Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та визначити опікуном [PERSON]. При цьому, посилається на те, що відповідач зовсім перестала піклуватись про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його розвитком, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що безумовно негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач коштів на утримання сина не надавав. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати цивільну справу за її відсутності, щодо заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялася належним чином. Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР, надала суду заяву, згідно якої підтримала позовну заяву.. Згідно зі ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріли справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є спільна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. 15.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зроблено актовий запис №74 про розірвання шлюбу. [PERSON], [INFO] проживає разом із батьком та з 2015 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], згідно довідки ТОВ «Олімп.Комплекс» №28 від 04.07.2018 року. Згідно довідки №40318-90/72 від 19.09.2018 року виданої ТОВ «ВК «ДАРЛ», [PERSON] дійсно працює на посаді директора ТОВ «ВК «ДАРЛ» з 01.04.2016 року по теперішній час і заробітна плата за останні 6 місяців складає 199542,50 грн. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.04.2018 року визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON]. Стаття 150 СК України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 180 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідач не виконує жодних із своїх батьківських обов'язків відносно [PERSON], [INFO]. З висновку органу опіки та піклування Приморської РА ОМР від 10.10.2018 року 01-11/1859/2 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо дитини вбачається, що [PERSON], участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться духовним та моральним розвитком. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Вихованням неповнолітньої дитини займається позивач, відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню, тобто не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя. Згідно зі ст. 164 СК України одними з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітніх,

Outcome: approved