Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою с. Казанів, вул. Грушевського, 46 Коломийського району, Івано-Франківської області. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що будинковолодіння № 46 по вул. Грушевського (Терешкової) в с. Казанів, Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON], про що йому було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 року № 220. Зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 90. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по вул. Грушевського, 46 в с. Казанів були зареєстровані і проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами. 07 травня 1997 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Коломийський район, с. Казанів, вул. Грушевського, 46. Спадкоємцем за законом на спадщину був чоловік померлої, [PERSON], оскільки проживав разом з [PERSON] в спадковому будинку. 10 травня 2001 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11 травня 2001 року зроблено запис за № 20. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Коломийський район, с. Казанів, вул. Грушевського, 46. Померлий залишив заповіт, який 16 березня 2001 року посвідчений секретарем Коршівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 30, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати і на що за законом матиме право заповів [PERSON]. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, [PERSON], а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня смерті їх частки не виділені. Тому згідно листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, однак представник позивача подала заяву в якій позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі та участі її довірительки. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій з позовними вимогами згідний повністю, не заперечив проти їх задоволення, та просив справу розглянути без його участі. Взявши до уваги заяву позивача, заяву про визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 525 ЦК України, в редакції 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управляння або володіння спадковим майном. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Встановлено, що будинковолодіння за адресою: вул. Грушевського, 46 (колишня Терешкової) в с. Казанів, Коломийського району Івано-Франківської області належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON],що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 14 жовтня 1987 року. Згідно довідки Коршівської сільської ради від 19 липня 2016 року №41/2-24/04 померлому [PERSON] належить житловий будинок з господарськими спорудами в с. Казанів по вул. Терешкової (перейменовано на Грушевського), 46 Коломийського району. Тип двору- селянський. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова домогосподарства. [PERSON] дружина. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований в [INFO] та на момент його смерті в спадковому будинку крім нього. Не було зареєстровано та не проживав ніхто. Після смерті [PERSON] [PERSON] [PERSON] здійснює страхові та податкові платежі. Праює на земельній ділянці, фактично прийняла спадкове майно та здійснює охорону спадкового майна. Спадкоємцем померлого [PERSON] являється [PERSON]. Заповіт від імені померлого [PERSON] у виконкомі Коршівської сільської ради посвідчувався за реєстровим №30 від 16.03.2001 року, який не змінювався і не скасовувався. Згідно даних довідки Коршівської сільської ради від 20 лютого 2017 року № 11/2-24/04 станом на 01.07.1990 рокуу будинковолодінні за адресою: вул. Грушевського, 46 в с. Казанів, Коломийського району проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON], дружина [PERSON]. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована в [INFO] та на момент її смерті в спадковому будинку були зареєстровані та проживали [PERSON] голова домогосподарства. Заповіт від імені померлої у виконкомі Коршівської сільської ради на посвідчувався. 07 травня 1997 року [PERSON] померла, що стверджується записом акта про смерть № 16 від 08 травня 1997 року. 10 травня 2001 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 081803. [PERSON] залишив заповіт, який 16 березня 2001 року посвідчений секретарем Коршівської сільської ради Коломийського району та зареєстрований у реєстрі за № 30, яким заповів [PERSON] все своє майно. Даний заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради від 19 липня 2016 року № 41/2-24/04. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. Грушевського, 46 а, с. Казанів, Коломийського району, Івано-Франківської області. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON], вона здійснює страхові та податкові платежі, працює на земельній ділянці, здійснює охорону спадкового майна, що стверджується довідкою Коршівської сільської ради від 19 липня 2016 року № 41/2-24/04. Згідно технічного паспорту будинку, господарських будівель та споруд будинковолодіння по вул. Грушевського, 46 в с. Казанів, Коломийського району, Івано-Франківської областіскладається із житлового будинку літ. «А», літньої кухні «Б», сараю «В», комори «Г», вбиральні «Д», сараю «Е», криниці, «№1», огорожі «№2-3». Згідно звіту про оцінку майна від 26 грудня 2016 року вартість житлового будинку та господарських будівель становить 42935 грн. 30.12.2016 року державним нотаріусом [PERSON] [PERSON]у звязку з тим, що не має змоги встановити всіх співвласників житлового будинку, та їх частки у цьому майні, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Грушевського, 46 в с. Казанів Коломийського району Івано-Франківської області. .

Outcome: approved