Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який 07 травня 2020 року розірвано на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду. Від шлюбу у них народилися син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку не бере участі в утриманні дітей, діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, на його утриманні немає інших непрацездатних осіб а тому він може та повинен сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей. Позивач, зменшивши свої позовні вимоги просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак у поданій письмовій заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов. Також відповідач подав до суду письмову заяву в якій зазначив, що із зменшеними позовними вимогами згідний повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину та не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивачки 3000 гривень за витрат на правову допомогу та 840 грн. судового збору в користь держави. Розгляд справи просить провести в його відсутності. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно копії витягу з реєстру актів народження [PERSON] та [PERSON] сторони по справі є батьками малолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 11.09.2020 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Також з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved