Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 6 червня 2016 року. За час проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Посилаючись на те, що починаючи з лютого 2016 року відповідач не бере участі у вихованні дочки та не спілкується з нею, не проявляє інтересу до дитини, ігнорує зустрічі, установлені графіком Путивльської районної державної адміністрації Сумської області, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини. Відповідач подав відзив на позов, у якому позов не визнав, оскільки після розірвання шлюбу він намагався зустрічатися з дочкою, однак позивачка налаштовувала дитину проти нього, в результаті чого дитина почала його уникати та боялася спілкуватися з ним, він спочатку відвідував її в школі, однак, щоб не травмувати психіку дитини, він припинив це робити. Крім того, Путивльською районною державною адміністрацією було установлено графік побачень з дитиною, однак позивачка не давала йому зустрічатися з дитиною. Також, позивачка жодного разу до нього для надання додаткової матеріальної допомоги дитині не зверталась, хоча аліменти він своєчасно сплачує (а.с.66-67). Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, які позов підтримали, відповідача та його представника, які позов не визнали, представника третьої особи, допитавши свідків, заслухавши думку дитини, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, зважаючи на таке. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 вересня 2006 року, який розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 6 червня 2016 року та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10,11). Відповідно з протоколу №69 засідання комісії з питань захисту прав дитини Путивльської районної державної адміністрації від 11 жовтня 2018 року та розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації №629-ОД від 19 жовтня 2018 року встановлено порядок побачень та зустрічей [PERSON] з його малолітньою дитиною [PERSON] протягом одного місяця з 22 жовтня 2018 року по 22 листопада 2018 року щонеділі з 11 години до 16 години в присутності матері, а [PERSON] рекомендовано не перешкоджати зустрічі дитини з батьком (а.с.12,13). Згідно із судовим наказом від 17 квітня 2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 8 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.29). Відповідно до довідки Путивльського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області №6455 від 20 серпня 2019 року, в ході виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, за період з 1 травня 2019 року по 31 липня 2019 року було нараховано 3086 грн., а фактично отримано 1870 грн. 76 коп. (а.с.30). Згідно з довідкою виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області №4771 від 12 вересня 2019 року [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] (а.с.42). Згідно з довідками №327 від 19 вересня 2017 року, №144 від 21 травня 2018 року та №220 від 21 серпня 2019 року [PERSON] навчається в Путивльській ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 ім.Радіка Руднєва, вихованням дитини займається мама, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу, батько дитини не буре участі у вихованні дитини, в школі жодного разу не був (а.с.27,28,31). Відповідно до висновку психолога з питання ставлення дитини до батька, ступеня розвитку між ними родинних взаємовідношень №238 від 5 вересня 2019 року, [PERSON] зарекомендувала себе як старанна та здібна учениця, її вихованням займається мати, батько дитини - [PERSON] не бере участі у вихованні дитини , у школі жодного разу не був (а.с.41). Згідно з актом обстеження умов проживання від 14 вересня 2018 року, актом оцінки потреб сім`ї від 17 вересня 2018 року та висновком оцінки потреб сім`ї від 17 вересня 2018 року, за місцем проживання позивача по [ADDRESS] встановлено, що дитина має окрему кімнату, забезпечена одягом та взуттям, для навчання, виховання та розвитку дитини створені належні умови (а.с.15-21). Крім того, відповідно до акту обстеження умов проживання від 17 вересня 2019 року, акту оцінки потреб сім`ї від 17 вересня 2019 року та висновку оцінки потреб сім`ї від 17 вересня 2019 року, за місцем проживання позивача по [ADDRESS] встановлено, що дитина має окрему кімнату, забезпечена одягом та взуттям, для навчання, виховання та розвитку дитини створені належні умови (а.с.43-47). Позивач працює на посаді медсестри у КНП «ЦП МСД Путивльської райради» та отримала доход за період з 1 лютого 2019 року по 31 липня 2019 року в розмірі 51509 грн. 14 коп. (а.с.32). За місцем проживання та роботи [PERSON] характеризується позитивно (а.с.39,40). Відповідно до висновку Путивльської районної державної адміністрації №01-21/3503 від 4 грудня 2019 року вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] (а.с.48). Дитина - [PERSON] , в судовому засіданні суду повідомила, що проживає у сім`ї [PERSON] . З батьком спілкуватися не бажає, і вважає своїм батьком чоловіка матері - [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суду показали, що [PERSON] проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Дитина вважає батьком [PERSON] . Після розлучення відповідач перестав приймати участі у вихованні дитини та цікавиться її життям. В той же час, свідок [PERSON] суду показала, що є сестрою відповідача, і вона разом останнім їздила в школу до його дитини - [PERSON] , де відповідач передав подарунок дитині. З дитиною він не зустрічається, оскільки позивач негативно налаштовує дитину проти батька та ухиляється від їх зустрічей. Дитина з нею також не спілкується. Підстави ставити під сумнів такі показанням свідків у суду відсутні. Крім того, відповідач суду пояснив, що у дитини свого телефону немає, щоб домовитися про зустріч з нею він телефонує безпосередньо [PERSON] , проте вона на його дзвінки не відповідає. Позивач заперечила такі доводи відповідача, наполягала на тому, що він їй не телефонував, проте визнала, що у дитини свого телефону немає. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю - [PERSON] , працює на посаді фельдшера в Путивльському коледжі СНАУ, очолює Путивльську районну організацію Народної партії, за місцем проживання та роботи характеризується добре (а.с.73-78). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-н/584/8/19 від 17 квітня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, станом на 1 січня 2020 року заборгованість складає 69 грн. (а.с.71). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. З досліджених у судовому засіданні доказів убачається, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, тобто фактично самоусунувся від виховання та утримання дітей. Отже, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову, проте, беручи до уваги покази свідка [PERSON] , докази надані відповідачем, суд дійшов висновку про недоцільність на даний час позбавляти його батьківських прав. При цьому відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та покласти на службу у справах дітей Путивльської районної державної адміністрації Сумської області обов`язок вести контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно його дитини - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наведеним у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Outcome: dismissed