Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Синельниківської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Покровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [PERSON], є бабусею малолітнього онука [PERSON] [INFO], його матір, її донька [PERSON] - померла [INFO] року. Сімейні відносини та спільне проживання між її донькою та відповідачем по справі було припинено з 2008 року. З 2008 року відповідач ухилявся від виконання обов'язків батька, стосовно свого сина [PERSON], а саме: не приймав участі у вихованні, навчанні, не турбувався про моральний та фізичний розвиток, не приймав участі у утриманні дитини, хоча має реальну можливість це робити. Також, відповідач не приймав участі в додаткових витратах на дитину, пов'язаних з медичним обслуговуванням, літнім відпочинком, та апаратним лікуванням. Навіть не бачиться з ним. З її боку ніколи ніяких перешкод для спілкування з дитиною відповідачу не чинилося. Позивач, як бабуся турбується про [PERSON], безпосередньо займається його вихованням створює всі необхідні умови для його розвитку та життєдіяльності. Відповідач же протягом тривалого часу умисно ухиляється від виконання обов'язків батька. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], який зареєстрований за адресою [ADDRESS], відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] Призначити її [PERSON] [INFO] опікуном над малолітнім [PERSON] [INFO]. Стягнути з [PERSON] [INFO] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO].н в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку починаючи з дня подачі даної заяви до повноліття дитини на користь опікуна [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити на підставах, які викладені в позовній заяві. Крім того пояснила, що онук до листопада 2015 року проживав в сел.. Іларіонове у батьків відповідача. Дитиною ніхто не цікавився , не займалися його здоровям , хоча у хлопця були ряд проблем. Не завжди кормили хлопчика, ображали і принижували його. Це призвело до того, що в листопаді 2015 року вона забрала онука за своїм місцем проживання в м. Костянтинівка Донецької області, він відвідує СШ№13, покращилися його знання, він займається спортом, відвідує різні секції, вона його лікувала у окуліста. Хлопець бажає проживати разом з нею, вони дуже дружать і у них гарні стосунки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснив, що він має намір займатися вихованням сина, але так склалися обставини, що він деякий час не опікувався цим питанням. Син проживав разом з його батьками в сел.. Іларіонове і вони доглядали за хлопчиком. На цей час він разом з дружиною і молодшим сином проживає без реєстрації в сел.. Просяне Покровського району Дніпропетровської області і хотів би, щоб син жив разом з ним. В судове засідання 27 грудня 2016 року відповідач не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Судом було ухвалено про проведення судового розгляду за відсутності відповідача, з врахуванням його позиції, яка була висловлена суду раніше. Представник третьої особи служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації надали суду заяву про проведення судового розгляду за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували, надали висновок органу опіки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знайома з позивачкою [PERSON] з 2001 року, але вони особливо зблизились з 2015 року, коли позивач забрала до себе онука. [PERSON] товаришує з сином свідка, вони разом відвідують спортивну секцію. У бабусі і онука добрі стосунки, позивач займається його вихованням, лікуванням, розвитком, винаймає йому викладачів- репетиторів, повністю утримує онука на свою пенсію. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив, що він проживав з бабусею і дідусем в сел.. Іларіонове Дніпропетровської області, батько проживав окремо. Його часто ображали, принижували, погано кормили, коли батько приходив в гості він намагався поспілкуватися з ним, але батько весь час казав, що він зайнятий. З пришлого року бабуся забрала його в м. Костянтинівка де він мешкає і до цього часу, навчається в СШ №13, у нього багато друзів. Вони разом з бабусею святкували Новий Рік, ставили ялинку, разом святкували його день народження, приходили його друзі. Бабуся опікується ним, готує йому їжу, доглядає за ним, цікавиться його успіхами, його розвитком і він хотів би залишитись разом з бабусею. Суд вислухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] підтверджується факт що сторони з перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2005 року. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується факт походження неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] відповідно від батьків [PERSON] та [PERSON](а.с.16). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року(а.с.24). В довідці про склад сім'ї від17.12.2015 року зазначено, що [PERSON], проживає разом з внуком [PERSON], [INFO] за [ADDRESS] В висновку про стан здоров'я яка надана [PERSON], зазначено, що вона за станом здоров'я може бути опікуном(а.с.10). З довідки Костянтинівської СЗОШ №13, та характеристики учня [PERSON]. зазначено, що [PERSON] є учнем 5-го класу, його вихованням займається бабуся, яка забезпечує онука всім необхідним (а.с.17,18). В акті обстеження умов проживання , зазначено, що умови проживання для дитини задовільні. [PERSON] має окрему кімнату яка забезпечена усім необхідним. Стосунки в сім'ї доброзичливі (а.с.20). Також, в матеріалах справи є заява дитини [PERSON], в якій він зазначив, що не заперечує, щоб його опікуном була бабуся [PERSON] (а.с.21). З довідок -характеристик від 05.08.2016 р., та 15.08.2016 р., які надані головою Просянської селищної ради Покровського району та головою Іларіонівської селищної ради, вбачається, що скарг та нарікань на гр. [PERSON], який зареєстрований с. Іларіонове, Синельниківського району та проживає смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області, до виконкомів селищних ради не надходили. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], Покровської районної адміністрації Дніпропетровської області від 29.11.2016 року вих..№39-254/0/356, який надійшов на адресу суду, зазначено, що орган опіки та піклування Покровської райдержадміністрації дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] [INFO]. Також, в матеріалах справи міститься висновок від 23.11.2016р. №13-424/03 Костянтинівської міської ради служби у справах дітей про можливість [PERSON] бути опікуном дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, що дає суду підстави відповідно до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України для позбавлення [PERSON] батьківських прав. У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов'язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними. Звідси, пред'явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батько ухиляється від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов'язку. Суд вважає, що органами опіки та піклування вживались профілактичні заходи, спрямовані на перевиховання відповідача, однак, він не дали жодних результатів. З урахуванням викладеного, обставин справи, досліджених судом доказів суд прийшов до переконання, що позбавлення батьківських прав [PERSON] - є необхідною та обґрунтованою мірою для захисту особистих і майнових інтересів малолітньої дитини, який позбавлений батьківського піклування, і внаслідок цього, як забезпечення духовних потреб дитини, так і матеріального забезпечення. Відповідно до ст.243, 244 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дитиною яка не досягла віку 14 років, позбавлена батьківського піклування віком від 14 до 18 років, опікуном може бути повнолітня, дієздатна особа, інтереси якої не суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст.ст.58, 60 ч.3, 63 ч.3 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна по поданню органу опіки і піклування переважно з осіб які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним. Відповідно до ст.ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180, 182 Сімейного Кодексу України в разі ухилення від надання матеріальної допомоги, з відповідача слід стягнути на користь опікуна аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Оскільки судом беззаперечно встановлено, що відповідач не виконує своїх обов'язків по вихованню і утриманню малолітньої дитини, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved