Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить винести рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, який було укладено 24.12.1994 року та зареєстровано в м. Чугуїв відділом РАГС Харківської області, зроблено актовий запис за № 326, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем мають двох дітей: малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню [PERSON] , [INFO] , однак, в силу різних обставин сімейне життя не склалось, з лютого 2021 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають вони окремо, у зв`язку з чим збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі. Від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він позов не визнав, заперечував проти його задоволення та просив проводити розгляд справи в його відсутності, щодо вживання будь-яких заходів для примирення не зазначив. Судом встановлено, що 24.12.1994 року в м. Чугуїв відділом РАГС Харківської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , про що складено відповідний актовий запис за № 326 (а.с.5). У шлюбі вони мають двох дітей: малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8,9). Спільне життя між позивачем та відповідачем в силу різних обставин не склалося, з лютого 2021 року шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть та мешкають окремо, у зв`язку з чим сім`я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Зі змісту статті\~ст. 110 СК України\~вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу далі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Частиною 2\~ст. 114 СК України\~встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved