Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 23 жовтня 2004 року уклали шлюб. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на сімейне життя, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їхнім інтересам. Відповідач участі в утриманні спільних неповнолітніх дітей не приймає. Позивач проживає разом з синами та утримує їх за свої кошти. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому позивач вважає, що він має змогу сплачувати кошти на утримання спільних дітей. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 23 жовтня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1646, стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на утримання [PERSON] [INFO] та 2000 гривень на утримання [PERSON] [INFO] , щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 10.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу місця проживання відповідача, копію ухвали від 10.09.2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 15.09.2021 року, про що свідчить його підпис в повідомленні. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому [PERSON] не заперечує проти позовних вимог та підтримує їх в повному обсязі. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 жовтня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1646, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя Телецькі від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що слідує з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . Із довідки ПП «КВЖРЕП №8» від 22.07.2021 року слідує, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані разом з позивачем за однією адресою. Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на сімейне життя, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їхнім інтересам. Відповідач участі в утриманні спільних неповнолітніх дітей не приймає. Позивач проживає разом з синами та утримує їх за свої кошти. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, на розірвання шлюбу та сплату аліментів погоджується. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку щодо утримання дітей визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпеченні інтересів дитини, які полягають, крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини, беручи до уваги, щовідповідач є особою працездатного віку, інших дітей на його утриманні немає, не надав належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження свого матеріального стану, копію позовної заяви з додатками отримав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що не заперечує проти позовних вимог та підтримує їх в повному обсязі,

Outcome: approved