Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що 31.03.2010 року померла мати позивача-Борбель [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м.Виноградів, вул.Павлова, 5, на який в позивача відсутні зареєстровані належним чином правовстановлюючі документи. Заповіт мати не залишила, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Згідно довідки Виноградівської міської ради № 1763 від 21.05.2015 року [PERSON], яка померла 31.03.2010 року, була зареєстрована та проживала до дня смерті в м.Виноградів по вул.Павлова,5. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем матірю позивача [PERSON], в спадковому будинку проживав батько позивача [PERSON] та їхня донька сестра позивача [PERSON], що підтверджується довідкою Виноградівської міської ради № 1762 від 21.05.2015 року, тобто вони фактично та в порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України прийняли спадщину після смерті матері, так як постійно проживали зі спадкодавцем в спадковому житловому будинку та були в ньому зареєстровані. Після смерті матері позивача-Борбель [PERSON], яка померла 31.03.2010 року, належний їй на праві власності житловий будинок в м.Виноградів по вул.Павлова,5 по 1/2 частині успадкували батько позивача [PERSON] та сестра позивача-Салмай [PERSON], але за життя не встигли оформити за собою дані спадкові права. 25.03.2011 року померла сестра позивача-Салмай [PERSON], останнє місце проживання якої був житловий будинок в м.Виноградів, вул.Павлова,5, і належну їй 1/2 частину житлового будинку в м.Виноградів по вул.Павлова,5 успадкував батько позивача-Борбель [PERSON], який на час смерті сестри постійно проживав з нею в спадковому будинку і тому в порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину, однак за життя також не встиг оформити за собою спадкові права. Після смерті сестри позивача [PERSON] ані позивач, ані хто-небудь інший заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, а тому після її смерті її 1/2 частку спадкового житлового будинку успадкував батько позивача, так я сестра дітей не мала і не проживала зі своїм чоловіком однією сімєю, а останній не подавав заяви про прийняття спадщини після смерті своєї дружини. Таким чином, після смерті матері і сестри батько позивача [PERSON] прийняв у спадщину в цілому спадковий житловий будинок в м.Виноградів, вул.Павлова,5. 12.04.2012 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м.Виноградів, вул.Павлова,5, який він успадкував після смерті матер позивача і його дружини [PERSON] та його доньки [PERSON], однак за життя не встиг оформити за собою спадкові права, так як помер. Позивач прийняв спадщину після смерті свогобатька [PERSON], так як у встановлений законом строк подав до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 328/15 від 21.05.2015 року житловий будинок в м.Виноградів, вул.Павлова,5 зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про на спадщину за законом, виданого Виноградівською державною нотаріально конторою 24.07.1995 року, оригінал якого втрачено і позивачем в КП «Виноградівське РБТІ» отримана тільки його копія. З даними документами позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але позивача було письмово повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], який помер 12.04.2012 року, та [PERSON], яка померла 31.03.2010 року, немає можливості, оскільки не представлено правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві, та повідомлено, що позивач повинен представити правовстановлюючий документ, який повинен бути зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і в разі відсутності вказаних документів було рекомендовано звернутись в суд. Оригінал вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.1995 року втрачено, а дублікат його отримати та зареєструвати належним чином немає можливості, так як виданий дублікат правовстановлюючого документу, а в даному випадку свідоцтво про право на спадщину, для його прийняття і видачі на підставі нього іншого свідоцтва про право на спадщину повинен бути зареєстрований за спадкодавцем [PERSON], в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чого зробити не має можливості в будь-якому випадку, так як для цього необхідна присутність в реєстраційній службі власника майна і особи, кому належить дане свідоцтво матері позивача, яка померла 31.03.2010 року. В звязку з вище викладеним позивач не може у встановленому законом порядку подати нотаріусу належний та зареєстрований за спадкодавцем правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримав повністю та просив суд такий задоволити. Відповідач-представник Виноградівської міської ради про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не не заперечує проти задоволення позову. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що 31.03.2010 року померла мати позивача-Борбель [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м.Виноградів, вул.Павлова, 5, на який в позивача відсутні зареєстровані належним чином правовстановлюючі документи. Заповіт мати не залишила, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Згідно довідки Виноградівської міської ради № 1763 від 21.05.2015 року [PERSON], яка померла 31.03.2010 року, була зареєстрована та проживала до дня смерті в м.Виноградів по вул.Павлова,5. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем матірю позивача [PERSON], в спадковому будинку проживав батько позивача [PERSON] та їхня донька сестра позивача [PERSON], що підтверджується довідкою Виноградівської міської ради № 1762 від 21.05.2015 року, тобто вони фактично та в порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України прийняли спадщину після смерті матері, так як постійно проживали зі спадкодавцем в спадковому житловому будинку та були в ньому зареєстровані. Таким чином, після смерті матері позивача-Борбель [PERSON], яка померла 31.03.2010 року, належний їй на праві власності житловий будинок в м.Виноградів по вул.Павлова,5 по 1/2 частині успадкували батько позивача [PERSON] та сестра позивача-Салмай [PERSON], але за життя не встигли оформити за собою дані спадкові права. 25.03.2011 року померла сестра позивача-Салмай [PERSON], останнє місце проживання якої був житловий будинок в м.Виноградів, вул.Павлова,5, і належну їй 1/2 частину житлового будинку в м.Виноградів по вул.Павлова,5 успадкував батько позивача-Борбель [PERSON], який на час смерті сестри постійно проживав з нею в спадковому будинку і тому в порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину, однак за життя також не встиг оформити за собою спадкові права. Після смерті сестри позивача [PERSON] ані позивач, ані хто-небудь інший заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, а тому після її смерті її 1/2 частку спадкового житлового будинку успадкував батько позивача, так я сестра дітей не мала і не проживала зі своїм чоловіком однією сімєю, а останній не подавав заяви про прийняття спадщини після смерті своєї дружини. Таким чином, після смерті матері і сестри батько позивача [PERSON] прийняв у спадщину в цілому спадковий житловий будинок в м.Виноградів, вул.Павлова,5. 12.04.2012 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м.Виноградів, вул.Павлова,5, який він успадкував після смерті матер позивача і його дружини [PERSON] та його доньки [PERSON], однак за життя не встиг оформити за собою спадкові права, так як помер. Позивач прийняв спадщину після смерті свогобатька [PERSON], так як у встановлений законом строк подав до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 328/15 від 21.05.2015 року житловий будинок в м.Виноградів, вул.Павлова,5 зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про на спадщину за законом, виданого Виноградівською державною нотаріально конторою 24.07.1995 року, оригінал якого втрачено і позивачем в КП «Виноградівське РБТІ» отримана тільки його копія. З даними документами позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але позивача було письмово повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], який помер 12.04.2012 року, та [PERSON], яка померла 31.03.2010 року, немає можливості, оскільки не представлено правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві, та повідомлено, що позивач повинен представити правовстановлюючий документ, який повинен бути зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і в разі відсутності вказаних документів було рекомендовано звернутись в суд. Оригінал вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.1995 року втрачено, а дублікат його отримати та зареєструвати належним чином немає можливості, так як виданий дублікат правовстановлюючого документу, а в даному випадку свідоцтво про право на спадщину, для його прийняття і видачі на підставі нього іншого свідоцтва про право на спадщину повинен бути зареєстрований за спадкодавцем [PERSON], в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чого зробити не має можливості в будь-якому випадку, так як для цього необхідна присутність в реєстраційній службі власника майна і особи, кому належить дане свідоцтво матері позивача, яка померла 31.03.2010 року. В звязку з вище викладеним позивач не може у встановленому законом порядку подати нотаріусу належний та зареєстрований за спадкодавцем правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Позивачем подано оголошення в газету «Новини Виноградівщини» (№ 20 за 30.05.2015 року) про недійсність вище вказаного втраченого свідоцтва про право на спадщину. Відповідачем по справі є орган територіальної громади, на території якої відкрилась спадщина Виноградівська міська рада, так як інших спадкоємців немає. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та [PERSON] із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За таких обставин та в звязку з відсутністю зареєстрованого правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно житловий будинок в м.Виноградів, вул.Павлова,5. Протягом встановленого законом шестимісячного строку після відкриття спадщини позивачем було подано заяву про прийняття спадщини з всіма відповідними документами до Виноградівської державної нотаріальної контори після смерті батька [PERSON]. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved