Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить: змінити розмір аліментів визначений рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.11.2007 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO], аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно , до повноліття дитини . В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.10.2007 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO]. Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.11.2007 року з відповідача на утримання дитини , до досягнення ним повноліття стягнуто аліменти у розмірі 400 грн. Дитина проживає разом з позивачем , відповідач в житті дитини участі не приймає, її потребами не переймається , в додаткових витратах участі не приймає , з дитиною останні сім років не спілкується. На забезпеченні позивача знаходяться ще троє малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], 18.13.2014 р.р., [PERSON], 25.05.2017 р.н.Приблизно 4000 грн. позивач витрачає на утримання дитини , та вважає , що при сплаті аліментів відповідачем у розмірі 4000 грн. забезпечується рівність сторін при несенні обов,язку утримання сина. Ухвалою судді від 27 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено у підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. 14 грудня 2018 року до суду надійшов відзив від представника відповідача , в якому представник відповідача просила задовольнити вимоги частково , змінити розмір аліментів, .який стягується на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.11.2007 року з [PERSON] та стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1020 грн. до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування відзиву зазначила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.10.2007 року шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилася проживати з матір,ю. Рішенням того ж суду від 15.11.2007 року з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. Відповідач сплачував аліменти у значно більшому розмірі, практично щомісяця була переплата. Відповідач до 2016 року мав постійну роботу та фіксовану заробітну плату , бухгалтерія підприємства відраховувала аліменти у розмірі , не меншому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надана позивачем довідка про існування заборгованості ао аліментам станом на 27.10.2009 року не має відношення до справи, оскільки наявність заборгованості не є підставою для зміни способу та розміру аліментів та з часу видачі довідки на день звернення позивача до суду пройшло 9 років . З 03 вересня 2010 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі , від якого має малолітню дитину [PERSON], [INFO] На теперішній час відповідач офіційно не працевлаштований , не має можливості підтвердити свої доходи , але рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.11.2007 року відповідачем виконується добровільно . Відповідач має можливість сплачувати аліменти у мінімальному гарантованому розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років , що на час складання відзиву становить 1013,50 грн. В подальшому у разі офіційного працевлаштування відповідача та підтвердження наявності місця роботи , можливо буде стягнення у більшому розмірі , як це здійснювалося відповідачем до 2016 року , можливо й в частці від заробітку. Розмір аліментів ,який позивач просить стягнути значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , а також можливості відповідача . Необхідність вказаних витрат позивачем не доведена , тобто розмір позовних вимог не обгрунтований. 27 грудня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач проти стягнення з нього аліментів не заперечував, однак з розміром аліментів не згоден , не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували частково , доводи викладені у відзиві на позові підтримала . Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2007 року розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину -[PERSON], [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2007 року ,з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON],[INFO], в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 05.10.2007 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки КЗОЗ Харківського обласного бюро судово- медичної експертизи» позивач працює у бюро на посаді лікар судово- медичний експерт - гістолог , її заробітна плата за період з 01.03.2018 по 31.08.2018 року складає 100 170,53 грн. Згідно свідоцтва про шлюб 05.09.2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] ,який зареєстрований у Комінтернівському ВДРАЦС РС ХМУЮ , актовий запис №633. 21.09.2018 року [PERSON] помер. Як вбачається з копій свідоцтв про народження позивач від шлюбу з [PERSON] має трьох неповнолітній дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області , відповідач з 03 вересня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки ТОВ «Проденерго» від 15.02.2019 року відповідач працює на товаристві на посаді водій навантажувача , його оклад з 01.10.2018 року складає 4915 грн. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених уст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів 22.10.2018 року та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину має становити 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2007 року. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, визнання відповідачем позову в розмірі 1000 грн. , вважає що є підстави для задоволення позовних вимог частково , а саме: стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. Разом з тим, вимога позивача про стягнення аліментів в більшому розмірі до задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надала суду відповідні докази, які б стали підставою для стягнення аліментів відповідно до заявлених вимог. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки , судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову (на день подачі позову) , підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст.430 ЦПК України, рішення суду не підлягає негайному виконанню, оскільки вирішення даного спору не пов'язане зі стягненням аліментів, судом вирішувався спір щодо зміни розміру стягуваних аліментів. При вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, змінений розмір аліментів стягується від дня набрання відповідним судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial