Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу із відповідачем у них [INFO] року народилась донька - [PERSON], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає належної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. У зв'язку із чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з заявою і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заявлені позовні вимоги, зазначивши, що оскільки відбулися зміни у законодавстві, то просять стягнути аліменти у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку. Крім того, позивач зазначила, що дитина перебуває на її утриманні, на теперішній час вона змушена винаймати житло до вирішення питання про поділ майна подружжя. Усі витрати пов'язані з придбанням речей необхідних для школи, додаткові заняття дитини з англійської мови сплачуються також нею, у зв'язку із чим просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що він не ухиляється від утримання дитини, оскільки періодично перераховує кошти на картку матері позивачки, з якою на теперішній час проживає дитини. Оскільки дитина не проживає на теперішній час з позивачкою, підстав для стягнення аліментів на її користь не має, а аліменти можуть бути стягнути лише на користь сторони з якою мешкає дитина. Суд вислухавши пояснення сторін та представника, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що 05.11.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1039, прізвище після одруження - «[PERSON]» (а.с.3). Даний шлюб, відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17.07.2017 року, розірвано. Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1207 ( а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, визначено, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.198,199 СК України, і своїх повнолітніх дочку,сина. Пунктом 17 даної Постанови передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки № 84 від 03 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON] працює в Спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву з вітрильного спорту на посаді тренера-викладача з 01.04.2013 року по теперішній час, його посадова ставка становить 7068,34 грн. та заробітна плата складає 5619,34 грн. Як вбачається з матеріалів справи, дитина - [PERSON] навчається в 5 класі Терезинського навчально-виховного об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок». Під час судового засідання сторони не спростовували тих обставин, що дитина на теперішній час проживає разом з бабусею, матір'ю позивачки - [PERSON], відповідно до пояснень позивачки це є вимушеною мірою, оскільки на теперішній час не вирішено питання щодо поділу майна подружжя, зокрема нерухомого майна у якому залишився мешкати відповідач, та після вирішення цього питання дитина буде проживати з нею. У той же час, незважаючи на те, що дитина мешкає з її матір'ю, дитина перебуває на її повному матеріальному утриманні та вихованням, а саме духовним та моральним розвитком дитини, займається вона. Відповідач у судовому засіданні підтвердив той факт, що дитина з ним не мешкає, а мешкає з матір'ю позивачки та він лише планує звернутися до відповідних органів щодо вирішення питання про визначення місця проживання дитини. У зв'язку із чим, суд вважає, що вимога позивачки щодо стягнення аліментів на її користь на утриманні дитини є обґрунтованою, оскільки незважаючи на той факт що, дитина проживає з її матір'ю, тимчасово, до вирішення житлових питань, відповідачем не спростовано того факту що дитина перебуває на утриманні матері, оскільки коштів перерахованих ним у сумі 500 та 1000 гривень недостатньо для належного утримання дитини (харчування, придбання одягу та речей для відвідування школи, оплати додаткових занять тощо), як і не спростовано того, що позивачка займається вихованням дитини та її розвитком. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21.04.1999 р. «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а згідно частини другої даної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.51 Конституції України «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків». Згідно із ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.01.1991р., держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Таким чином, оскільки відповідач має стабільний дохід, з приводу чого надані відповідні документи, розмір аліментів повинен бути визначений у частці від його заробітку (доходу). При цьому аліменти повинні бути стягнути за час звернення позивача до суду із позовом, а саме з 23.05.2017 року. У зв'язку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, надавав добровільно матеріальну допомогу, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 23.05.2017 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, ст.ст.75, 84, 180-184 СК України, ст.ст. 10,11,60, 130, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved