Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції, актовий запис № 03 та відновити її дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 02.02.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося. У них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тому відносини між ними припинилися. На даний час сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Строк на примирення просила не надавати. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву пророзгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 17). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 11.06.2019 року, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 34). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2008 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції, актовий запис № 03 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження, позивач мала дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 5). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - спільне життя між сторонами не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред`явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, а тому, виходячи з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище - [PERSON] . Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved