Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12 листопада 2011 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №79. На даний час сторони подружні стосунки не підтримують, спільно не проживають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у звязку з чим позивачем подано позов про стягнення аліментів. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надіслав письмові пояснення в яких вказав, що позов визнає частково, при цьому розмір аліментів які він згодний сплачувати відповідає розміру зазначеному позивачем в позовній заяві. Розгляд справи просить провести у його відсутність. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 12 листопада 2011 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Заблоцька) [PERSON], [INFO], був укладений шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №79 (а.с.7). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ТП №185792 (а.с.8). Із довідки виданої Андрушівською міською радою від 18.01.2019 року №181 вбачається, що позивач [PERSON] проживає в [INFO], та разом з нею проживає і на повному її утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків та закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно\~ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно положень п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~\~ Відповідно до ч.1, ч.2\~ ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час дитина, [PERSON], проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач по справі працездатний, відомості про наявність обставин, які унеможливлюють стягнення з нього аліментів в матеріалах справи відсутні, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved