Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що з 2004 року вона мешкала однією родиною без реєстрації шлюбу з відповідачем. [INFO] у позивачки та відповідача народився син [PERSON] .У 2014 році позивачка та відповідач припинили шлюбні відносини роз`їхалися та стали мешкати окремо. Спільна дитина залишилася жити з позивачкою. Покладені на позивачку обов`язки по вихованню, утриманню та розвитку сина вона виконувала сумлінно. Відповідач у добровільному порядку покладені на нього обов`язки по утриманню дитини не виконував, уникав спілкування з сином, участі у духовному та інтелектуальному розвитку дитини участі не приймав. Тому позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22.08.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу до повноліття сина. Позивачка надала виконавчий лист до Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області. 26.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження відносно відповідача до Якимівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, в зв`язку з тим, що фактичне місце проживання відповідача с. Радивонівка, Якимівського району, Запорізької області. Станом на травень 2019р заборгованість по сплаті аліментів становить 46 537,34 грн. Факт існування заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина свідчить про те, що відповідач відсторонився від виховання та спілкування з сином, протягом майже п`яти років участі по утриманню, духовному та фізичному розвитку дитини не приймав. Відповідач самоусунувся від компенсації додаткових затрат пов`язаних з медичними обстеженнями та лікуванням дитини. Усі ці обов`язки позивачка виконує сама. Викладені дії відповідача ставлять позивачку у скрутне матеріальне становище та позбавляють неповнолітню дитину піклування з боку батька. У позові позивачка просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно відносно сина [PERSON] . В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов в повному обсязі просив його задовольнити. Відповідач викликаний належним чином за останньою відомою адресою поштою та за допомогою оголошення на офіційному сайті суду (а.с.18,21,29,38,40,46,47), до суду не з`явився, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Якимівської селищної ради надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без представника, рішення по справі прийняти згідно чинного законодавства.. Під час судового засідання були вивчені наступні матеріали справи : -Паспорт позивачки ( а.с.6) -Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів (а.с.7) -Довідка про реєстрацію особи [PERSON] 2013 р.н громадянином України (а.с.8) -Свідоцтво про народження дитини (а.с.11) -Постанова про передачу виконавчого провадження (а.с.12) -Довідки Якимівської селищної ради (а.с.15,16) -Довідка Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що вжитими заходами розшуку місце знаходження [PERSON] на теперішній час [ADDRESS] (а.с.23) -Постанова про прийняття виконавчого провадження (а.с.24) -Довідка Якимівської с/р (а.с.32) -Лист Якимівського районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді (а.с.33) -Характеристика [PERSON] видана ДБЗЗ м. Москви школа «Марї`но» (а.с.41-42) У судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] (мати відповідача) яка показала, що дійсно після припинення шлюбних відносин між сторонами, внук залишився жити з матір`ю. Її син з онуком не спілкується, десь 4 роки сина не бачив, є заборгованість по аліментам. Про розгляд справи сину відомо, вона повідомляла його по телефону Свідки [PERSON] та [PERSON] показали що сторони фактично перестали жити разом з моменту, коли дитині виповнилось 1 рік. За весь цей час відповідач один раз приїзжав до сина ( приблизно 2-3 роки назад), взяв його погуляти та повернув пізно увечері, при цьому був у стані алкогольного сп`яніння. Після цього відповідач з дитиною не спілкується, матеріально на утримання дитини не допомагає і взагалі ухилився від його виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27,02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих т а інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування. з боку батьків.. Відповідно до ст.150 ч.2 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.152 ч.1 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України батько може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.. Приймаючи вказане рішення суд виходив в першу чергу з інтересів дитини, яка має невід`ємне право на охорону життя та здоров`я, на матеріальне забезпечення яке б дозволяло дитині в повній мірі розвиватися духовно та фізично. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі документів, що містяться в матеріалах справи та інших доказів вивчених у судовому засіданні. Вивчені докази по справі свідчать проте, що з 2014 року позивачка та відповідач однією сім`єю не проживають. В продовж останніх п`яти років, батько малолітньої дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина та її матеріального забезпечення, не піклуються про її розвиток. Залишивши в позивачки малолітню дитину, відповідач життям свого сина не цікавиться, за останні п`ять роки жодного разу сина не відвідав. Тому суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 19 Конвенції про права дитини,ст. 150 ч.2,152 ч.1,164 ч.1 п.2 СК України,ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved