Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02 липня 2005 року, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного мешкання сторонами придбане наступне майно: 22.12.2009 року житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Ізюм Харківської області по вул. Некарсова, 4, загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., вартістю 16000 грн. на час укладання договору купівлі-продажу. На даний час вартість будинку складає 170000 грн. 05.03.2010 року трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м. На даний час вартість квартири складає 1000000 грн. 26.05.2010 року придбаний автомобіль [NUMBER], вартість автомобіля складає 360000 грн., 09.09.2011 року придбаний автомобіль [NUMBER], вартість якого складає 240000 грн. Загальна вартість майна складає 1520000 грн. Спірна квартира та будинок зареєстровані на праві власності за позивачем, автомобілі зареєстровані за відповідачем. 27.01.2012 року позивач за згодою відповідача подарувала 1/4 частину квартири неповнолітній донці [PERSON]. Просить позов задовольнити, в рамках поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини трикімнатної ізольованої квартири [ADDRESS], загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м., на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у м. Ізюм Харківської області по вул. Некрасова, 4, загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., визнати за [PERSON] право власності на автомобілі: [NUMBER], [NUMBER]. Позивач надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, розглянути справу за її відсутністю. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2005 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5,9). За час шлюбу сторонами придбане наступне майно: 22.12.2009 року житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Ізюм Харківської області по вул. Некарсова, 4, загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., вартість будинку складає 170000 грн. (а.с. 28-30), вказаний будинок зареєстрований на праві власності за позивачем. 05.03.2010 року трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за позивачем. 27.01.2012 року позивач за згодою відповідача подарувала 1/4 частину квартири неповнолітній донці [PERSON]. Таким чином, на час розгляду справи в суді за позивачем на праві власності зареєстровано 3/4 спірної квартири. На даний час вартість квартири складає 1000000 грн. (а.с. 11-17). 26.05.2010 року придбаний автомобіль [NUMBER], вартість автомобіля складає 360000 грн., 09.09.2011 року придбаний автомобіль [NUMBER], вартість якого складає 240000 грн., автомобілі зареєстровані на праві власності за відповідачем (а.с. 18,19,22,24). У відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжям укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Відповідно до ч.1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а при вирішені судом спору про порядок поділу майна суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту п. 23, 24 Постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved