Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Свої вимоги мотивувала тим, що з грудня 2017 року шлюбно-сімейні відношення між ними були припинені, спільне господарство не ведеться; на теперішній час шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу важає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу за обоюдною згодою діти будуть мешкати з позивачем. Спору про розподіл майна подружжя немає. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені , спільне господарство не ведеться; на відшкодуванні сплаченого при подачі позову судового збору не претендує; просила позов задовольнити Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши , що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову , строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому\~судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.04.2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер , спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітні діти залишаються проживати із позивачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання про їх утримання на цей час не виникає . Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Лутай».

Outcome: approved