Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить внести зміни до актового запису про народження № 18, складеного 06 квітня 1974 року, виконкомом Зарічівської сільської ради депутатів трудящих Перечинського району Закарпатської області на громадянку [PERSON] , [INFO] , змінивши у графі прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі батько дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та у графі мати дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої позовні вимоги мотивує тим, що народилася [INFO] в селі Зарічево Перечинського району, однак під час складання актового запису про народження № 18 від 06 квітня 1974 року було допущено помилку та не вірно зазначено прізвище дитини та батьків « [PERSON]-[PERSON] ». На те, що під час складання актового запису було допущено помилку вказує свідоцтво про одруження її батьків, в якому зазначено, що прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу є « [PERSON] - [PERSON] », а також свідоцтвами про смерть батьків, де останні також зазначені « [PERSON]-[PERSON] ». Крім того зазначає, що у свідоцтві про укладення нею шлюбу її прізвище також зазначено « [PERSON] ». Однак звернувшись з відповідною заявою про внесення змін до актового запису до відповідача вона отримала висновок про неможливість внесення змін до актового запису, оскільки виправити прізвище дитини та батьків неможливо через пред`явлення нею недійсного паспорту. На даний час оскільки у її документах містяться розбіжності працівники Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області не можуть обміняти їй паспорт громадянина України після пропуску місячного терміну для вклеювання до паспорту громадянина України зразка 1994 року нових фотокарток. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила не вирішувати питання понесених нею судових витрат. Представник відповідача Іванчо О . М . у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнала позовні вимоги. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до положень ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Таким законом є Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон), який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 6 Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. У судовому засіданні встановлено, що 29 січня 1966 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 1, після чого подружжю присвоєно прізвища - чоловіку « [PERSON] », дружині - « [PERSON] » (а. с. 11). [INFO] [PERSON] помер, а [INFO] померла й [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 04 квітня 2005 року та 13 січня 2016 року (а. с. 12, 13). В той же час позивач як донька [PERSON]. та [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, оскільки у свідоцтві про її народження прізвище батьків, а також її прізвище зазначено як « [PERSON] - [PERSON] » (а. с. 7). Натомість у свідоцтві про укладення нею шлюбу прізвище позивача [PERSON] до державної реєстрації шлюбу зазначено вірно як [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Відповідно до п. 1.1. розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, як вбачається з Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 06 березня 2020 року відповідач вважає за неможливе внести зміни до актового запису про народження № 18 від 06 квітня 1974 року, складеного виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району на громадянку [PERSON] , а саме виправити прізвище дитини та батьків з [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з пред`явленням недійсного паспорту (а. с. 14, зворот). Відповідно до п. п. 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. У пункті 2.13. Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно з п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Крім цього, суд враховує положення ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки через зазначені невідповідності на даний момент у позивача виникають труднощі в оформленні документів, зокрема паспорту громадянина України. Що стосується питання розподілу судових витрат, то з врахуванням поданої позивачем заяви, в якій остання просить питання щодо судових витрат не вирішувати, а також положень ст. 13 ЦПК України, за якими суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, суд приходить до висновку, що таке волевиявлення позивача не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. Тому,

Outcome: approved