Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що в період 1999 по 2000 роки сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Після припинення з [PERSON] шлюбних відносин у 2000 році, їх син [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.07.2000 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини його прибутку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з 30.06.2000 року до досягнення повноліття дитиною. Проте, відповідач аліменти не сплачував та має заборгованість у сумі 6787 гривень, у зв'язку з чим Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 164 КК України. Зазначає, що після цього, 26.06.2013 року відповідач одразу сплатив частину заборгованості у сумі 4585,23 грн., але у відповідача ще залишалася заборгованість у сумі 1401,50 грн. 17.07.2013 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, і виконавчий лист від 07.07.2000 року був надісланий на примусове виконання за належністю до ВДВС Царичанського РУЮ, для відрахування аліментів із заробітної плати боржника, оскільки на теперішній час він працює на території Царичанського району. Однак, з того часу позивач не отримувала аліментів взагалі, і заборгованість [PERSON] зросла до 2595,80 гривень. На теперішній час, відповідач не надає дитині матеріальної допомоги, життям сина не цікавиться, не приймає участі у вихованні неповнолітньої дитини, не цікавиться успішністю навчання сина, навіть не дзвонить сину і не відповідає на дзвінки від дитини, не вітає з Днем народження та іншими святами. Востаннє відповідач бачився з сином три роки тому, але навіть при зустрічі не проявляв жодних батьківських хвилювань та піклувань. Вважає, що таке відношення відповідача до сина, не залишає сподівань на те, що коли-небудь він виправиться та почне допомагати дитині і проявляти батьківські почуття до нього. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Дніпровського відділу РАЦС Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, просить суд розглядати справу без представника відділу. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження неповнолітнього [PERSON], актовий запис № 677. 12.09.2000 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12 вересня 2000 року відповідно до актового запису № 298. Неповнолітній син сторін [PERSON] проживає з позивачем, що підтверджується довідкою № 243 від 25 жовтня 2013 року виданою ЖБК № 193. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.07.2000 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини його прибутку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з 30.06.2000 року до набрання повноліття дитиною, що підтверджується виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.02.2007 року по цивільній справі № 13-129/2000 р. За фактом ухилення від сплати аліментів, Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 164 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 12013040790001799 від 04.07.2013 року. Згідно довідки Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції від 28.10.2013 № 17013 станом на 30.06.2013 р. у відповідача залишалася заборгованість у сумі 1401,50 грн. Згідно довідки про заборгованість по сплаті аліментів станом на 09.10.2013 р. видана державним виконавцем ВДВС Царичанського районного управління юстиції № 02-201/3897 від 07.11.2013 р. заборгованість [PERSON] складає 2595,80 гривень. На теперішній час відповідач не приймає участі у вихованні неповнолітнього сина, не надає синові матеріальної допомоги, і життям сина не цікавиться. Згідно абз. 1, 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини… В силу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі викладеного,

Outcome: approved