Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до досягнення повноліття. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] , є їх з відповідачем спільними дітьми, які повністю знаходяться на її утриманні, в той час, як відповідач матеріальної допомоги на виховання дітей не надає. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2020 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.07.2020 року шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 12.05.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №904, розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харкова. Відомостей про перебування у відповідача на утриманні інших дітей (осіб) суд не має. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Підстав для зменшення заявленого позивачем розміру аліментів в зв`язку з наявністю наведених у статті 182 СК України обставин до суду не подавалося. Згідно зі ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 10000 гривень, починаючи з 27.11.2020 року, тобто з дня подачі позовної заяви про стягнення аліментів й до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved