Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу з дня набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до виконавчого листа виданого 12 травня 2000 року на користь її матері [PERSON] з [PERSON] стягуються на її утримання аліменти, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно. Період стягнення аліментів з 30 квітня 2000 року до виповнення нею повноліття, тобто до 23 травня 2017 року. Однак, 01 січня 2017 року її мати померла, у звязку з чим вона не може отримувати аліменти за вказаним виконавчим листом, а тому просила стягнути з батька аліменти на своє утримання безпосередню на свою користь. Позивач у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява її представника, в якій вона просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, також надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі і просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], народилася 23 травня 1999 року в місті Знамянка Кіровоградської області, її батьками записані [PERSON], [PERSON] (а.с.4, 6). Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області 12 травня 2000 року видано виконавчий лист №2-165 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти по ? частині заробітку (доходу), але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, до її повноліття(а.с.9-10). Згідно зі свідоцтвами про розірвання шлюбу та про шлюб [PERSON] 06 жовтня 2000 року розірвала шлюб з [PERSON], а 01 серпня 2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і набула прізвище - [PERSON]. Свідоцтво про смерть свідчить про те, що [PERSON] померла 01 січня 2017 року (а.с. 13). Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом\~основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~ відкрита\~ для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від\~ 20.11.1989 р., набула чинності для України з 27.09.1991 р.), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового\~ розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ Згідно зі ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. У разі смерті того з батьків, з ким проживала дитина, аліменти є власністю дитини. Опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпоряджання ними відповідно до Цивільного кодексу України. Статтею 32 Цивільного кодексу України передбачено, що неповнолітня особа віком від 14 до 18 років має право самостійно розпоряджатись своїм заробітком, стипендією, іншими доходами. В силу ч.4 ст.152 Сімейного кодексу України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Отже в судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дочки [PERSON], [INFO], в примусовому порядку стягувались аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька до повноліття [PERSON]. Наразі остання має повних 16 років, її мати (стягувач за виконавчим листом) померла 01 січня 2017 року, у звязку з чим вона бажає самостійно отримувати аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від доходу батька. Разом з цим, аліменті правовідносини не допускають правонаступництва. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтується на наданих та вивчених судом доказах та підлягає задоволенню. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання даним рішенням законної сили в межах заявлених позовних вимог. Відповідач подав довідку про доходи, з якої вбачається, що за січень 2017 року мало місце відрахування з його заробітної плати аліментів. Позивач не надала доказів, що аліменти з відповідача на її утримання після смерті матері не стягувалися, або ж вона їх не отримувала. Аліменти на утримання позивача за минулий час стягнуті на підставі виконавчого листа виданого 12 травня 2000 року. Застосування положень ст.191 СК України у даному випадку може призвести до стягнення з відповідача аліментів у подвійному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved