overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 18 червня 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 22. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, у них виявилися діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На теперішній час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливі, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, при цьому зазначив, що їх неповнолітній син - [PERSON] проживає з ним. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (ст.112 СК України). Відповідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 18 червня 1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 22. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який наразі проживає з батьком. Спільне життя у подружжя не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо один від одного. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає. Визнання [PERSON] позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені (квитанцією № 97 від 25 липня 2017 року на суму 640,00 гривень) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 20 вересня 1980 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб. Спільне життя у сторін по справі не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя, з вересня 2005 року вони проживають окремо, на примиренні не згодні. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 вересня 1980 року. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Малова». У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 1980 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Астанінською сільською радою Ленінського району Кримської області, актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-АП №486916 від 20 вересня 180 року. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує,тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 20 серпня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у виконавчому комітеті Чкаловської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 01. 21 жовтня 2012 року у сторін народився син - [PERSON]. Спільне життя у подружжя не склалося, у них виявилися діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. У зв'язку з викладеним, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, тому позивач просить розірвати шлюб, а також стягнути з [PERSON] на її користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений 10.02.2016 року, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 20 серпня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Чкаловської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 21 грудня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06. Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до їх повноліття. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю визнає. Також в заяві просить додати до справи довідку про його доходи. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні матері, відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав повністю. Визнання [PERSON] позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 21 серпня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дитини, не займається матеріальним забезпеченням останньої. На даний час сторони проживають окремо, відповідач від покладеного на нього обов'язку щодо утримання дитини відмовляється. Разом з тим, як вказує позивач на утримання дитини потрібна значна сума коштів, оскільки дитина потребує постійного догляду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, визначивши частку доходу, яка буде стягуватись з відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі,посилаючись на обставини, викладені у позові,наполягає на їх задоволенні. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2012 року. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, відповідач записаний його батьком, а отже на нього покладено обов'язок, щодо утримання дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інші стягнення по виконавчому листу з нього не проводяться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно вимог ст.183 СК України, частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача має бути стягнуто аліменти в частці від його доходу в розмірі, що відповідатиме інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 23 вересня 2006 року вона з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко є їх діти, на теперішній час разом не проживають. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та змінити прізвище на дошлюбне «Плотнікова». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, однак прізвище позивача просить залишити «Ромалійська». Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки вони припинили, через втрату почуття любові та поваги один до одного, між ними постійно виникають сварки, що свідчить про неможливість подальшого збереження сімї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 23 жовтня 1999 року вона з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у відділ реєстрації актів громадянського стану Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 49. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ними. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2013 року, через втрату взаєморозуміння, на теперішній час вони продовжують мешкати в одному помешканні, але вже не як подружжя. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, та покласти на відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділ реєстрації актів громадянського стану Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 49. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Приазовської селищної ради від 26.09.2016 року № 4399, діти мешкають разом з батьками. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, через втрату взаєморозуміння, з червня 2013 року вони вже не мешкають разом як подружжя, що свідчить про неможливість подальшого збереження сімї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене та у звязку з визнанням відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 23 серпня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 612. Від шлюбу у сторін народився син- [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. З січня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з викладеними обставинами, позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. За відомостями адресно-довідкового підрозділу Приазовського РС УДМС України в Запорізькій області від 31.07.2014 року, [PERSON], [INFO], з 28.04.2011 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7). Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні.Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина позивачу не надає. У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача, які є обґрунтованими та підтверджені, дослідженими в судовому засіданні, доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved