Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з березня 2015 по січень 2016 в розмірі 5936,64 грн., згідно наданого нею розрахунку. Вимоги позивач обгрунтувала тим, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 26.02.2013 по справі № 357/986/13-ц з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.01.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок систематичної несплати аліментів станом на 9.02.2016 утворилася заборгованість по аліментах, згідно з довідкоюрозрахунком № 167/16 відділу ДВС Печерського районного управління юстиції, в розмірі 19450,25грн.. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Додатково пояснила, що довідки-розрахунки відділу ДВС Печерського районного управління юстиції не відповідають дійсності, до уваги взята довідка про заробітну плату відповідача, яка оформлена неналежним чином. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що заборгованості по аліментах не має. Оскільки бухгалтер підприємства, на якому він працював, несвоєчасно перераховував аліменти на користь позивачки, то він був змушений самостійно здійснювати перерахунки, про що свідчать відповідні квитанції. В свою чергу, працівники відділів ДВС Печерського районного управління юстиції м.Києва та МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції зволікали з направленням виконавчого провадження та виконавчого листа за місцем роботи відповідача, в звязку з чим і утворювалася заборгованість, яку відповідач погашав самотужки. Треті особи - Печерський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 26.02.2013 по справі № 357/986/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.01.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист виданий судом 11.03.2013. Згідно з відповіддю Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 7.04.2016 на звернення [PERSON], на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби у м.Києві на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, по якому, згідно заяви стягувача від 9.02.2016, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10.ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», та направлене за належністю до ВДВС Білоцерківського МУЮ разом з довідкою-розрахунком заборгованості за період з 13.03.2015 по 9.02.2016. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах № 167/16 від 9.02.2016 Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві, заборгованість [PERSON], згідно виконавчого листа, виданого 11.03.2013 Білоцерківським міськрайонним судом по справі № 357/986/13-ц, за період з 03.2015 по 9.02.2016 становить 19450,25 грн.. Розрахунок проведено, виходячи із середньої заробітної плати по м.Києву, без зазначення жодного платежу. Вказаний розрахунок боргу жодна із сторін не визнала. Сторони в судовому засіданні пояснили, що вони зверталися до Печерського районного відділу ДВС із проханням здійснити перерахунок заборгованості та видати відповідну довідку, проте перерахунку не отримали. На запит суду щодо надання розрахунку заборгованості, із врахуванням розміру заробітної плати відповідача та здійснених проплат, до суду надійшла довідка розрахунок заборгованості від 17.06.2016 № 167/16 Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві, заборгованість [PERSON], згідно виконавчого листа по справі № 357/986/13-ц, за період з 02.2015 по 02.2016 становить 402,69 грн.. Відповідач сплатив заборгованість в розмірі 403грн. на рахунок позивачки квитанцією від 7.07.2016. Розрахунок проведений з врахуванням довідки ТОВ «МАВІБОНД СВ» про заробітну плату [PERSON] за період роботи з 26.05.2014 по 16.11.2015 на посаді торгівельного представника. У довідці зазначені утримання аліментів лише 08.2015 в розмірі 364,05грн., 09.2015 364,76грн., 10.2015 369,57грн.. Довідка видана за підписом директора та скріплена печаткою товариства. Позивач заперечила проти достовірності довідки ТОВ «МАВІБОНД СВ», оскільки в ній не зазначена дата видачі та номер. Проте, при вирішенні клопотання відповідача про прийняття зазначеної довідки заперечень від позивача не надходило, відповідачем довідка була подана до Печерського районного відділу ДВС для розрахунку заборгованості по аліментах, зазначений період нарахувань заробітної плати, її розмір, розмір утримання, що здійснювалися із зарплати та розмір утриманих аліментів, достовірність її скріплена печаткою та підписом директора товариства, тому підстав вважати довідку недійсною суд не має. На підтвердження сплати аліментів відповідачем надані до суду квитанції за 6.01, 2015, 16.01.2015, 16.02.2015, 13.05.2015, 2.07.2015, 20.07.2015, 13.08.2015, 13.08.2015, 14.09.2015, 14.09.2015, 18.12.2015, які також відображені у розрахунку заборгованості від 17.06.2016 № 167/16 Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві. На день розгляду справи заборгованість по сплаті аліментів за вказаний позивачем період відсутня. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях відповідача вини у виникненні заборгованості щодо несплати аліментів, оскільки з пояснень відповідача та наданих сторонами доказів по справі вбачається, що затримка у стягненні (перерахунку) аліментів, згідно виконавчого, листа виникала з вини органів державної виконавчої служби та підприємства, яке несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювало відрахування аліментів, в звязку з чим відповідач був змушений самостійно здійснювати їх перерахування на рахунок позивачки. На день звернення до суду сторонам не було достовірно відомо про наявність заборгованості по аліментах. Про причини несвоєчасного та недостовірного розрахунку заборгованості Печерський районний відділ ДВС суд не повідомив. Суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача. Судові витрати покладаються на позивача. На підставі ст.ст. 20, 195, 196 СК України, ст. 11, 31 ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed