Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення 16 - ти річного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували в шлюбі з 2008 по 2014 р.р., від якого мають сина , [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти не сплачує, у вихованні дитини не приймає ніякої участі. Оскільки вона не має можливості отримати дозвіл на виїзд у передбаченому порядку через відсутність відповідача та неможливість встановити його місце перебування, тому вона змушена звернутися до суду. Дана позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку та позбавляє можливості виїжджати за кордон на відпочинок. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засіданні не з'явився, до суду подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивача. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 12 березня 2008 року по 14 жовтня 2014 року. (а.с. 7) Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 8) У відповідності до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Зокрема, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон України може бути дозволено на підставі рішення суду. Зокрема, такі ж положення щодо виїзду за кордон громадян України, які не досягли 16-річного віку містяться в Правилах перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, зокрема, п.п. 3 п.2-2 яких передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально завірених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п. 20 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМ України від 07.05.2014 року № 152 оформлення, видача та обмін паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, здійснюється на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа), усиновлювачів, опікунів, піклувальників або інших представників. Пунктом 23 Порядку визначено перелік документів, один з яких подається тим з батьків, з ким проживає дитина, для оформлення на її ім'я закордонного паспорту. Таким чином, нова редакція Порядку, яка набрала чинності з 01.04.2015 р., не вимагає згоди другого з батьків (відсутності з його боку заперечень) на оформлення закордонного паспорту для дитини. Враховуючи те, що відповідач не цікавиться життям та вихованням дитини, не цікавиться місцем його навчання, що викликає труднощі в позивача отримати згоду від останнього на виїзд дитини за кордон, враховуючи можливість дитини відвідувати інші країни для участі у змаганнях і виступах, з метою розширення світогляду, інтелектуального та духовного розвитку, суд вважає, що позбавлення дитини зазначеного призведе до порушення її прав та інтересів. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р. - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виїзд дитини за кордон має тимчасовий характер, відповідає її інтересам та бажанням, за своєю метою має сприяти її загальному розвитку та оздоровленню, в той же час відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення відповідних дозволів, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

Outcome: approved