Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що вона є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровано 3 особи: вона та її сини [PERSON], [PERSON] [PERSON] зареєстрований в зазначеній квартирі, але в квартирі не мешкає з 25.06.2014 року та по теперішній час, особисті речі, що належать йому, в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Так як до теперішнього часу відповідач не бажає знятися з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у звязку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача, не має можливості отримати субсидію. Просить визнати відповідача втратившим право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти розгляд справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника третьої особи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Центру обслуговування абонентів № 6 МКП «Основаніє» від 25.11.2015 № 1973 в зазначеній квартирі зареєстровано 3 особи: позивачка по справі [PERSON] та її сини [PERSON], [PERSON] (арк. 6). Згідно акту Центру обслуговування абонентів № 6 МКП «Основаніє» від 30.11.2015 року [PERSON] зареєстрований в зазначеній квартирі, але в квартирі не мешкає з 25.06.2014 року та по теперішній час (арк. 7). 15.05.2015 року [PERSON] видано свідоцтво учасника державної програми по наданню співучасті добровільному переселенню до Російської Федерації співвітчизників, які мешкають за кордоном, відповідно до якого він має право проживати на території Російської Федерації, курська область (арк. 10-11). Відповідно до ч.2 ст.310 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасові відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозвязку і достатності, суд вважає доведеним, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад 6 місяців, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом не чинилось, тривалий час він ним не користується з власної ініціативи, його майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знявся, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні житлом, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, не має можливості отримати субсидію. Суд вважає, що за вказаних обставин відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved