Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дати подання позовної заяви до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1650,00 грн. щомісячно, на весь період відвідування дитиною дитячого садочку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2014 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] Проте, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги. З початку 2017 року сторони проживають окремо. Син сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не виконує свого обов`язку щодо утримання сина, не сплачує аліменти, не компенсує додаткових витрат та не вчиняє дій для забезпечення виконання покладеного обов`язку з піклування про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначила, що син сторін відвідує ДНЗ №476 та щомісячний платіж за харчування в середньому складає 520,00 грн. Також, син сторін відвідує платні курси з навчання при ДНЗ №476, щомісячний платіж становить 1130,00 грн. Вважає, що відповідач повинен брати участь у додаткових витратах на дитину, у розмірі 1650,00 грн. щомісячно, на весь період відвідування дитиною дитячого садочку. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.02.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, призначив справу до розгляду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без їй участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 08.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.2013 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, з початку 2017 року вона з відповідачем проживає окремо. Син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дати подання позовної заяви до повноліття дитини, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації його життя нарівні з позивачем, передбачені законом обставини, а також те, що відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання сина, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь додаткових витрат в сумі 1650,00 грн. щомісячно, на весь період відвідування дитиною дитячого садочка, то слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на сина [PERSON] , [INFO] , позивач зазначила, що син сторін відвідує ДНЗ №476, щомісячний платіж за харчування становить 520,00 грн. Також, [PERSON] , [INFO] , відвідує платні курси за навчання при ДНЗ №476, щомісячний платіж становить 1130,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №26 від 10.10.2018 року. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості,

Outcome: partial