Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, а саме просить суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля Hyundai Matrix, 2006 року випуску, шасі, кузов КМНРМ81UP7U285421, реєстраційний номер [NUMBER], укладеного 06.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на автомобіль Hyundai Matrix, 2006 року випуску, шасі, кузов КМНРМ81UP7U285421, реєстраційний номер [NUMBER]; скасувати розшук автомобіля Hyundai Matrix, 2006 року випуску, шасі, кузов КМНРМ81UP7U285421, реєстраційний номер [NUMBER], вжитий 19.11.2014 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ ГУЮ в Полтавській області; зняти арешт з автомобіля Hyundai Matrix, 2006 року випуску, шасі, кузов КМНРМ81UP7U285421, реєстраційний номер [NUMBER], накладений 25.10.2014 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ ГУЮ в Полтавській області. Позивач надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснити у його відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень не має. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у його відсутності. Представник третьої особи Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ГУЮ в Полтавській області надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у його відсутності. Частиною 2\~ст. 197 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.04.2013 року у м. Білгород-Дністровському між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від імені власника автомобіля [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №807973, реєстраційний номер №ВІ1137АІ) було досягнуто домовленості щодо продажу [PERSON] автомобіля Hyundai Matrix, 2006 року випуску, шасі, кузов КМНРМ81UP7U285421, реєстраційний номер [NUMBER]. Між [PERSON] та [PERSON] було узгоджено ціну (80\~000 грн.), порядок розрахунків, строк передачі майна та в підтвердження досягнутих між ними домовленостей [PERSON] надав позивачу розписку, відповідно до змісту якої підтвердив факт отримання від [PERSON] грошей за передане їй майно, відсутність будь-яких претензій, щодо розрахунків та інших неузгодженостей. Після чого [PERSON] передав [PERSON] у користування транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію ТЗ і запевнив, що на протязі місяця він здійснить реєстрацію спірного автомобіля на імя позивача у відповідних органах у передбаченому законодавством порядку. Таким чином надання відповідачем позивачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не викликало у останньої сумнівів, щодо правомірності дій з боку відповідача та його прав на спірний автомобіль. До теперішнього часу відповідач не здійснив реєстрацію спірного автомобіля на імя позивача. Таким чином вказані обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом своїх прав. Згідно ст.ст. 11, 328 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати, а право власності - набуватися з договорів та інших правочинів. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.\~ З положень ст.ст. 638-640, 655 ЦК України вбачається те, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.\~ Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. «Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», затверджені постановою Кабінету Міністрів України за №1388 від 07 вересня 1988 року не встановлюють обовязок державної реєстрації самого договору, а встановлюють обовязок власника-продавця автомобіля зняти його з реєстрації безпосередньо перед його відчуженням та обовязок, як вказано в самих правилах «нового власника» провести реєстрацію придбаного транспортного засобу.\~ При цьому державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції МВС виключно з метою контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів встановленим в Україні вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням вимог законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обовязкових платежів, використання транспортних засобів в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для забезпечення їх обліку та попередження протиправних дій щодо них. \~ Таким чином той факт, що автомобіль не був попередньо знятий з реєстрації та не пройшов процедуру державної реєстрації за позивачем не є визначальною обставиною для розгляду спору, оскільки правове значення при вирішенні питання щодо підстав набуття права власності щодо нього має не реєстрація цього майна, а наявність правочину, яка не суперечить вимогам закону. Порушення правил реєстрації може лише призводити до інших негативних наслідків для нового власника.\~ Вказана обставина повністю узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України, зокрема ст. 328 ЦК України, \~та положеннями самих Правил.\~ Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не належить до угод, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визначається іншою особою і є об'єктивні докази, що між сторонами дійсно була укладена угода в якій відповідач продав, а позивач купив спірний автомобіль, тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на цей автомобіль. Із матеріалів справи (а.с. 9) вбачається, що придбаний позивачем автомобіль Hyundai Matrix, 2006 року випуску, шасі, кузов КМНРМ81UP7U285421, реєстраційний номер [NUMBER] знаходиться: у розшуку, який було накладено 19.11.2014 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ ГУЮ в Полтавській області; в арешті, накладеному 25.10.2014 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ ГУЮ в Полтавській області. Зазначена обставина порушує право власності позивача на автомобіль, оскільки [PERSON] не має можливості на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб розпоряджатися своїм майном, що є порушенням ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, якій належить майно, на яке накладено арешт, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Частина 5 статті передбачає, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.76 р. «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», передбачає, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване». Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Зважаючи на те, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірного автомобіля та будь-яких невиконаних зобовязань перед відповідачами не має, оголошення розшуку та накладення арешту на зазначений автомобіль порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження зазначеним рухомим майном, а отже розшук та арешт автомобіля має бути скасований. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та згідно ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 321, 328, 638-640, 655 ЦК України, ст.ст.10, 11, 74, 174, 209, 213-215 ЦПК України,

Outcome: approved