Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 28.01.1998 року між нею та відповідачем, однак з 01.08.2016 року вони разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені сім'я, розпалася остаточно і відновлення її неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, взаєморозуміння між ними відсутнє. Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, прізвище залишити наявне. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 січня 1998 року одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області 28.01.1998 року, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Кам'янсько-Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, Україна, від 11.06.1998 року, актовий запис № 64 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області від 11.01.2008 року, актовий запис № 7. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до позовної заяви, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене і

Outcome: approved