Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 29.01.2009 року, шлюб було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Після припинення шлюбні відносини, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не здійснюється, його матеріальний стан дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина. До початку судового засідання позивач надала заяву в якій змінила свої вимоги, та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 21.09.2015 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] року включно. До початку судового розгляду позивач надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового розгляду відповідач надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 та ч.2 ст.183 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свідоцтвом серії [NUMBER] від 03.08.2004 року, актовий запис №191, про народження [PERSON] - [INFO] року, підтверджується факт походження дитини відповідно від батьків, які є сторонами у справі. З довідки «житлово-експлуатаційної контори-2» від 14.09.2015 року, вбачається, що [PERSON], проживає разом з сином [PERSON] - [INFO](а.с.7). На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей. Згідно вимог ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.І ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved