Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що 16.03.2018 року вона [PERSON] звільнилася з роботи в ТОВ «МАШ-СЕРВІС» за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати та вихідної допомоги, передбаченої наказом. На день звернення до суду, тобто станом на 23.05.2018 року, заборгованість відповідача по заробітній платі, яка підлягає виплаті [PERSON], становить 14354,76 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату в розмірі 14354,76 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та Довідку про розмір заборгованості по заробітній платі та середньоденну заробітну плату [PERSON], згідно якої, станом на 14.06.2018 року, заборгованість по заробітній платі становить: за лютий 2018 року 1850,83 грн., за березень 2018 року 12128,13 грн.; розмір середньоденної заробітної плати складає 188,90 грн. Суд, перевіривши матеріали справи та додані до неї документи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.08.2017 року по 16.03.2018 року працювала у ТОВ «Маш-Сервіс», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5). Наказом ТОВ «Маш-Сервіс» №199к від 15.03.2018р. [PERSON] було звільнено з посади прибиральника службових приміщень за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.5). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 14.06.2018 р. становить 13978 грн. 96 коп., сума заборгованості не була виплачена до цього часу. Згідно довідки відповідача від 13.06.2018 р., середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 188 грн. 90 коп. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обовязок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків), в тому числі суму нарахованої вихідної допомоги (без вирахування податків), разом в розмірі 13978 грн. 96 коп. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов'язковими для судів. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була звільнена 16.03.2018 р., а розрахунок з нею не було проведено, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12845 грн. 20 коп. за період з 19.03.2018 р. по 26.06.2018 р., що складає 68 робочих днів, при середньоденній заробітній платі позивача 188,90 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial