Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 11 серпня 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 21 жовтня 2008 року, і сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча позивач її потребує. Офіційно відповідач не працює. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог і просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. На даний час він не працює, перебуває на обліку як безробітний в Синельниківській міськрайонній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 05 листопада 2018 року. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 11 серпня 2007 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії свідоцтв про народження вбачається факт родинних відносин між сторонами і сином [PERSON], [INFO], і сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Факт проживання дітей разом з позивачем і перебування їх на утриманні позивача відповідачем не оспорювався і також підтверджується довідкою обєднання співвласників багатоквартирного будинку №110 вул.Воровського від 09 липня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Отже, враховуючи, що відповідач на даний час не працює, однак перебуває безробітний в Синельниківській міськрайонній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 05 листопада 2018 року, він повинен отримувати регулярний дохід до свого працевлаштування, доказів щодо необхідності несення додаткових витрат на утримання дітей у звязку зі станом їх здоровя позивач суду не надала, сама позивач є працездатною і також зобовязана приймати участь в матеріальному забезпеченні дітей, суд вважає, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей і розмір цієї допомоги повинен складати 1/3 частина усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial