Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину квартири, зазначивши, що [PERSON] належала на праві спільної власності разом з сином [PERSON] квартира [ADDRESS]Правда (теперішня назва проспект Слобожанський) у м. Дніпропетровьску. Співвласник квартири [PERSON] помер 05.07.2006 року. Свідоцтво про право на спадщину після його смерті отримав син, [PERSON], на ? частину вказаної квартири. [PERSON] померла 30.05.2011 року. За свого життя остання оформила заповіт від 23.09.2009 року, яким все своє майно заповіла позивачу.10.06.2011 року позивачем до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, які знаходять у відповідача.У звязку з чим просить суд визнати її право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесенні рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 23 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], якій належала ? частина квартири [ADDRESS]Правда» (теперішня назва проспект Слобожанський) відповідно до свідоцтва про право власності від 09.01.2004 року, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, заповіла позивачу по справі усе належне їй майно. Власником іншої ? частини квартири є відповідач по спрпаві відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] їй було відмовлено, в звязку з тим, що у неї відсутні необхідні документи для спадкування, а саме правовстановлюючі документи на спадкове майно, а відповідач вказані документи не надає, оскільки заперечує її право на спадкування за заповітом, до нотаріальної контори на виклики нотаріуса не зявляється. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, то позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2400 грн.

Outcome: approved