Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31 березня 2012 року. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка не проживає із ним та він відмовляється сплачувати аліменти на її утримання. Позивач зазначає, що подружні відносини між ними припинені з той причини, що вони не зійшлися характерами, проживання неможливе. Спору про спільне майно не має. У звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, але у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути за його відсутності, спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із відповідачем, у разі неявки відповідача винести заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без її присутності, спору про поділ майна не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати із нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 31 березня 2012 року, зареєстрованого у відділі ДРАЦС по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 183443, виданого 31 березня 2012 року відділом ДРАЦС по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 41 (а.с. 19). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 285989, виданого 12 липня 2012 року відділом ДРАЦС по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с. 8). З питання щодо проживання, виховання дитини у сторін спору немає. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу відповідачу залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановити разом з матір'ю. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved