Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь 3885,75 гривень матеріальної шкоди та 20 000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення. В позові посилається на те, що вироком Ніжинського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у викраденні мобільного телефону марки « HTC » та планшету марки «Bravis», належних [PERSON] . Даними діями позивачу заподіяно матеріальної шкоди в розмірі 3885 гривень 75 копійок. [PERSON] визнана потерпілою в даному кримінальному провадженні, проте цивільного позову вона не заявляла. В даний час матеріальна шкода їй не відшкодована, що і змусило звернутися до суду. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача їй також заподіяна моральна шкода, яка полягає в негативних переживаннях, тривозі, емоційній напрузі, нервозності, приниження репутації та порушення нормальних життєвих зв`язків з рідними людьми. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 20 000 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з вищезазначених підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, тому, відповідно до ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу в його відсутність з винесенням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.7.ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31.01.2020 року встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3885,75 гривень. Доказів відшкодування шкоди відповідачем не надано. Даним вироком також вирішено питання про речові докази в даному кримінальному провадженні, які повернуто потерпілій, а саме: планшет марки «Bravis» модель « NB106М 3 G », акустичні колонки Havit, банківську картку [NUMBER] . Відповідно до описової частини вироку викрадений у позивача планшет оцінено в 2006 гривень. Таким чином, у ході досудового розслідування частково відшкодовано шкоду на вказану суму, про що позивач не зазначає. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Положенням п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка виразилася у вчиненні відносно неї кримінального правопорушення, що викликало у неї моральні та душевні страждання, безпорадність в протидії злочину та хвилювання, проте враховуючи вимоги розумності і справедливості, факт часткового відшкодування завданих збитків на стадії досудового слідства, вважає що розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ЦК України, виходячи з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди слід стягнути у розмірі 3000 гривень. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Виходячи з наведеного, оскільки на момент звернення до суду з позовом, у якому заявлено дві вимоги, майнового та не майнового характеру, позивач була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1696 гривень 80 копійок у дохід держави.

Outcome: partial