Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, моральної шкоди та судових витрат. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що згідно боргової розписки від 16.07.2013 року, завіреної Новопетриківською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, відповідач винен їй 2000 грн. Із боргової розписки вбачається, що останній повинен повернути їй борг до 01.10.2013 року, а в разі прострочення за кожний день прострочи останній повинен виплатити їй штраф у сумі 50 грн. Так як до теперішнього часу відповідач борг не повернув, просить суд стягнути з нього на її користь суму боргу - 2000 грн., штраф за прострочення боргу - 6750 грн., сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., 550 грн. за оплату юридичної допомоги, послуги банку при сплаті судового збору - 4 грн. 87 коп., плату за листування з відповідачем - 10 грн. 80 коп., а також стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі і надала пояснення, що відповідач суму боргу у неї не отримував, але дав обіцянку, що за спричинення їй тілесних ушкоджень та закриття кримінального провадження відносно нього сплатить їй 2000 грн. Була складена боргова розписка, згідно якої, нібито, вона надала відповідачу в борг 2000 грн. і останній повинен повернути борг до 01.10.2013 року, а у разі не сплати боргу виплачувати штраф у розмірі 50 грн. за кожний день прострочення.Так як відповідач, згідно умов договору не виплатив їй обіцяні 2000 грн., просить суд стягнути з відповідача суму боргу - 2000 грн., штраф за прострочення боргу - 6750 грн., сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., 550 грн. за оплату юридичної допомоги, послуги банку при сплаті судового збору - 4 грн. 87 коп., плату за листування з відповідачем - 10 грн. 80 коп., а також стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Відповідач вимоги позивача визнав частково і пояснив, що він дійсно згодився виплатити позивачці 2000 грн. за спричинені їй моральну шкоду, Була складена письмова розписка, згідно якої він нібито взяв у позивачки у борг суму 2000 грн. Від сплати зазначеної суми він не відмовляється, але наполягає, що у борг у позивачки він гроші не брав. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та давши аналіз матеріалам справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 цього ж Кодексу встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданий йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із письмової розписки відповідача від 16.07.2013 року вбачається , що відповідач отримав від позивачки позику у сумі 2000 грн. та зобов'язався її повернути до 01.10.2013 року, а в разі порушення умов договору сплачувати 50 грн. штраф за кожний день прострочення. Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено і не оспорюється сторона, що позивач не надавала відповідачу позику у розмірі 2000 грн., наполягає про стягнення з відповідача саме суму позики і не змінила позовні вимоги, тому її вимоги про стягнення суми позики та штрафу за прострочення виконання умов позики не можуть бути задоволені. Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення суми позики та штрафу, у суду немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат та моральної шкоди. На підставі викладеного та ст.. 625,626, 1046,1047 ЦК України,

Outcome: dismissed