Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просила визнати недійсними договори дарування нежитлових будівель та земельних ділянок, укладені 25.12.2012 року та 27.12.2012 року між нею та відповідачем. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вказані договори нею було укладено під впливом тяжких для неї обставин і на вкрай невигідних умовах. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду письмову заяву зі змісту якої слідує, що вона просить розгляд справи проводити у її відсутність, оскільки на її отриманні перебуває мололітній син, [INFO], а тому вона не може особисто приймати участь у справі та просить проводити розгляд справи за участі її представника. (а/с.89). У судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовільнити посилаючись на те, що оспорювані договори дарування було укладено позивачкою під час її тяжкого фізичного та психічного стану здоров'я, викликаного особливостями перебігу вагітності, під загрозою втрати усього належного їй майна, засобів до існування та банкрутства, на вкрай невигідних для неї умовах, оскільки, внаслідок укладених оспорюваних договорів позивачка безоплатно позбулася як самого майна, так і самостійних доходів, які отримувала від його використання у своїй підприємницькій діяльності. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та вказали, що під час перебігу вагітності позивачки збоку оточуючих або лікарів не було зафіксовано вкрай небезпечних змін її стану, поведінка позивачки, враховуючи вагітність, відповідала звичайній поведінці жінки в її стані. Зазначили, що сестра позивачки [PERSON] взяла кредит в банку для купівлі квартири, хоча відповідач був проти цього, а у вересні 2012 року тому стало відомо, що позивачка є поручителем по кредиту, який взяла [PERSON] на купівлю квартири у розмірі 35 тис. доларів США. В подальшому позивачка звернулась до [PERSON] про допомогу, який запропонував їй - позивачці та йому - відповідачу одружитись, а потім позивачка подарувала йому все майно, щоб банк не зміг накласти арешт на її майно. В судовому засіданні третя особа [PERSON] вказав, що у вересні 2013 року до нього звернувся [PERSON] з пропозицією купити у нього магазин за 40 тис. доларів. Він поцікавився у нього хто є власником, на що той відповів, що власником є він. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона працює приватним нотаріусом. Зазначила, що позивачку та відповідача по справі знає давно. Вона посвідчувала договори дарування, які є предметом розгляду судом. Вказала, що сторонам при укладені даних договорів роз'яснювались їх права і обовязки. Сумніву у добровільності сторін на їх укладення не було. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 12.12.2012 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, про що виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 33 від 12.12.2012 року. (а/с.13). З 2004 року до офіційної реєстрації шлюбу сторони проживали разом. [INFO] в сторін по справі народився син [PERSON] (а/с.14). До реєстрації шлюбу з відповідачем позивачкою було набуто та перебувало у її власності нерухоме майно, а саме: Нежитлова будівля (магазин «[INFO]»), що знаходиться в [ADDRESS]. Нежитлова будівля (магазин [INFO]), що знаходиться в [ADDRESS] Нежитлова будівля, що знаходиться в [ADDRESS]. Нежитлова будівля (магазин), що знаходиться в [ADDRESS]. Земельна ділянка площею 571,10 кв.м. (кадастровий номер 3521482301:51:000:0055.), цільове призначення якої - для розміщення та обслуговування магазину за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка площею 0,0240 га (кадастровий номер 3521455500:51:000:0333.), цільове призначення якої - для розміщення та обслуговування магазину за адресою: [ADDRESS]. 18 вересня 2008 року позивачкою було укладено договір поруки № 1686-007/08Р з АКБ «Правекс Банк», за яким остання зобов'язалася нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання її сестрою [PERSON] кредитних зобов'язань, взятих на себе останньою відповідно до умов кредитного договору № 1686-007/08Ф від 18.09.2008 року.(а/с.43) Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 05.12.2012 року позивачкою було отримано від ПАТ КБ «Правекс Банк» вимогу-повідомлення про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 1686-007/08Ф від 18.09.2008 року у сумі 322456,66 грн. протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги, у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитом.(а/с.44-45). 25.12.2012 року позивачкою з відповідачем було укладено договори дарування, а саме: нежитлової будівлі (магазин [INFO]), що знаходиться в [ADDRESS], від 25.12.2012 року, зареєстрований у реєстрі під № 1739, вартість дарунку згідно договору 13100 грн. 00 коп. (а/с.15-16), нежитлової будівлі (магазин «[INFO]»), що знаходиться в [ADDRESS] від 25.12.2012 року, зареєстрований у реєстрі під № 1741, вартість дарунку згідно договору 19000 грн. 00 коп. (а/с.18-19), земельної ділянки площею 571,10 кв.м., кадастровий номер 3521482301:51:000:0055, з цільовим призначенням - під розміщення магазину, розташованої на території Капітанської сільської ради Голованівського району за адресою: [ADDRESS] від 25.12.2012 року, зареєстрований в реєстрі під № 1743, вартість дарунку згідно договору 50200 грн. 00 коп.(а/с.98-99) Крім цього 27.12.2012 року позивачкою з відповідачем було укладено договори дарування, а саме: нежитлової будівлі (магазину), що знаходиться в [ADDRESS] від 27.12.2012 року, зареєстрований у реєстрі під № 1767, вартість дарунку згідно договору 8750 грн. 83 коп. (а/с.21-22), нежитлової будівлі, що знаходиться в [ADDRESS] Голованівського району Кіровоградської області від 27.12.2012 року, зареєстрований у реєстрі під № 1772, вартість дарунку згідно договору 16830 грн. 90 коп. (а/с.24-25), земельної ділянки площею 0,0240 га, кадастровий номер 3521482301:51:000:0333, з цільовим призначенням - для розміщення та обслуговування магазину, розташованої на території Побузької селищної ради Голованівського району за адресою: [ADDRESS] від 27.12.2012 року, зареєстрований в реєстрі під № 1769, вартість дарунку згідно договору 25452 грн. 00 коп. (а/с.102-103). Згідно до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним, незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Наявність тяжких для позивачки обставин, пов'язаних з її складним фізичним та психічним станом здоров'я, мало місце та підтверджується випискою з медичної картки амбулаторної хворої [PERSON] № 112 від 28.05.2014 року (а/с.41) та дослідженої у судовому засіданні самої медичної картки, відповідно до яких, з 2008 року позивачка лікувалася з приводу другого безпліддя до 2012 року. 23.07.2012 року встановлено вагітність малого строку. Протягом вагітності у позивачки неодноразово діагностувалася загроза аборту, страхи втрати вагітності, у зв'язку з чим призначалось реабілітаційне, зберігаюче та антистресове лікування. Наявність тяжких для позивачки обставин, пов'язаних з загрозою втратити належне їй нерухоме майно, внаслідок звернення на нього стягнення, та втрати джерела доходів, що могло б призвести до її банкрутства, підтверджується: копією договору поруки № 1686-007/08Р від 18.09.2008 року, копією вимоги-повідомлення ПАТ КБ «Правекс Банк» від 26.11.2012 року, повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до яких позивачкою мало бути сплачено на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» до 05.01.2013 року 322456 грн.66 коп. заборгованості за кредитом (а/с.44), копіями оспорюваних договорів дарування, (а/с.15,16,18,19,21,22,24,25,98,98,102,103), відповідно до змісту яких загальна вартість подарованого позивачкою відповідачеві нерухомого майна, у тому числі й земельних ділянок, склала 133333,73 грн., що значно менше, ніж сума заборгованості позивачки перед ПАТ КБ «Правекс Банк».копіями податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON], (а/с.29-33), копіями договорів оренди нежилого приміщення, відповідно до яких протягом 2012 року відповідачка отримувала доходи від здійснення підприємницької діяльності з надання в оренду й експлуатацію нерухомого майна.(а/с.37-40). Суд вважає, що оспорювані договори дарування були укладені позивачкою на вкрай невигідних для неї умовах, оскільки належне їй нерухоме майно було передано у власність відповідача безоплатно. При цьому, після виходу вказаного майна з власності позивачки, вона фактично позбулася не лише його, а й джерела доходів, які отримувала від здавання в оренду нерухомого майна, при тому що будучи вагітною та маючи ускладнення зі здоров'ям, іншим чином самостійно забезпечувати себе вже не могла, а також те, що за відсутності повідомлення від ПАТ КБ «Правекс Банк» про сплату заборгованості, позивачкою не було б вчинено оспорювані правочини взагалі. Зазначена обставина була визнана відповідачем та його представниками, які зазначали у тому числі й у письмових запереченнях на позов, про те, що договори дарування було укладено позивачкою після того, як позивачка дізналася про необхідність сплати заборгованості перед ПАТ КБ «Правекс Банк» та з метою виведення нерухомого майна з під загрози його можливої втрати, внаслідок звернення стягнення на нього. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оспорювані договори дарування були укладені позивачкою під впливом тяжких для неї обставин та на вкрай невигідних для неї умовах, а відтак її позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved