Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, 24.03.2010 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.09.2009 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання син [PERSON] в розмірі по 300,00 грн., щомісячно, до його повноліття. Близько 6 років [PERSON] не надає матеріальної допомоги сину. Він не навідується до нього, не підтримує з ним стосунків. Позивач матеріально утримує дитину, турбується про нього. Син [PERSON] інвалід, двічі на рік позивач підліковує дитину в Івано-Франківській психіатричній лікарні, що вимагає додаткових матеріальних витрат. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною від другого шлюбу. Матеріально позивачу допомагає його мама, а сина інваліда, окрім мами, утримує її чоловік, а не рідний батько відповідач. Відповідач є здоровою, працездатною собою, працює неофіційно тривалий час за кордоном прорабом по будівництву. Він матеріально забезпечений, спроможний надавати матеріальну допомогу сину інваліду. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн., щомісячно, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач подав до суду відзив на позов, згідно якого позов визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 1000,00 грн., щомісячно. Просить врахувати, що він офіційно не працює, періодично виїжджає на сезонні роботи, де отримує кошти, які є єдиним та невеликим доходом для нього. Відповідач має на утриманні, окрім сина [PERSON], також сина [PERSON] [INFO], який народився в шлюбі з [PERSON] та її синові [PERSON] 07.02.2002р.н. Робота у нього є непостійною, заробітки часто відсутні. Ніяким прорабом, як стверджує позивач, відповідач не працював і не працює. Відповідач зазначає, що у них з позивачкою була домовленість, що він добровільно буде надавати кошти у розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, на утримання сина [PERSON]. І свій обовязок відповідач виконує. Відповідач наголошує, що не має змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.\~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що сторони\~перебували \~у зареєстрованому\~шлюбі,\~24.03.2010 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 4). Із свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] вбачається що його батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 5). Син проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради від 09.01.2019 року №562 (а.с. 10). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.09.2009 року (а.с. 6) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 300,00 гривень, щомісячно, до його повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України\~встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов'язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку. У силу положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. Враховуючи знецінення коштів внаслідок інфляції, постійне подорожчання усіх груп товарів для дітей, суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі по 300,00 грн. є недостатніми для забезпечення належного рівня утримання сина [PERSON]. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування сина \~на утриманні позивача;\~\~вік дитини;\~\~ вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін, задовільний стан здоров'я відповідача. Також суд враховує стан здоровя сина [PERSON], а саме те, що він визнаний дитиною-інвалідом (а.с. 7, 8). Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас відповідачем визнається, що він працює на сезонних роботах (а.с. 25). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Також суд враховує, що позивач є фізично здоровою особою, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обовязок щодо утримання сина [PERSON]. Водночас суд враховує, що відповідач також має на утриманні сина [PERSON] [INFO] (а.с. 28). Натомість суд не бере до уваги наявність на утриманні у відповідача [PERSON] [INFO], так як він не є його рідним сином (а.с. 29), а отже у відповідача не виникло обовязку щодо утримання. До того ж відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання [PERSON] такого матеріального утримання. При цьому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 4000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. \~ \~ \~За таких\~обставин,\~враховуючи матеріальне\~становище та\~стан здоровя\~сторін,\~ суд\~приходить до\~висновку,\~що позов\~слід задоволити\~частково,\~змінити розмір\~аліментів та стягувати\~з відповідача\~\~\~аліменти в\~розмірі по\~1700,00\~грн.,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~ щомісячно,\~на утримання сина [PERSON] - [INFO], до досягнення ним повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~Щодо вимог\~про стягнення\~з відповідача\~судових витрат. Відповідно\~до ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові [PERSON] Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16. За таких обставин, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати нею витрат на правничу допомогу, зокрема, не долучено договору про надання правничої допомоги, в задоволені вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed