014 року у позивача і відповідача народилася дитина - [PERSON], про що Відділом державної РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 5012. Судом встановлено, що малолітня дитина сторін проживає разом із позивачем, знаходиться повністю на її утриманні. Позивач надала до суду квитанції на підтвердження здійснення витрат на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суду не було надано відомостей щодо офіційного працевлаштування відповідача, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне присудити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та такими, що необхідно задовольнити.

Outcome: approved