Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,36 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 11 лютого 2003 року. Також позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,62 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 22 червня 2009 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її батько [PERSON] помер 11 лютого 2003 року. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,36 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, яку прийняли вона та її мати [PERSON], тобто вступили у фактичне володіння та управління земельною ділянкою. Своїх спадкових прав на спадщину не оформляли. Вказала, що земельна ділянка спадкодавцю належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0071653. 22 червня 2009 року [PERSON] померла. Всю її спадщину, у тому числі і земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,62 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522288500:02:000:0252 прийняла вона. Однак, прийнявши у встановленому порядку спадщину як матері так і батька, свідоцтв про право на спадщину на вказані земельні ділянки отримати вона не може, оскільки правовстановлюючі документи, що могли б підтвердити належність земельних ділянок спадкодавцям відсутні. Нотаріусом їй письмово розяснено про неможливість зі вказаних підстав видати свідоцтва про право на спадщину. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить справу розглядати у її відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких позовні вимоги визнають у повному обсязі і просять справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить справу розглядати за відсутності представника сільради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 лютого 2003 року в селі Цибулеве Знамянського району Кіровоградської області помер [PERSON] (а.с.16). Копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0071653 свідчить про те, що [PERSON] на підставі рішення Знамянської районної державної адміністрації від 16 серпня 1996 року №345-р належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заповіт Леніна», розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.17). Про отримання останнім вказаного сертифікату, свідчить довідка управління Держгеокадастру у Знамянському районі Кіровоградської області від 29 листопада 2016 року (а.с.19). Даних про те, що [PERSON] на підставі вказаного сертифіката була передана у власність земельна ділянка, матеріали справи не містять. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради від 21.12.2016 року № 1334, на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований [INFO], разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався. Інформаційна довідка за Спадкового реєстру та довідка нотаріуса свідчать про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Приватний нотаріус Знамянського районного нотаріального округу [PERSON] надав позивачу письмове розяснення про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину, [PERSON], оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи, що могли б підтвердити право власності спадкодавця на майно. У судовому засіданні також з'ясовано, що [PERSON] померла 22 червня 2009 року в селі Цибулеве Знамянського району Кіровоградської області (а.с.20). Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2014 року (провадження №2-о/1107/41/14) встановлено факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №302998, виданого 12 грудня 2002 року на імя [PERSON] Зіновєвни (а.с.23). У газеті «Сільське життя» від 12 листопада 2016 року розміщено оголошення про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №302998 (а.с. 25). Копію вказаного державного акта долучено до матеріалів справи (а.с.22). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 12.12.2016 року № 1333, на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована [INFO], разом з нею були зареєстровані діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався. Інформаційна довідка за Спадкового реєстру та довідка нотаріуса свідчать про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Приватний нотаріус Знамянського районного нотаріального округу [PERSON] надав позивачу письмове розяснення про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину, [PERSON], оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи, що могли б підтвердити право власності спадкодавця на майно. Родинний звязок між [PERSON], [PERSON] та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 18). В матеріалах справи містяться заяви інший дітей [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в яких вони відмовились від прийняття спадщини після смерті батьків (а.с.28,32,36,41,44,48). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, у спадкоємця, який прийняв спадщину, право на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Відповідно до ст.549 вказаного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.125 ЗК України в редакції чинній на момент відкриття спадщини [PERSON], право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України (ст.126 ЗК України). У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває право власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. За змістом ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ в порядку спадкування» від 16 травня 2013 року (п.3.5), у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки [PERSON], за життя на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0071653, набув право на земельну частку (пай) площею 5,36 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області без визначення меж цієї частки в натурі, то до складу його спадщини входить саме право на земельну частку (пай), а не право власності на земельну частку (пай), як про це зазначає позивач. Таким чином, позивач, яка шляхом вступу у фактичне управління та розпорядження майном [PERSON] прийняла його спадщину, має право на земельну частку (пай), яка розташована на території [PERSON] сільської ради, але у звязку зі втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0071653 позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини в силу ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~\~ відповідно до\~ст. 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що внаслідок відсутності оригіналу (дублікату) правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, яка належала на праві власності [PERSON]І, обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач, яка прийняла спадщину останньої відповідно до вимог закону, позбавлена можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину. Отже, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 4,62 га з кадастровим номером 3522288500:02:000:0252, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial