Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою та в підтвердження позовних вимог вказала, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якому зареєстрований колишній чоловік дочки позивача - [PERSON] , [INFO] . Відповідач у квартирі не проживає з 2011 року, він лише формально є зареєстрований у даній квартирі. Відповідач комунальних послуг ніколи не сплачував, нічим не допомагав, власні речі відповідача у будинку відсутні. Зв`язок із відповідачем давно втрачений. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача у разі його тимчасової відсутності немає. З урахуванням наведеного, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якому зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідач у квартирі не проживає ще з 2011 року, він лише формально є зареєстрований у даній квартирі. Відповідач комунальних послуг ніколи не сплачував, нічим не допомагав, власні речі відповідача у будинку відсутні, а також зв`язок із відповідачем давно втрачений. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача у разі його тимчасової відсутності немає. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд зазначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, відповідно до засад змагальності сторін за ст. 12 ЦПК України. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] , згідно ст. 405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , оскільки проживає в іншому жилому приміщенні.

Outcome: approved