Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу неможливе, а перебування в шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дітей. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася. 10 червня 2020 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти прийняття судом заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд з матеріалів справи встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. За положеннями ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірвання шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved