Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні стосунки припинені з серпня 2014 року, в звязку з тим, що під час спільного проживання в сімї виникали конфлікти та суперечки через різні сімейні та побутові питання, внаслідок чого між ними втрачено взаємопорозуміння, почуття любові, поваги та довіри. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться у неї на утриманні. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, а також просить стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що з відповідачем не проживає близько 3-х років. З цього часу відповідач коштів на утримання сина не надає, за виключенням подарунків сину на його день народження та Новий рік. На її звернення до відповідача, той обіцяв допомогти матеріально, але так і не надав допомоги. Відповідач визнав позовні вимоги частково та погоджується з позовом щодо розірвання шлюбу, згоден, щодо сплати аліментів, але зазначив, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 900 грн. Зазначив, що працює водієм бензовозу в аграрній сфері, його заробітна плата не фіксована, влітку у них простой. Крім того, має дитину від іншої жінки, яка отримує незначну соціальну допомогу, також він несе витрати на оплату комунальних послуг. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 30 квітня 2011 року, який зареєстровано виконкомом Кровненської сільської ради Сумського району Сумської області за актовим записом №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а.с.6. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. В звязку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сімю зберегти неможливо. На даний час вони не підтримують шлюбних стосунків.\~ Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступні обставини. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 29 липня 2011року народження, який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~ дитини (а.с. 7) та не заперечуються відповідачем, який в судовому засіданні підтвердив те, що близько 3-х років не надає матеріальної допомоги на утримання сина.\~ За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, працює водієм автотранспортних засобів ТОВ «Авіс Украгро» та отримує заробітну плату (а.с. 28). Суд враховує те, що відповідач має на утриманні неповнолітню [PERSON], яка народилася 28 серпня 2017 року (а.с. 24), яка зареєстрована за місцем проживання відповідача (а.с. 8). В той же час відповідач має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі, визначеному позивачем при зверненні до суду. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 13 грудня 2017 року. Виходячи з вищезазначеного та з урахуванням тієї обставини, що позивач звернулась з вимогами про визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, з урахуванням законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявності у відповідача на утриманні доньки [PERSON], [INFO], розміру отримуваної ним заробітної плати, суд вважає за необхідне визначити спосіб та розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13 грудня 2017 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп., а також на користь позивача судовий збір сплачений в частині подачі позову про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved