Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 01.12.1995 по 17.07.2001 року вона перебувала у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу має дочку [PERSON], [INFO]. Дочка досягла повноліття та навчається у вищому навчальному закладі в Польщі. До кінця першого кварталу 2015 року відповідач добровільно сплачував аліменти. Після чого перестав надавати будь-яку грошову допомогу на утримання дочки. З часу навчання дочки у Варшаві, з жовтня 2015 року, дочка має сплачувати за гуртожиток в місяць 400 злотих, що за курсом НБУ становить 2673,49 грн. Сума оплати за проживання в гуртожитку з початку навчання по теперішній час становить 10693,96 грн. Також нею витрачено на подання документів до навчального закладу та проїзд 2063,36 грн. Після розлучення вона не підтримує стосунки з відповідачем. Їй не відомо місце роботи відповідача та не відомо чи має останній будь-який дохід, чи є цей дохід стабільним. Тому просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дочки 2500 грн. щомісяця починаючи з дати подання позову та до досягнення дочкою 23 років або до закінчення навчання. В подальшому позивачем було уточнено позивні вимоги і остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, починаючи з моменту припинення виплат - з 01.04.2015 року та до закінчення навчання в твердій грошовій сумі в розмірі: з 01.04.2015 до 30.09.2015 року 1000 грн. щомісяця; з 01.10.2015 року 2500 грн. щомісяця. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягає з підстав зазначених в ньому. Просить позов задовольнити повністю. Пояснила, що їй невідомо місцезнаходження та місце праці відповідача. За неперевіреною інформацією відповідач виїхав за межі України. Відповідач в судове засідання не з'явився. Третя особа в судове засідання не з'явилася. Частиною 9 ст.. 74 ЦПК України передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно з довідкою адресно-довідкового бюро УДМС України, відомості про реєстрацію/зняття з реєстраційного обліку відповідача відсутні і тому, відповідно до положень ст.74 ЦПК України, його викликано в суд через оголошення у пресі. В судові засідання 13 квітня та 04 травня 2016 року відповідач не з'явився. Останнього було викликано в судове засідання через оголошення в пресі. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб 01.12.1995 року [PERSON] одружився із [PERSON] Прізвище дружини після одруження: «Янушевська». Згідно зі свідоцтвом про народження № [NUMBER] серія І-ЖС, батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач. 17.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. Як вбачається з довідки центральної бази даних Держреєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів [PERSON] від 08.02.2016 року №50022, остання з 2-го кварталу 2015 року аліменти на картку не отримувала. Відповідно до довідки головної комерційної школи у Варшаві від 08.10.2015 року [PERSON] є студенткою 1 семестру 2015/2016 навчального року стаціонарного відділення трирічного курсу. Відповідно до довідки головної комерційної школи у Варшаві від 08.10.2015 року [PERSON] проживає в гуртожитку, вартість в місяць становить 400 злотих. Як вбачається з проїзних документів на проїзд до Варшави [PERSON] витрачено 2063,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доход) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів в твердій суми підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення аліментів у розмірі ? частки заробітку відповідача, оскільки позивачем не доведені обставини, передбачені ст.. 184 СК України. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з часу припинення відповідачем добровільної виплати аліментів не засновані на законі, то в цій частині позову слід відмовити та стягнути з відповідача аліменти від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial