Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] про розірвання спадкового договору, посилаючись на те, що вона уклала з відповідачами по справі 08 травня 2012 року спадковий договір, предметом якого є домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно даного договору відповідачі повинні виконувати певні дії, а саме: за життя відчужувача забезпечувати харчуванням, одягом, ліками, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу, один раз на рік забезпечити потреби у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку. Після підписання договору відповідач [PERSON] ухиляється від виконання умов даного договору, а [PERSON] мешкає разом з нею, оскільки після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] їй ніде мешкати. В зв'язку з чим просить розірвати спадковий договір від 08 травня 2012 року, укладений між нею та відповідачами по справі. Крім цього просить стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок. Також просить витребувати у відповідача [PERSON] оригінал спадкового договору, а у приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] спадковий договір від 08.05.2012 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але раніше надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Окрім цього вважає, що судові витрати, понесені позивачем повинні бути розділені порівну між відповідачами, тобто ним та [PERSON]. Третя особа приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 березня 1989 року, виданого Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області та свідоцтва про право власності від 23.03.1989 року, виданого Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області. Даний житловий будинок зареєстрований в Лозівському БТІ Харківської області у реєстровій книзі № 6-дод від 24.03.2012 року за реєстровим номером 36282460. 08 травня 2012 року між [PERSON] (відчужувачем) та [PERSON] і [PERSON] (набувачами) було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстр № 894. У відповідності до договору відчужувач - [PERSON] передає після її смерті у власність набувачів - [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], а набувачі зобов'язуються виконувати розпорядження відчужувача, зазначені у договорі. Так, пунктом 2 договору передбачені права та обов'язки сторін, зокрема: відчужував має право вимагати належного виконання набувачем його обов'язків за цим договором. А набувачі зобов'язані забезпечувати відчужувача щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця грошовою винагородою в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; один раз на рік, але не пізніше 1 грудня забезпечити потреби відчужувача у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки в сумі має бути не меншою п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; забезпечення згідно з висновками лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно до ч.3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору змивача вона не законної сили. У відповідності до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Як зазначено ст. 1308 ЦК України - спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Аналіз наведених норм ЦК України свідчить про те, що відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги. А тому, набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором. Виходячи з того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], які відповідно до спадкового договору є набувачами майна, неналежним чином виконували обов'язки, покладені на них п. 2 цього договору, тоді як вони зобов'язувалися забезпечувати відчужувача щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця грошовою винагородою в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; один раз на рік, але не пізніше 1 грудня забезпечити потреби відчужувача у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки в сумі має бути не меншою п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; забезпечення згідно з висновками лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, суд вважає, що це є безумовним істотним порушенням умов договору, внаслідок чого позивач [PERSON], яка є пенсіонером і людиною похилого віку, внаслідок чого потребує постійного стороннього догляду, не отримувала його належним чином і позбавлена можливості розраховувати на такий догляд і утримання у майбутньому з боку відповідачів. При таких обставинах факт неналежного виконання обов'язків спадкового договору відповідачами [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження під час розгляду справи і не спростований доводами відповідачів, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, а укладений між сторонами спадковий договір підлягає розірванню. У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Оскільки позивачем доведені обставини на які вона посилається в позовній заяві належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне задовольнити дані позовні вимоги. Вимога позивача щодо розірвання спадкового договору не порушує нічиїх прав та обов'язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, Конституції України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією. Відносно даної вимоги, необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved