Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до виконавчого листа, що видав Комсомольський районний суд м. Херсона від 08.11.2012 року, з відповідача [PERSON] на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Вищевказаний виконавчий лист був предявлений для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, на підставі якого було відкрито виконавче провадження по стягненню з відповідача (боржника) відповідної суми аліментів на утримання дитини [PERSON] Проте, після відкриття виконавчого провадження і до цього часу відповідач не виконує покладеного на нього обовязку щодо сплати аліментів на утримання спільної дитини, в результаті чого станом на 01.08.2014 року виникла заборгованість по сплаті аліментів, у загальному розмірі 8120,00 грн. Такі дії відповідача суттєво порушують майнові права та охоронювані законом інтереси як їхньої доньки, на користь якої повинні сплачуватись аліменти, так і позивача, як єдиної годувальниці родини. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] суму неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 37128,20 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач та його представник в судові засідання, призначені на 29.09.2014 року, 17.10.2014 року, 03.11.2014 року, 28.11.2014 року, 18.12.2014 року не зявлялися. Заявою від 29.09.2014 року відповідач просив перенести слухання справи у звязку із зайнятістю його представника. Заявою від 17.10.2014 року відповідач просив перенести слухання справи на тій підставі, що буде перебувати за межами Херсонської області. Заявою від 03.11.2014 року відповідач просив перенести судове засідання у звязку із сімейними обставинами, представник відповідача в судове засідання не зявився. Крім того, представник відповідача 27.11.2014 року надав суду заяву про перенесення судового засідання у звязку з тим, що відповідач звернувся до експерта для проведення розрахунку пені. Заявою від 18.12.2014 року представник відповідача просив перенести судове засідання у звязку з хворобою відповідача, однак підтверджуючих документів не надав. Оскільки розгляд зазначеної справи вже відкладався через неявку відповідача та його представника, які були належним чином повідомлені про слухання справи, враховуючи вимоги ст. 157 ЦПК України, щодо розумності строку розгляду справи, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд, за наявності згоди представника позивача, вважає можливим визнати неявку відповідача неповажною та продовжувати судовий розгляд цивільної справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.11.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Про стягнення аліментів за вказаним рішенням відповідач був обізнаний оскільки під час його винесення був присутній його представник. Згідно виконавчого листа, виданого 08.11.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона по цивільній справі № 2114/6216/12 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2012 року та до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 19.11.2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження на підставі вищезазначеного виконавчого листа, що підтверджується копією постанови від 19.11.2012 року. Як вбачається з довідки-розрахунку № 16 від 23.07.2014 року, що видана ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, станом на 01.08.2014 року борг по аліментам становить 8120,00 грн. Однак відповідач сплачував аліменти не регулярно, постійно допускав заборгованість по їх сплаті по декілька місяців. На адресу відповідача неодноразово направлялися виклики (від 21.12.2012 року, 09.01.2013 року, 25.09.2013 року) про те, що йому необхідно зявитися до відділу ДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, які були проігноровані. Про ухилення відповідача від сплати аліментів також свідчить постанова про привід боржника від 26.09.2013 року, яка була залишена без виконання. У відповідності ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до висновку № 88 експертного дослідження з питань підтвердження розрахунку пені згідно законодавства від 05.12.2014 року сума пені за несвоєчасну виплату аліментів складає за період з 01.08.2012 року по 31.08.2014 року 32719,40 грн. Суд не приймає до уваги розрахунок, який був наданий позивачем, оскільки він був зроблений не спеціалістом в галузі бухгалтерського обліку. Допитана в судовому засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління у м. Херсоні [PERSON] пояснила, що на виконанні у ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні знаходиться виконавче провадження № 35321992 за виконавчим листом № 2114/6216 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Також пояснила, що відповідач був повідомлений про відкриття вищезазначеного виконавчого провадження, про що свідчать заяви від 07.10.2012 року та від 22.01.2013 року. Крім того, [PERSON] були розяснені наслідки ч. 1 ст. 196 СК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не надав суду належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від нього причин. Суд вбачає наявність вини відповідача, оскільки останній ухилявся від сплати аліментів на користь [PERSON], незважаючи на те, що був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства про наслідки такої несплати. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний звязок доказів в їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial