Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею, право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зобов'язати Карлівську міську раду Полтавської області видати їй ордер на це житлове приміщення , а також зобов'язати Карлівське виробниче управління житлово - комунального господарства укласти з [PERSON] договір найму житлової площі, а саме на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 80-х роках цивільний чоловік позивача [PERSON] вселився у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору найму житлового приміщення № б/н., яка йому була передана по акту здачі і приймання квартири, кімнат. Починаючи із лютого 1997 року позивач стала спільно проживати із [PERSON] у вищевказаній квартирі і мешкає там до цього часу. Під час проживання у вказаному помешканні вони із [PERSON] вели спільне господарство, у них був спільний бюджет і вони разом придбавали продукти харчування та предмети домашнього вжитку, здійснювали поточний ремонт квартири, але шлюбу не зареєстрували. За період спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження, [PERSON] записаний як батько лише у двох дітей, а у третьої дитини у графі «Батько» записано лише його ім'я та по-батькові «[PERSON]», які на даний час є неповнолітніми, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, які додано до даної заяви, проте за вказаною адресою позивач із дітьми не зареєстровані, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов депутата Карлівської міської ради від 11.02.2014 року. [INFO] [PERSON] помер.Після його смерті позивач з дітьми продовжує проживати у вказаній квартирі, яка для неї та спільних дітей є постійним місцем проживання. З часу вселення вона постійно проживає і користуєся, як член сім'ї, житловим приміщенням, бере участь у витратах, пов'язаних з оплатою кожного місяця комунальних послуг і заборгованості по комунальних послугах не має, а також виконує інші зобов'язання, що випливають із договору найму житлового приміщення. На цю адресу вона отримує поштову кореспонденцію, за цим місцем проживання діти навчаються у школі, вона та діти обслуговуються в Карлівській центральній районній лікарні. У лютому 2014 року позивач звернулася до Карлівської міської ради Полтавської області із заявою в якій просила визнати за нею, [PERSON] право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], укласти з нею договір найму житлової площі на вищевказану квартиру та надання згоди на реєстрацію місця проживання. Проте 17.03.2014 на її адресу було надіслано відповідь Карлівської міської ради, в якій було зазначено, що всі вище перелічені питання вирішуються у судовому порядку, а тому порекомендували звернутися до Карлівського районного суду із відповідною заявою. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] була членом сім'ї наймача, то має право на житло, тобто квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з*явилася, але від неї надійшла заява, відповідно до якої вона змінила позовні вимоги та відмовилася від зобов*язання Карлівського ВУ ЖКГ укласти з нею договір найму , решту позовних вимог просить задовольнити та справу розглядати без її участі. Представники відповідачів у судове засідання не з*явилися, але суду було надано заяви, згідно який визнають змінені позовні вимоги, справу просять розглядати без їхньої участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що договір найму житлового приміщення , квартири в [ADDRESS], було укладено з [PERSON] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с.12). У позивача з [PERSON] народилося троє дітей , свідоцтва про народження додано до матеріалів справи ( а.с.10,11). 11.02.2014 р. депутатом Карлівської міськради було складено обстеження житлово-побутових умов ( а.с.13). Листом Карлівської міської ради № 02-21/366 від 17.03.2014 р. [PERSON] рекомендовано вирішення поставлених нею питань звернути до суду ( а.с.14). Позивачем до матеріалів справи додано квитанції, які підтверджуються сплату нею комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] від імені [PERSON]( а.с.15-23). У ст. 64 ЖК України йдеться про те, що члени сім'ї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, пов'язані з договором найму». Особи, які вселились до наймача житлового приміщення у встановленому ст. 65 ЖК України порядку, набувають рівне право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.103 Житлового кодексу УРСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Згідно положень ч. 1 та ч. 4 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 106 Житлового кодексу України повнолітній члені сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Стаття 47 Конституції України закріплює, що «Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду». Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Однією з підстав виникнення суб'єктивного права на житло, тобто набуття права користування конкретним жилим приміщенням, є вселення у нього в установленому порядку в якості члена сім'ї наймача, члена ЖБК або власника квартири чи будинку (статті 64,65, 145, 156 Житлового кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає що є підстави для задоволення змінених позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved