Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації. В обґрунтування позову зазначила, що 28.01.1995 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них [INFO] народилися діти, відповідачі по справі. 06.08.1996 року вони придбали кв. [ADDRESS] , вона є власником даної квартири. Відповідачі зареєстровані в зазначеній квартирі. Зазначила, що після закінчення середньої школи відповідачі вступили до ХНУ ім. Каразіна та 07.07.2016 року отримали дипломи бакалавра за напрямком підготовки «механіка». Після цього вони вимушені були продовжити навчання у Санкт-Петербуржському державному університеті. 17.08.2016 року вони виїхали з України. Влітку вони закінчили навчання та отримали дипломи. Після отримання дипломів залишились проживати у РФ. Відповідачі зареєстровані у квартирі, але фактично не проживають з 2016 року. Ніхто їм перешкод не чинить, користуватися квартирою вони не мають наміру, квартирою не цікавляться, витрат зі сплати за комунальні послуги не несуть, мешкають постійно у Росії. Вважає, що вони втратили право користування квартирою, у зв`язку з цим, вона була змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 19.04.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20.05.2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи Департамент реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не з`явилася, надали заяву в якій просили розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника Департаменту. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Моторною Г.О. Квартира зареєстрована на праві власності за [PERSON] КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 09.08.1996 року, номер запису в реєстровій книзі №В-25082. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований 28.01.1995 року у м.Харків, Комінтернівський відділ реєстрації і актів громадянського стану, актовий запис №49. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з договорами №009-СООТ-2016 та №008-СООТ-2016 про освіту від 23.08.2016 року відповідачі навчались у Санкт-Петербуржському державному університеті з 01.09.2016 року по 31.08.2018 року. 17.08.2016 року відповідачі виїхали з України, що вбачається з довідки Державної прикордонної служби України. Як вбачається з довідок відповідач [PERSON] зареєстрований у м.Красногорськ, Московської області та працює в Управлінні інформаційних технологій Міністерства транспорту та дорожньої інфраструктури Московської області. Відповідач [PERSON] зареєстрований у м. Черняховськ, Калінінградська область та працює в ТОВ «Центробит» з 23.11.2020 року по теперішній час. З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова про осіб місце проживання яких зареєстровано за адресою [ADDRESS] вбачається, що відповідачі зареєстровані у вищевказаній квартирі. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі хоча і зареєстровані у спірній квартирі, однак в ній не проживають, житлом не цікавляться, не сплачують комунальні послуги. Особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Реєстрація відповідачів за спірною адресою носить формальний характер. Як вбачається з акту, складеного [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , починаючи з серпня 2016 року відповідачі зареєстровані, але фактично не проживають, виїхали на навчання РФ та по закінченню залишились працювати там. Отримали громадянство РФ. Відповідно до положення ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа. З довідки ГУ НП в Харківській області від 10.02.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з заявами та скаргами з питання порушення прав на проживання по місцю реєстрації [ADDRESS] в період з 01.012018 року по теперішній час до відділу поліції, не звертались. Судом встановлено, що в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] , які фактично не проживають за вказаною адресою більше року, що є підставою вважати їх такими, що втратили право користування квартирою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів в зазначеному вище приміщенні, порушує права позивача, як власника, на право володіння, користування та розпорядження зазначеною квартирою, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується іншої частини позовних вимог щодо зобов`язання зняти відповідачів з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині з наступних підстав. Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial