Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення неустойки (пені) по аліментах, в якій зазначає, що відповідач по справі є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . На виконанні у Тернівському МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-917/11, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь, на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Відповідно до розрахунку станом на 19.06.2019 року, наданого Тернівським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області заборгованість по аліментам [PERSON] на її користь на утримання сина становить 98322,27 грн.. Позивач також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Крім того, позивач зазначає, що за її розрахунком заборгованість за 2019 рік (січень-травень) складає 8559,32 грн., заборгованість за 2018 рік складає 84202,58 грн., заборгованість за 2017 рік складає 10269,33 грн., всього заборгованість за грудень 2017 року, 2018 рік та 2019 рік (січень - травень) складатиме 103031,23 грн.. Загальна сума розрахунків пені перевищує 100% заборгованості (98322,27 грн.), а отже сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 98322,27 грн.. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 98322,27 грн., справу розглядати без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] в судове судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 2-4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 17-19, 23-25), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області 14.11.2011 року, актовий запис № 36 (а.с. 7). Згідно з дублікатом виконавчого листа, виданого 11.06.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі № 2-917/11, з [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.12.2011 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Крім того, з правових позицій, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» видно, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року № 333/6020/16-ц видно, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися відповідно до формули: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-917/11 від 17.02.2012 року, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини доходів з [PERSON] за період з 21.12.2011 року по 19.06.2019 року, складеним державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, встановлено, що заборгованість [PERSON] по аліментам за виконавчим листом, за вказаний у розрахунку період, станом на 19.06.2019 року, становить 98322,27 грн., відповідачем на користь позивача аліменти не сплачувались (а.с. 9-10). Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів поважності несплати ним аліментів та доказів того, що така заборгованість утворилася з незалежних від нього причин до суду не подав, а тому, суд вважає, що на платника аліментів повинна бути покладена відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені). Враховуючи викладене та те, що судом встановлено період заборгованості по сплаті відповідачем аліментів з 21.12.2011 року по 19.06.2019 року та позивачем здійснено розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів в межах строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) за період з грудня 2017 року по травень 2019 року за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1% отже загальна сума заборгованості пені становить 103031,23 грн., проте, у зв`язку з тим, що сума розрахунків пені перевищує 100% заборгованості по аліментам, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму пені, що не перевищує суму основного боргу, тобто у розмірі 98322,27 грн.. На підставі викладеного, враховуючи ч. 1 ст. 196 СК України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи. На підставі ст. 141 ЦПК України та п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 983,22 грн. на користь держави.

Outcome: approved