Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 05.11.2014 року по цивільній справі №2/756/4116/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 804 252 грн. 15 коп. Вищевказане рішення набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист, який направлено на примусове виконання до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві. 03.12.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві [PERSON] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 22.09.2016 року ухвалою Оболонського районного суду м.Києва було скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, а справа була призначена до розгляду в загальному порядку. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 26.10.2016 року по цивільній справі №2/756/5483/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості було винесено рішення, яким позовні вимоги було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» заборгованість. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] було відмовлено. 26.07.2017року позивач звернувся з заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту і заборони з нерухомого майна, на що державним виконавцем було зазначено, що ним 23.06.2016 року було винесено постанову в порядку п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувачу було повернуто виконавчий документ з підстав відсутності майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, а в такому випадку державний виконавець не може зняти накладений раніше арешт, тількі, як на підставі судового рішення. В зв»язку з викладеним, просить зняти арешт з усього майна [PERSON], накладеного на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.12.2015 року в рамках виконавчого провадження №49334111. Представник позивача у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у його відсутності та у відсутності позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Третя особа - ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» в судове засідання з»явилась про день, час і місце слухання справи повідомлялась належним чинном, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Заочним рішенням Оболонськго районного суду м.Києва від 05.11.2014 року по цивільній справі №2/756/4116/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» заборгованість за кредитним договором №21/АК-2007 від 12 вересня 2007 року у розмірі 4 804 252 грн. 15 коп (а.с.5-8). Вищевказане рішення набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист, який направлено на примусове виконання до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві. 03.12.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві [PERSON] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 22.09.2016 року ухвалою Оболонського районного суду м.Києва було скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, а справа була призначена до розгляду в загальному порядку(а.с.9-10) Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 26.10.2016 року по цивільній справі №2/756/5483/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості було винесено рішення, яким позовні вимоги було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЕКСПОБАНК» заборгованість. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] було відмовлено (а.с.11-15). 26.07.2017 року позивач звернувся з заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту і заборони з нерухомого майна, на що державним виконавцем було зазначено, що ним 23.06.2016 року було винесено постанову в порядку п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувачу було повернуто виконавчий документ з підстав відсутності майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, а в такому випадку державний виконавець не може зняти накладений раніше арешт, тількі, як на підставі судового рішення. Згідно договору купівлі-продажу від 23.03.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №-1431, та зареєстрованого 28.03.2000 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу №д.107-82 за реєстровим № 32574, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних долях належить квартира [ADDRESS] Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.12.2015 року в рамках виконавчого провадження №49334111 на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт (а.с.4). Згідно ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частинами 1 і 2 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна позивача був заходом виконання рішення суду, по якому виконавчий документ повернуто стягувачу, суд вважає, що обтяження майна позивача обмежує його права як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття арешту з нього. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved