Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 26.11.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис № 1678. Від сумісного проживання сторони дітей не мають. В зв'язку з різними поглядами на життя взаємовідносини між сторонами не склалися, в зв'язку з чим, починаючи з травня 2013 року, подружжя проживає окремо, сімейних відносин не підтримує . За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи провести за її відсутності . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на вказане суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 26.11.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 6 ( свідоцтво про шлюб серії І-БК №182414 від 26.11.2011 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 4). Від сумісного проживання сторони дітей не мають. З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що в зв'язку з різними поглядами на сіммейне життя взаємовідносини між подружжям не склалися, в зв'язку з чим вони, починаючи з травня 2013 року, по день розгляду спору, не проживають однією сімєю, не ведуть спільне господарство. На примирення позивач не погоджується, оскільки вважає неможливим відновити взаємовідносини з відповідачем. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved