Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 листопада 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що її життя з відповідачем не склалося внаслідок суперечок, сварок, постійних зрад відповідача, втрати до нього довіри. Шлюбні відносини фактично припинені з 01 червня 2014 року, спільного господарства вони не ведуть. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що після народження дитини відповідач почав багато часу проводити на роботі, а у 2013 році перед Новим роком вона виявила його подружню зраду. Намагання позивача пробачити відповідача ні до чого не призвели. З 01 червня 2014 року позивач з дитиною три місяці проживала у матері в м. Світловодськ Кіровоградської області. На прохання відповідача у вересні 2014 року вона повернулася знову до м. Києва, почала працювати прес-секретарем. Зазначила, що коли відповідач побачив її роботодавця, то запідозрив її у зраді та вигнав з дому у листопаді 2014 року, після чого вона з сином та сестрою проживала в орендованій квартирі. Перед Новим роком поїхала проживати до матері в м. Світловодськ Кіровоградської області, на вихідних приїжджає до сестри. Позивач зазначила, що її примирення з відповідачем є неможливим. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, посилаючись на те, що він зберіг почуття поваги і любові до дружини, але вказав, що якщо вона не бажає зберігати шлюб, то він її не примусить до цього. Пояснив, що їх сімейні стосунки погіршились після народження дитини, дружина перестала його поважати, з приводу всього постійно виникали конфлікти та сварки. Повідомив, що вони з дружиною разом не проживають з листопада 2014 року, оскільки дружина покинула його разом з дитиною та зараз мешкає на Троєщині в орендованій квартирі. Вказав, що дружина залишила квартиру, де вони проживали, оскільки він виявив, що вона його обманює і вони посварилися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 21 листопада 2012 року, актовий запис № 1771. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З пояснень сторін вбачається, що вони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з листопада 2014 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних стосунків стали втрата взаємоповаги та розуміння, постійні сварки та суперечки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, з урахуванням того, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, а позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і заперечує можливість примирення, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 21, 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved