Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача , вказавши наступне . З квітня 2010 року вона та [PERSON] почали проживати однією сім»єю. Ні вона, ні [PERSON] не перебували в інших шлюбах. 29.11.2011 року вона зареєструвала [PERSON] у своїй квартирі за адресою:Луганська область, м.Рубіжне, вул.Студентська, 29/13 в якій вони разом мешкали до смерті [PERSON], який помер 14.02.2015 року. В період сімейних відносин, вони за спільні кошти придбали наступне майно: автомобіль марки OPEL VIVARO, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації 11.01.2014 рок,\~\~автомобіль марки OPEL VECTRA, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, дата реєстрації 22.11.2011року . Вважає,що має право на 1/2 частку зазначеного майна оскільки за період з 2010 року по день смерті [PERSON],вони разом проживали як подружжя, були повязані спільним побутом ,мали взаємні права та обовязки, що притаманно сім»ї з огляду на її визначення у статті 3 СК України.Вони вели спільне господарство, мали спільні грошові кошти ,витрачали їх за взаємною згодою та разом проводили вільний час. Так, [PERSON] з квітня 2010 року проживав та був прописаний за її погодженням у належній їй квартирі. Вони здійснювали володіння та користувались спільно набутим майном.З урахуванням наведеного, просить встановити факт її проживання однією сім»єю без шлюбу з [PERSON] ,який помер 14.02.2015 року в період з квітня 2010 року по 14 лютого 2015 року. Визнати обєктом права спільної сумісної власності її та [PERSON] автомобіль марки OPEL VIVARO, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації 11.01.2014 року, автомобіль марки OPEL VECTRA, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, дата реєстрації 22.11.2011року. В судовому засіданні позивач неодноразово збільшувала позовні вимоги,остаточно просила встановити факт її проживання однією сім»єю без шлюбу з [PERSON],який помер 14.02.2015 року в період з квітня 2010 року по 14 лютого 2015 року. Визнати спільною сумісною власністю її та [PERSON] автомобіль марки OPEL VIVARO, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації 11.01.2014 року, автомобіль марки OPEL VECTRA, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, дата реєстрації 22.11.2011року та гараж № 324 ,який розташований в блоці № 11 гаражного кооперативу „Лада \~в м.Рубіжне Луганської області . Визнати за нею право приватної власності на 1/2 частку\~\~автомобіля марки OPEL VECTRA, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, дата реєстрації 22.11.2011року , на ? частку\~\~автомобіля марки OPEL VIVARO, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації 11.01.2014 року та на 3/4 частки\~\~гаража № 324, розташованого в блоці № 11 гаражного кооперативу «Лада». Позивач в судовому засіданні пояснила ,що вона в квітні 2010 року познайомилась з [PERSON] у своїх друзів .З першого погляду вони покохали один одного.В цей час він мешкав в готелі «Совєтський».Через три дня після знайомства , [PERSON] поселився в її квартирі [ADDRESS] в місті Рубіжне.02.05.2010 року вони святкували день народження [PERSON] і вона познайомила його з сином та невісткою.03 травня 2010 року вона познайомила його з сусідами ,з якими перебувала в дружніх відносинах. Вона представляла [PERSON],як свого чоловіка. Він перевіз до неї всі свої речі. Після цього вона провела його на роботу до Росії ,де [PERSON] працював вахтовим методом. Вони листувалися. [PERSON] вважав її за дружину . В кінці листопада 2010 року він приїхав додому ,був дуже вимучений ,з травмованою рукою. Позивач повела його до лікарні, де лікар-травматолог [PERSON] направив [PERSON] на операцію до міста Луганськ .В грудні 2010 року [PERSON] було зроблено операцію в лікарні ,яка розташована в районі Гострої Могили в місті Луганську. Вона була в лікарні та доглядала його . Після лікування забрала додому. В січні , лютому 2011 року рука [PERSON]знаходилася в гіпсу . Вона доглядала його як чоловіка. В кінці лютого 2011 року він знов зібрався на вахту. Вона провела його до міста Мілового .Вони постійно дзвонили один одному. В листопаді 2011 року [PERSON] повернувся додому. Вона запропонувала йому купити автомобіль . Разом вибрали автомобіль OPEL VECTRA по інтернету. Вона дала [PERSON] 10000 доларів США і він поїхав в місто Луганськ, де через посередника купив машину. Вона не надала значення тому, що автомобіль був зареєстрований за [PERSON] оскільки вони збиралися зареєструвати шлюб. 29.11.2011 року вона зареєструвала [PERSON] в своїй квартирі.В грудні 2011 року вони поїхали на автомобілі до Криму , в село Березівка, Роздольнянського району до його матері [PERSON] . Мати зустріла її як дружину сина. Були в гостях у брата Ігоря та його дружини [PERSON], які мешкають в селі Єлизаветівка . Три дні вони були в гостях в Криму. Перед Новим роком повернулись додому і зустріли Новий рік разом з друзями,у [PERSON]. Перед від»їздом [PERSON] на вахту в 2012 році вони зняли гараж для автомобіля по вулиці Кірова,20-а. Коли [PERSON] уїхав на вахту ,вона ходила в гараж ,перевіряла машину. Разом з цим вона шукала гараж для покупки і узнала, що [PERSON] продає гараж в гаражному кооперативі «Лада». Вона прийшла до нього додому-по вулиці Кірова,20-а і передала 1200 доларів США частку коштів за купівлю гаража. В листопаді 2012 року приїхав [PERSON] і вони до 08 грудня 2012 року виплатили всю вартість гаражу-4\~900 доларів США. Таким чином вона за гараж виплатила 1200 доларів США ,а [PERSON]-3700 доларів США. Їх відразу прийняли в члени кооператива ,як двух власників гаража № 324 в блоці № 11. 2013 рік вони зустрічали у [PERSON]. А з початку Нового року знов поїхали до Криму. В лютому 2013 року [PERSON] знов поїхав на вахту до Росії.В серпні 2013 року він приїжджав у відрядження на Сєвєродонецький «Азот», на місяць .В цей час жив дома, з нею. В листопаді 2014 року він повернувся з вахти.Вони вирішили,що в подальшому переїдуть жити до Криму ,а тому необхідно було купити велику машину для бізнесу. 11.01.2014 року вони купили машину OPEL VIVARO.В січні 2014 року вони їздили на цій машині до Криму.Коли повернулися ,то купили гараж для цієї машини ,вона віддала 5900 доларів США і гараж був оформлений на неї.В кінці 2014 року вони знову їздили до Криму ,вирішили відремонтувати будинок матері [PERSON] ,щоб жити з нею. Мати була не проти.Перебували в Криму з 26.12.2014 року по 06.01.2015 року. 07.02.2015 року вона провела його до міста Мілового.Два рази він подзвонив їй з поїзду Кисловодськ-Тинда. По приїзді не подзвонив і вона хвилювалася. Тільки 17.02.2015 року їй подзвонила мати [PERSON] і повідомила,що він помер. Поховали його в місті Сєвєродонецьку оскільки так захотіла його колишня дружина. Вона 02.02.2015 року відвезла костюм [PERSON] та його туфлі в морг ,щоб положили йому у гроб. Там вона побачила відповідача [PERSON] Хотіла йому віддати гроші за поховання , але він не взяв та сказав їй, що претендувати на автомобілі не буде. Влітку 2015 року відповідач [PERSON] попросив у неї автомобіль OPEL VECTRA на декілька днів оскільки його машина поламалась і вона віддала йому автомобіль на тимчасове користування.Потім він попросив автомобіль OPEL VIVARO поїхати на ньому на море з друзями.Вона також віддала і той автомобіль. До цих пір відповідач не повернув їй автомобілі. Більш того,був взламаний її гараж № 230 в кооперативі «Лада» і звідти пропали ордера на гараж № 324 та гараж № 230.По цьому факту вона зверталася в міліцію. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] міської ради Луганської області пояснила,що [PERSON] міська рада Луганської області не є належним відповідачем у даній справі оскільки є спадкоємець,який прийняв спадщину [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав ,надав заперечення проти позову(а.с.134-144).Пояснення залишив на своїх представників . В процесі розгляду справи відповідачу,за його клопотанням, неодноразово надавався час на пошук представника, для цього розгляд справи відкладався. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]Г, позовні вимоги не визнала. В подальшому інтереси відповідача [PERSON] представляв [PERSON] В останні судові засідання -26 листопада 2015 року відповідач [PERSON]О, та його представник не зявилися ,надали заяви про перенесення розгляду справи оскільки представник перебуває за межами Луганської області , 07 грудня 2015 року відповідач [PERSON] та його представник не зявилися, надали заяви про перенесення розгляду справи оскільки представник знаходиться в іншому процесі , 16 грудня 2015 року відповідач [PERSON]О не зявився в судове засідання , надав заяву про відкладення розгляду справи оскільки йому необхідно знайти нового представника. Відповідно до ч.3 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України ,особи,які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч.3,ч.4 с.169 Цивільного процесуального кодексу України,неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача,повідомленого належним чином,суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд ,виконуючи свій обовязок повного та всебічного зясування обставин у справі , сприяв відповідачу у наданні доказів ,виклику свідків , відкладав розгляд справи за заявами відповідача для того,щоб відповідач мав можливість надати докази та брати участь в судових засіданнях. Суд вважає,що відповідач [PERSON] свідомо затягував розгляд справи, оскільки в три останніх судових засідання він не зявився з неповажних причин ,подаючи немотивовані заяви про перенесення розгляду справи . Отже ,суд постановив ухвалу про проведення цього судового засідання за відсутністю відповідача та розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 14.02.2015 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть-а.с.84). Відповідач [PERSON]О, є сином [PERSON]Г,(свідоцтво про народження-а.с.85). Відповідно відповіді на запит суду від 03.09.2015 року № 501/01-16 (а.с.109) після смерті [PERSON] ,який помер 14.02.2015 року з заявою про прийняття спадщини звернувся його син [PERSON],та з відмовою від прийняття спадщини на користь [PERSON] ,звернулась мати [PERSON],яка проживає в [INFO] . Було заведено спадкову справу № 57204784(інформаційна довідка зі Спадкового реєстру-а.с.110). Згідно облікових даних на 18.04.2015 року [PERSON] ,належали на праві власності автомобіль марки OPEL VIVARO, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації 11.01.2014 року, автомобіль марки OPEL VECTRA, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, дата реєстрації 22.11.2011року (а.с.7). Право власності [PERSON]Г на зазначені автомобілі. підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу (а.с.86). Відповідач [PERSON]О, є сином [PERSON]Г.(свідоцтво про народження-а.с.85). 10.01.1991 року було розірвано шлюб [PERSON] з [PERSON]І.(копія паспорту а.с.82). Отже з моменту розірвання шлюбу з дружиною [PERSON] до своєї смерті 14.02.2015 року [PERSON] не перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, позивач також не перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком оскільки розірвала шлюб з [PERSON] 11.02.2010 року (рішення суду-а.с.37) . Зазначені обставини не заперечуються сторонами у справі. З 22.11.2011 року по день смерті- 14.02.2015 року [PERSON]Г, був зареєстрований як піднаймач в квартирі ,яка належить позивачу ,за адресою: Луганська область, вул.Студентська 29/13 (довідки-а.с.6). Відповідно до розписки від 09.01.2014 року [PERSON] власник автомобіля OPEL VIVARO,2005 року випуску отримав від [PERSON] 128000 грн.за проданий їй автомобіль (а.с.40) Згідно заяви [PERSON] ,власника гаража № 324 в блоці № 11 від 08.12.2012 року (а.с.89),він просить виключити його з членів кооперативу „Лада в звязку з продажем його гаражу № 324 ,блок № 11 [PERSON] та [PERSON],які проживають в [INFO]/13.Розрахунок проведений повінстю,претензій він не має. Згідно заяви від 08.12.2012 року (а.с.90) [PERSON] та [PERSON] просили прийняти їх в члени гаражного кооперативуЛада в звязку з купівлею гаража № 324 в блоці № 11 у [PERSON] В судовому засіданні було оглянуто журнал членів гаражного будівельного кооператива „Лада (а.с.91-94) ,де власниками гаража № 324 зазначені [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні було оглянуто журнал внесків гаражного кооператива „Лада за електроенергію(а.с.88) , в якому як власники зазначені [PERSON] та [PERSON] Свідки позивача в судовому засіданні надали наступні пояснення. Свідок [PERSON] пояснив,що він познайомився з позивачем та [PERSON]Г, під час продажу гаражу.Восени 2012 року його батько [PERSON] продавав їм гараж № 324 в гаражному кооперативі «Лада» ,він також був присутній при цьому. Спочатку вони давали задаток, а 08.12.2012 року розрахувалися повністю. На тот момент він був заступником голови гаражного кооперативуЛада,вів документацію по кооперативу з 2006 року по 01.11.2015 року. Позивача та [PERSON] прийняли в члени кооперативу. Вони вели себе як подружжя і він вважав ,що вони є чоловіком та дружиною ,тим більше ,що вони були зареєстровані за однією адресою . В подальшому, він часто бачив позивача в кооперативі „Лада-вона перекривала дах на гаражу,фарбувала ворота, розповідала про чоловіка- Дворецького [PERSON] того,вона купила ще один гараж № 230 для високої машини в лютому 2014 року , але [PERSON] в купівлі участі не приймав . 26.10.2015 року свідок прийшов до магазину своєї дружини .Тут забігли троє молодих людей ,серед яких був відповідач [PERSON] та його адвокат , вони погрожували йому та членам його сім»ї .Говорили,що він мусить сказати в суді, що гараж купував [PERSON] один З цього приводу він звернувся до органів міліції. З [PERSON]Р, було проведено профілактичну бесіду ,який пояснив,що не має намірів скоювати в подальшому противоправні дії. Свідок не бажає давати неправдиві показання з приводу цієї угоди і наполягає на тому,що гараж купували позивач та [PERSON]Г, разом. Йому відомо,що новий голова кооперативу Лада прийняв в члени кооператива [PERSON]Р, на тій підставі,що він є спадкоємцем після смерті свого батька. Свідок [PERSON]О, невістка позивача ,повідомила суду,що її свекруха-позивач мешкала з [PERSON] О,Г, з квітня 2010 року однією сімєю в квартирі позивача. 02.05.2010 року позивач познайомила свого сина та її з [PERSON] Він розповів,що позивач є його коханням „з першого погляду .В листопаді 2015 року [PERSON] зареєструвався в квартирі позивача. Мав бажання зареєструвати шлюб. Позивач та [PERSON] довго вибирали автомобіль .На сімейній нараді вирішили,що оскільки [PERSON] зберігав всі гроші в банках Російської Федерації (а тому їх проблематично було знімати),то 10000 доларів на покупку автомобіля OPEL VECTRA дала позивач .В 2012 році позивач та [PERSON] вирішили купити гараж і разом купили гараж № 324 в кооперативі Лада.Потім,оскільки вони планували переїхати проживати до Криму ,купили великий автомобіль OPEL VIVAROта гараж № 230 ,також за особисті кошти позивача. Свідок [PERSON]Г, сусідка позивача пояснила, що з 2007 року позивач проживає в їх будинку.Вона спочатку мешкала з чоловіком, потім сама.А в квітні 2010 року вони побачили її з [PERSON]Офіційно вона познайомила сусідів з [PERSON] 03.05.2010 року.На лавочці в дворі він пригощав сусідів з нагоди свого дня народження, яке було напередодні -02.05.2015 року. З тих пір позивач жила однією сім»єю з [PERSON] Він вів себе як господар-виносив мусор, вивішував білизну ,разом вони ходили до магазину.Коли він приїхав з вахти,з травмованою рукою, позивач була з ним в місті Луганську на операції, доглядала його.В 2011 році вони купили іномарку .Позивач говорила, що давала своїх 10000 доларів США .Також купували гараж,а потім в 2014 році-мікроавтобус. Свідок [PERSON]-сусідка позивача та її подруга пояснила,що знає [PERSON] з 03.05.2010 року.Саме тоді позивач представила його сусідам як чоловіка. [PERSON]Г, був зачарований позивачем ,говорив,що зустрів своє кохання .Вони сім»ями спілкувались дуже тісно.У неї зустрічали 2013 рік. Разом святкували дні народження . Позивач та [PERSON] планували зареєструвати відношення після того , як він зїзде на Північ останній раз, а потім планували їхати жити до Криму. Коли вони купили мікроавтобус ,саме тоді захворів її чоловік і [PERSON] забирав його на мікроавтобусі із міста Сєвєродонецька ,з лікарні. Коли [PERSON] помер ,то її чоловік так рознервувався ,що у нього стався інсульт. Свідок [PERSON],сусідка позивача пояснила,що позивач з [PERSON] жили однією сім»єю .Він виносив сміття,ходив разом з нею до магазину,зустрічав з роботи.Вона часто заходила до них „на чай і бачила,що вони живуть однією сімєю,вважала їх подружжям. Надані сторонами докази,показання свідків свідчать про те, що в період з квітня 2010 року по 14 лютого 2015 року позивач та [PERSON] О,Г, проживали спільно, вели спільне господарство,мали спільний бюджет, спільні витрати, придбали майно в інтересах сім'ї, а саме: автомобіль марки OPEL VECTRA, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, дата реєстрації 22.11.2011року , автомобіль марки OPEL VIVARO, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, дата реєстрації 11.01.2014 року та гараж № 324 ,який розташований в блоці № 11 гаражного кооперативуЛада в м.Рубіжне Луганської області\~ . Суд бере до уваги, що [PERSON] О,Г, був зареєстрований в квартирі позивача за адресою: Луганська область,вул.Студентська ,29/13 з 29.11.2011 року по 14.02.2015 року отже це ,на думку суду, свідчить про наявність усталених відносин між ними. Факт проживання однією сім'єю позивача та [PERSON] , спільного проживання, ведення ними спільного господарства, наявність спільного побуту, понесення витрат на харчування, спільний відпочинок, придбання майна підтверджено в судовому засіданні, зокрема, показаннями допитаних свідків Показання цих свідків є послідовними, не суперечать іншим доказам по справі. З фотокарток,наданих позивачем (а.с.60-70 ) вбачається, що сторони тривалий період мали стосунки притаманні подружжю, піклувалися одне про одного, сторони мали почуття любові одне до одного, разом святкували родинні свята. На фотокартках зображені позивач, [PERSON]Г,родичі [PERSON] О,Г, ,їх друзі ,поїздка до Криму.Це свідчить про те,що [PERSON] та позивач серйозно ставилися до відносин,які склалися між ними ,не приховували їх від своїх близьких ,а отже підтверджує факт їх спільного проживання. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Надані докази свідчать про те, що в період з квітня 2010 року по 14 лютого 2015 року позивач та [PERSON]Г, проживали спільно, вели спільне господарство,мали спільний бюджет, спільні витрати, набували майно в інтересах сім'ї . Суд не бере до уваги доводи відповідача [PERSON]О, про те,що [PERSON] з 2002 року проживав однією сімєю з його матірю оскільки доказів цього не надано. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне. Згідно зі ст. 74 СК, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, впродовж якого було придбане спірне майно. За приписами ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Отже, суд приходить до висновку, що позивач та [PERSON] проживали однією сім'єю, але не перебували в зареєстрованому шлюбі в період з квітня 2010 року по 14 лютого 2015 року. Під час спільного проживання , за рахунок спільного бюджету придбали вищезазначені автомобілі та гараж № 324 в блоці № 11 в гаражному кооперативі «Мрія». Оскільки це майно набуте в період проживання позивача та [PERSON]Г, однією сім»єю, тому воно може бути визнано спільною сумісною власністю. Суд вважає необхідним зазначити , що в судовому засіданні позивачем доведено ,що гараж № 324 вона та [PERSON] придбали за спільні кошти в рівних частках та разом стали членами кооперативу. Таким чином , позивач має право на ? частку гаражу ,яку набула вона та на ? частку гаражу ,набуту сумісно з [PERSON] Тобто,вимоги про визнання за позивачем права власності на ? частки гаражу є обгрунтованими. Суд погоджується з доводами відповідача [PERSON] міської ради Луганської області про те, що [PERSON] міська рада Луганської області не має відношення до цього спору оскільки є спадкоємець [PERSON]О, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] З урахуванням наведеного,суд приходить висновку,що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON]\~ про встановлення\~ факту сумісного проживання та визнання права\~ власності є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Outcome: partial