Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом відповідача про визначення часток та визнання права власності на спадкове майно та в уточнені до позивної заяви посилаючись на те, що [INFO] в м. Чернівці померла її мати [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 48/100 ідеальних часток житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та споруд а також земельної ділянки кадастровий № 7310136300:12:001:1092, площею 0,0423 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в [ADDRESS] . Указана частка у нерухомому майні була нею успадкована, про що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. їй - [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 48/100 ідеальних часток житлового будинку та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий № 7310136300:12:001:1092, площею 0,0423 га. За життя, земельна ділянка по [ADDRESS] , була приватизована її матір`ю. В силу особливостей розташування на земельній ділянці житлового будинку [ADDRESS] , який знаходиться у спільній частковій власності, інша частина земельної ділянки в розмірі 0, 0174 га була передана у спільну сумісну власність [PERSON] та іншому співвласнику будинку [PERSON] . Вважає, що крім свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у житловому будинку та земельної ділянки площею 0,0423 га, кадастровий № 7310136300:12:001:1092 по [ADDRESS] , вона також має отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у земельній ділянці розміром 0,0174 га кадастровий № 7310136300:12:001:1093 цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка перебуває у спільній сумісній власності, про що до нотаріальної контори нею подана відповідна заява, яка в свою чергу входить в склад спадкового майна. Проте, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. винесено постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки земельна ділянка у відповідності до Державного Акту належить на праві спільної сумісної власності кільком особам: [PERSON] та [PERSON] , та у ній не визначені частки. А тому просила визначити, що частки співвласників земельної ділянки розміром 0,0174 га кадастровий № 7310136300:12:001:1093 цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] : [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Чернівці, [PERSON] становлять по 1/2 ідеальній частці у праві власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 липня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник заявника звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Після смерті матері позивача залишилось спадкове майно у вигляді 48/100 ідеальних часток житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та споруд а також земельної ділянки кадастровий № 7310136300:12:001:1092, площею 0,0423 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в [ADDRESS] , яка була позивачем успадкована, про що підтверджується копіями Свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 48/100 ідеальних часток житлового будинку та про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий № 7310136300:12:001:1092, площею 0,0423 га. та витягами з ДРРП на нерухоме майно (а.с.13,14, 18, 19, 20, 21). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І -ЧВ № 019474 від 12.11.1999 р. площею 0,0423 га, кадастровий № 7310136300:12:001:1092, цільове призначення якої: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та витягом з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 06.07.1999р. № 475/14 про надання і передачу земельних ділянок земельна ділянка по [ADDRESS] , була приватизована матір`ю позивача (а.с. 17) Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності, а тому інша частина земельної ділянки в розмірі 0, 0174 га була передана у спільну сумісну власність [PERSON] та іншому співвласнику будинку [PERSON] , про підтверджується копією Державного акту та витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 06.07.1999р., а також інформаційною довідкою департаменту ЗВ та МК Чернівецької ради від 09.07.2019р. № В-4226/0-04/01 (а.с.17, 22-23, 25). В суді встановлено, що позивач має право, крім права на спадщину за заповітом на частку у житловому будинку та земельної ділянки площею 0,0423 га, кадастровий № 7310136300:12:001:1092 по [ADDRESS] , також право отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у земельній ділянці розміром 0,0174 га кадастровий № 7310136300:12:001:1093 цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка перебуває у спільній сумісній власності та яка входить до складу спадкового майна, про що позивач подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Однак, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. позивачу було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності кільком особам: [PERSON] та [PERSON] , та у ній не визначені частки, що підтверджується копією постанови від 03.07.2019 (а.с.16). Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що частка кожного співвласників земельної ділянки розміром 0,0174 га кадастровий № 7310136300:12:001:1093, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] становить по 1/2 ідеальній частці, задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved