Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.10.2004 року перебував у трудових відносинах із Полтавським обласним комунальним підприємством «Полтавафарм», де займала посаду старшого провізора в МЛА №200 - філії ПОКЛ «Полтавафарм» ; 30.04.2020 року була звільнена з роботи за ст.38 КЗпП України. У зв`язку з тим, що відповідачем не здійснено виплату заробітної плати, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення в розмірі 24552 грн. 50 коп. Після відкриття провадження у справі позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення в розмірі 53454,30 грн. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що Наказом №16/1-К від 01.10.2004 року [PERSON] прийнята на посаду заступника завідувача МЛА№200- філії ПОКП «Полтавафарм»; Наказом №117-К від 29.12.2010 року переведена на посаду завідуючого відділу запасів МЛА №200- філії ПОКП «Полтавафарм»; наказом №8 Кп1 від 30.03.2012 року переведена на посаду старшого провізора МЛА №200 - філії ПОКП «Полтавафарм»; наказом № 23-К від 30.04.2020 року звільнено з посади старшого провізора за ст. 38 КУпП за власним бажанням (а.с.6). Згідно з довідкою завідуючої Міжлікарняної аптеки №200- філії ПОКП «Полтавафарм» від 08.05.2020 року №39 [PERSON] звільнена з посади старшого провізора 30.04.2020 року, заборгованість по заробітній платі на дату звільнення складає 12679,20 грн.; заробітна плата не виплачена у зв`язку з зупиненням господарської діяльності і відсутністю грошових коштів (а.с.3). Як вбачається із автоматизованої системи документообігу суду, Єдиного реєстру судових рішень та відомостей із сайту Судової влади, судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області 29.10.2020 року, стягнуто з Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» на користь позивача заробітну плату в сумі 12679 грн. 20 коп. Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.99 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Перевіривши правильність розрахунку, наведеного позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 53454,30 грн. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] слід обчислювати, виходячи з такого розрахунку: Березень 2020 року - 4381,43 грн. - 15 робочих днів Квітень 2020 року - 4673,52 грн. - 16 робочих днів Середньоденна заробітна плата становить (4381,43 грн. + 4673,52 грн.)/31=292,10 грн. Робочі дні у місяцях затримки виплати заробітної плати: -травень 2020 року - 19 робочих днів, -червень 2020 року - 20 робочих днів, -липень 2020 року - 23 робочих дні. -серпень 2020 року - 20 робочих дні, -вересень 2020 року - 22 робочих днів; -жовтень 2020 року - 21 робочих днів; -листопад 2020 року - 21 робочих днів; -грудень 2020 року - 22 робочих днів; -січень 2021 року - 15 робочих днів; Разом - 183 робочих дня. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить: 292,10 х 183 = 53 454 грн. 30 коп. - до виплати працівникові. Відповідач не надав суду будь-яких заперечень щодо позовних вимог, тому суд ухвалює рішення за наявними у матеріалах справи доказами. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved