Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 21.11.2003 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у зв'язку з чим з 2010 року сімейні відносини припинені. З того часу відповідач проживає окремо. Донька постійно мешкає з нею та перебуває на її повному утриманні. Однак, до цього часу між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини. Вона, як мати усвідомлює усю відповідальність по відношенню до доньки, має власний бізнес, який приносить стабільний дохід. Має можливість водити доньку до школи, займатися з нею, гуляти та іншим чином піклуватися про дитину. Відповідач постійного заробітку не має, з травня 2014 року по січень 2015 року взагалі не сплачував аліменти. Він має схильність до вжиття алкогольних напоїв, емоційно не врівноважений, схильний до фізичних образ. Оскільки відповідач декілька разів висловлювався з погрозами, що забере дитину до себе, вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. У зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно чинного законодавства за відомою позивачу адресою, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про наявність справи відповідачу відомо, оскільки на початку судового розгляду ним подавалися телеграми про відкладення розгляду справи. Викладені обставини дають підстави суду для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів, по доказам наданим стороною позивача. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, висновок підтримав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, висновок підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді в повному обсязі і підлягають задоволенню. В суді встановлено, що з 21.11.2003 року сторони передували в шлюбі. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини. В установчій частині рішення вказано, що батько дитини проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини в повній мірі не приймає. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне - «[PERSON]» З травня 2014 року по січень 2015 року [PERSON] аліменти на утримання дитини не сплачував. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 18.06.2015 року № 101/5875/01, та висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.09.2015 року № 8696/41/2/103, вони вважають, що доцільніше визначити місце проживання дитини [PERSON] з матір'ю - [PERSON] Крім того, у висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вказано, що батько дитини в своїй заяві вказав, що не заперечує проти проживання дитини з матір'ю. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до Декларації прав дитини Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Допитані в судовому засіданні свідки - [PERSON],[PERSON] та [PERSON] повністю підтвердили доводи позивача. Таким чином, враховуючи надані докази, та обміркувавши їх обґрунтованість, суд дійшов висновку, що донька сторін має проживати з матір'ю - позивачем по справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач жодного доказу на спростування доводів позивача до суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. В даному випадку позивач сплатила 246,60 грн. Оскільки, судовий збір за вимогу немайнового характеру становив 243,60 грн., саме дана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, до судових витрат позивача відносяться і кошти, витрачені на повідомлення відповідача про судове засідання в сумі 56,99 грн., а всього - 300,59 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved