Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 02.07.2004 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №251. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ними припинені з квітня 2017 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Після припинення сімейних відносин їх діти залишилися проживати з нею. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 28). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву. На адресу суду повернулися конверти з судовими повістками з рекомендованими повідомленнями з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №251 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає, неповнолітні доньки сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилися проживати з матір`ю [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved