Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач вказала, що з 02.09.2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і в 2007 році вони розлучилися. Після розлучення відповідач виїхав в невідомому їй напрямку, забравши всі свої речі. Спілкування з дитиною було досить рідким і мало епізодичний характер та тривало не більше ніж півроку. При останній зустрічі [PERSON] вів себе вкрай агресивно та неадекватно, вона вимушена була звернутися за допомогою до правоохоронних органів, після чого відповідач взагалі не висловлював свого бажання спілкуватися з сином. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав. У зв'язку з відсутністю будь-якої допомоги на утримання сина, позивач звернулася до суду за примусовим стягненням аліментів. На теперішній час виникла досить велика сума заборгованості по аліментам. Відповідач не працює, його джерело доходів та місцеперебування позивачу невідомі. Фактично, [PERSON] створив нову сім'ю і доля сина його не цікавить, адже він не висловлює ані бажання, ані будь-яких дій, які б свідчили про наміри щодо участі у вихованні сина. Позивач вважає, що відповідач фактично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], на протязі досить тривалого часу не проявляє ні бажання щодо спілкування з дитиною, ні турботи про неї. У своєму позові позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON],[INFO]. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа - представник органу опіки та піклування у судовому засіданні проти позову не заперечує і надала до суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Дослідивши докази по справі, аналізуючи і оцінюючи надані докази, вислухав пояснення позивача, представника позивача - адвоката Будовської Н.В., представника третьої особи, думку прокурора, який не заперечував проти позову, пояснення свідків, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 01-14/0333 від 18.05.2015 року, вбачається, що орган опіки та піклування вирішив, що доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. Із довідки з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 27.04.2015 року встановлено, що [PERSON], [INFO], спостерігається у лікувальному закладі з народження. На прийом до лікаря з'являється з матір'ю Батько не приймає участі у вирішенні питань щодо здоров'я хлопчика. Із акту обстеження умов проживання від 01.05.2015 року, складеного спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що добре знають сім'ю [PERSON]. Їм відомо, що батько її сина - [PERSON], виїхав в невідомому напрямку, з дитиною не спілкується і не приїжджає, а також матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст.164 СК України підставами позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року з наступними змінами в п.16 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд приходе до висновку, що з достовірністю був встановлений факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і тому підлягає задоволенню су повному обсязі..

Outcome: approved