Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, визначити місце проживання дітей з матір`ю та стягнути з відповідача аліменти на утриманні синів в розмірі по 5000 грн щомісячно на кожну дитину. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 17 вересня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох синів [PERSON] та [PERSON] . Протягом останніх років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. У зв`язку із зловживанням відповідачем алкоголем та неврівноваженою поведінкою вдома, фактично сім`я припинила своє існування. Проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Із квартири з дітьми виїхала. Має вищу освіту, постійну роботу, стабільний дохід, займається благодійністю і спроможна дати дітям якнайкращий догляд та захист, виховати їх в умовах любові та спокою без образ та нетверезих істерик. Працює викладачем в КП «Рівненська дитяча музична школа № 2», має постійний заробіток та можливість себе та дітей утримувати. На харчування, одяг, розвиток, лікування дітей витрачає орієнтовно 10000 грн на місяць. У зв`язку з хворобами витрати на утримання дітей не передбачувані. Окрім школи діти відвідують гурток англійської мови, музичну школу (молодший син), заняття з футболу (старший син), що теж вимагає значних коштів щомісяця. Відповідач має постійну оплачувану роботу, разом з родичами успішний бізнес. На праві приватної власності у позивача є квартира, житловий будинок, земельна ділянка, транспортні засоби. Вартість лише рухомого майна, що перебуває у власності відповідача, становить орієнтовно 62027 доларів США. Зважаючи на значний розмір доходів відповідача, наявність рухомого та нерухомого майна, фінансові потреби двох дітей, які ростуть та розвиваються, відповідач має можливість сплачувати аліменти для дітей в сумі, яка дозволить їм не лише існувати, але і мати гідне життя та цікаве дитинство. Ухвалою від 17 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунені. Ухвалою від 21 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі та залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. 16 лютого 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, просить шлюб між сторонами розірвати, стягувати аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1200 грн щомісячно на кожну дитину, встановити місце проживання дітей один тиждень у батька, другий тиждень у матері. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що у нього з дітьми гарні теплі відносини, які він хоче зберегти. Вважає за доцільне визначити місце проживання дітей один тиждень з ним, другий - з матір`ю. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач, завищений та необґрунтований. Земельна ділянка, яка перебуває у його власності, не приносить доходу. Будинок був успадкований, а квартира перебуває у спільній сумісній власності. Працює менеджером в ПП «Агроальтернатива» та отримує мінімальну заробітну плату. Має боргові зобов`язання в сумі 84000 грн, які зобов`язаний повернути до 1 липня 2021 року. Зареєстровані на нього транспортні засоби насправді належать його роботодавцю. За відсутності доказів щодо потреби дітей у матеріальній допомозі та відсутності доказів зі сторони позивача щодо його можливості надавати таку матеріальну допомогу вважає за потрібне встановити аліменти в розмірі 1200 грн щомісячно на кожну дитину. Ухвалою від 22 березня 2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн щомісячно на кожну дитину, оскільки має магазин та дві фури, які приносять великий дохід. Крім офіційної заробітної плати він отримує близько 20000 грн щомісячно неофіційно. Молодший син хворіє на алергію та потребує обстеження і лікування. При визначенні розміру аліментів виходила з тих доходів, які сім`я отримувала до припинення спільного проживання. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позов визнала частково, оскільки відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір`ю. Обов`язок по матеріальному утриманню дітей відповідач виконує, оплачує додаткове навчання дітей, гуртки, купує дрібні побутові речі, перераховує кошти дітям на їх особисті картки. Тиждень діти проживають з ним, а тиждень - з матір`ю. Під час проживання синів у нього він також несе витрати на їх щоденні потреби. Відповідач отримує мінімальну заробітну плату, має боргові зобов`язання, тому просить призначити аліменти в розмірі 1200 грн щомісячно на кожну дитину. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві від 18 січня 2021 року просить розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому. Оскільки батько дітей не заперечує щодо визначення їх місця проживання з матір`ю, що свідчить про відсутність спору між батьками, підстав для підготовки висновку в органу опіки та піклування немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, та беручи до уваги визнання відповідачем позовної вимоги про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Оскільки відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання спільних дітей з позивачем, позовну вимогу про визначення місця проживання дітей з матір`ю належить задовольнити. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення не повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує передбачені ч.1 ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~ інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2395 грн. Обгрунтовуючи необхідність стягнення аліментів в розмірі 5000 грн на кожну дитину (більшому ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів), позивач покликається на розмір її щомісячних витрат на утримання дітей та наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Разом з тим, понесення позивачем щомісячних витрат на утримання дітей в сумі 10000 грн належними та допустимим доказами не підтверджено. Надані квитанції про оплату продуктів харчування, ліків, речей тощо суд до уваги не приймає, оскільки вони не містять інформації щодо платника. Діти сторін відвідують гурток англійської мови, музичну школу (син [PERSON] ) та заняття з футболу (син [PERSON] ). Вказані обставини відповідачем не заперечуються. Оплату за навчання [PERSON] в Рівненській музичній школі № 2 здійснює позивач, що підтверджується дублікатами чеків. Відповідач, в свою чергу, оплачує гурток англійської мови та заняття з футболу, що не заперечує позивач та підтверджується дублікатами квитанцій. Крім того, відповідачем надано матеріальну допомогу дітям шляхом переказу коштів на їх рахунки за період з листопада 2020 року по травень 2021 року сину [PERSON] в загальній сумі 7996 грн та сину [PERSON] - 8094 грн. Відповідно до довідки про доходи, виданої [PERSON] , відповідач працює у ПП «Агроальтернатива» на посаді менеджера в оптовій торгівлі. Загальна сума отриманого нм доходу за період з 1 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 31251,36 грн (близько 5000 грн щомісячно). Твердження позивача, що відповідач отримує неофіційний дохід в розмірі 20000 грн щомісячно та має дохід від спільного з родичами бізнесу і двох фур не заслуговує на увагу, оскільки жодними доказами не підтверджується. Відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 230470606 від 30 жовтня 2020 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 1,4848 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою с.Княгинин Дубенського району Рівненської області; житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] ; на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . Суд звертає увагу, що вказане нерухоме майно набуте відповідачем в 2006-2014 роках. Інформація про розмір понесених відповідачем витрат на придбання майна та розмір його заробітку (доходу) відсутня, що позбавляє суд можливості встановити, чи перевищують такі витрати отриманий на той час заробіток відповідача. Доказів того, що наявність зазначеного майна приносить відповідача будь-який дохід, суду не надано. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 30 жовтня 2020 року за відповідачем зареєстровані транспортні засоби: марки «KRONE SD», 2011 року випуску; марки «SCANIA R420», 2006 року випуску; марки «FORD ESCAPE», 2013 року випуску; марки «RENAULT MAGNUM 440.18Т», 2003 року випуску, марки «FIAT DOBLO», 2006 року випуску. Розписка [PERSON] від 15 лютого 2021 року про належність йому транспортних засобів марки «KRONE SD», 2011 року випуску, марки «SCANIA R420», 2006 року випуску, марки «RENAULT MAGNUM 440.18Т», 2003 року випуску, та придбання їх за його власні кошти є недопустимим доказом, оскільки не може підтверджувати право власності особи на транспортні засоби. Вартість транспортних засобів відповідач оспорює, а тому належним доказом у такому випадку міг би бути звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності. Доказів щодо вартості транспортних засобів на момент їх придбання відповідачем також не надано. Таким чином, в порушення вимог ст.12, 81 ЦПК України позивачем не надано доказів, що відповідач отримує заробіток (дохід), достатній для спроможності сплати останнім аліментів в розмірі 5000 грн щомісячно на кожну дитину. Разом з тим, покликання представника відповідача на наявність у відповідача боргових зобов`язань в розмірі 84000 грн за розпискою, що може суттєво вплинути на фінансове становище останнього, не заслуговують на увагу, оскільки є лише припущенням настання таких обставин. Крім того, суд звертає увагу, що розписка, хоча і містить обов`язок відповідача повернути борг до 1 липня 2021 року, датована та підписана відповідачем 1 листопада 2021 року. Оскільки розписка не містить застережень щодо наявної в ній помилки, вказаний документ не може бути достовірним доказом зазначених обставин. Враховуючи розмір заробітку відповідача, наявність у власності рухомого та нерухомого майна, надання ним матеріальної допомоги безпосередньо дітям, здійснення оплати за гуртки, які відвідують діти, та беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню та визначає аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: partial