Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років; 3) стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 1500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 20.11.2017 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківської області, актовий запис № 50. Від шлюбу в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Вона з відповідачем проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних стосунків. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.10.2019 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Малолітня донька залишилася проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Починаючи з квітня 2019 року відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між ними не досягнуто. Відповідач не має офіційного працевлаштування, однак має неофіційних стабільний дохід, який цілком достатній для надання матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також 3000,00 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Позивач надала суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач з 20.11.2017 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківської області, актовий запис № 50. Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 05.05.2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 680. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.10.2019 року шлюб між сторонами розірвано. З рішення суду вбачається, що малолітня донька [PERSON] після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю - [PERSON] . Сторони проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних стосунків. Малолітня донька залишилася проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 19.02.2020 року, отриманої з Департаменту реєстрації Харківської міської ради та повністю перебуває на її утриманні. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 71 від 14.02.2020 року вбачається, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Доказів того, що відповідач приймає участь у вихованні доньки та надає допомогу на її утримання в добровільному порядку, відповідачем не надано. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто. Даних про те, що відповідач сплачує аліменти на інших дітей чи непрацездатних батьків, суду не надано, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини до досягнення повноліття, а також допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років складає - 1779,00 грн. на місяць, станом на 01.01.2020 року. З 01.07.2020 року прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років складатиме - 1859,00 грн. на місяць. Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем подання позовної заяви вважається 26.11.2019 року, оскільки позовна заява подана безпосередньо до канцелярії суду. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду ( [INFO] ) та до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, питання щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, вирішуються відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 6 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи наведені вище обставини, та приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, з часу подання позову до суду - 26.11.2019 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі, які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн., суд приходить до наступних висновків. Суд, вирішуючи питання щодо витрат понесених учасником справи на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що додані до позовної заяви докази, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному учасником справи розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Під час судового розгляду, позивачем суду не було надано доказів (договорів, рахунків тощо), які б підтверджували фактично понесені витрати позивача на правничу допомогу, в зазначеному вище розмірі. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат, які складаються із правничої допомоги адвоката не підлагають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі вказаного закону, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 768,40 грн., та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 768,40 грн., який визначений Законом України «Про судовий збір» станом на час подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial