Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS], та [PERSON], як споживач природного газу, житлове приміщення якого обладнане лише однією газовою плитою для приготування їжі, споживала та вела розрахунок за спожитий газ відповідно до норм встановлених діючим законодавством України. За січень 2017 року ТОВ «Київоблгаз Збут» почав нараховувати позивачу ціну за спожитий газ по нормам 12.16 кубічних метра на одну зареєстровану особу, а в лютому 2017 року - 18,30 кубічних метрів, що позивач вважає протиправним та просила суд визнати такі дії відповідачів неправомірними і зобов'язати ТОВ «Київоблгаз збут» провести відповідний перерахунок за спожитий газ в розмірі 7,1 м куб. на одну особу за січень та лютий 2017 року та стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 3200 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представники відповідачів позов не визнали. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, покази свідка, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач зареєстрована, проживає за адресою [ADDRESS]. За даною адресою на позивача відкрито особовий рахунок абонента [PERSON] Судом встановлено, що 27.07.2012 року між позивачем та відповідачем в особі Білоцерківської філії по експлуатації газового господарства /виконавець/ було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання. З копії інформаційної довідки про фінансовий стан абонента [PERSON] вбачається, що з травня 2016року об'єм спожитого газу нараховувався позивачу по нормі 7,10 м.куб., що споживач належно оплачувала, однак в січні 2017 року позивачу виставили граничну норму спожитого газу 12,16 м.куб., а в лютому - 18,30 м.куб., відповідно нарахування становили - 59,21 грн. та 101,47 грн. (а.с.7). Судом встановлено, що ПАТ «Київоблгаз» на підставі Акту про порушення від 19.12.2016 року та протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем від 26.12.2016р. в період з 18.01.2017 року по 21.03.2017 року усім мешканцям будинку [ADDRESS] в тому числі і по особовому рахунку позивача, застосував граничні об'єми споживання природного газу населення через порушення мешканцями будинку вимог Кодексу газорозподільних систем, недопущення представників філії для встановлення загальнобудинкового лічильника газу на виконання інвестиційної програми по встановленню загальнобудинкових лічильників мешканцям вказаного будинку. Зазначене підтверджується поясненнями представника відповідача ПАТ «Київоблгаз» в судовому засіданні та листом-відповіддю від 16.08.2017р., наданою ПАТ «Київоблгаз» (а.с.9). Встановлено, що станом на січень 2017 року позивач не мала заборгованості за спожитий газ, систематично здійснювала оплату за нормою 7.10 куб.м, а з січня 2017 року позивачу нарахували борг в сумі 224,31 грн. (а.с.7,8). Позивач в судовому засіданні пояснила, що ПАТ «Київоблгаз» не бажаючи встановлювати в її помешканні та в інших квартирах індивідуальні лічильники обліку спожитого газу, шантажували споживачів, примушували всіх мешканців будинку та позивача погодитися на встановлення загальнобудинкового лічильника газу, а за такої відмови, безпідставно збільшили норму газу і виставили непомірні рахунки. Нарахування позивачу граничних об'ємів споживання газу є необґрунтованим та протиправним. Відповідач зазначає, що підставою для зміни режиму нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачам було порушення, що полягало у відмові в доступу до об'єкта побутових споживачів, внаслідок чого оператор ГРМ не здійснив встановлення загальнобудинкового лічильника газу, а тому було визначено об'єм спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з 18.01.2017 року. Зазначене підтверджено Актом-розрахунком не облікованого об'єму та обсягу природного газу і його вартості. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], яка ствердила, що мешканці будинку [ADDRESS] неодноразово зверталися до відповідача з претензіями щодо непомірних цін за газ нарахованих в січні і лютому 2017 року. Свідок вимушена була оплатити виставлений відповідачем їй необґрунтований борг, оскільки потребувала отримання субсидії на оплату комунальних послуг. Свідок та інші мешканці вказаного будинку заперечували встановлення загальнобудинкового лічильника, викликали представників ЖЕК, поліцію, працівників телебачення. Пропозицій від відповідачів на встановлення індивідуальних лічильників - не було. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Розділом 6 Кодексу газорозподільних систем передбачено Порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам, зокрема, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; \Підпункт 4 пункту 1 глави 7 розділу VІ із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1418 від 11.08.2016\. Згідно ст..2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Згідно п.5 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем для визначення об'єму спожитого (розподіленого) природного газу по об'єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у Оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ цього Кодексу. А розділом VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що суб'єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Згідно п.5 цього розділу фактичний розподіл природного газу, належного споживачу (його постачальнику), здійснюється Оператором ГРМ в загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача. \Абзац перший пункту 3 глави 5 розділу VІ в редакції Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1418 від 11.08.2016\ Розділом 11 Кодексу чітко зазначені види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування. Так, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Даний перелік є вичерпним. Відповідачем Білоцерківською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» не зазначено за який вид порушення безпосередньо позивачу було змінено режим нарахування об'ємів природного газу. Розрахунок та визначення позивачу об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з 18.01.2017 року було застосоване в зв'язку з загальною /масовою/ відмовою мешканцями будинку 49 по вул. Першотравнева від встановлення загальнобудинкового лічильника обліку газу. Тобто, Білоцерківська філія по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» змінила встановлений режим нарахування об'ємів розподіленого природного газу споживачам вказаного будинку, як санкцію за порушення Кодексу газорозподільних систем, що полягає у відмові в доступі до об'єкта побутових споживачів. Так, згідно розділу 11 Кодексу газорозподільних систем визначено, що до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: відмова в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу. \Пункт 2 глави 2 розділу ХІ доповнено новим підпунктом 5 згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1418 від 11.08.2016\. При цьому слід зазначити, що згідно ст. 4 Кодексу газорозподільних систем: відмова в доступі до об'єкта споживача - вчинення споживачем (власником або наймачем об'єкта споживача) та/або власником території, де розташований/розміщений об'єкт споживача та/або комерційний вузол обліку, за яким здійснюються розрахунки споживача, дій, які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати функції, передбачені цим Кодексом, що засвідчується актом про порушення, складеним відповідно до вимог цього Кодексу. Встановленим є те, що позивач не перешкоджала встановленню в її квартирі лічильника обліку газу. Отже, в даному випадку, факту відмови в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, - не встановлено. Натомість, встановленим є те, що позивач, як і інші мешканці багатоквартирного будинку [ADDRESS] заперечували встановлення загальнобудинкового лічильника, бажаючи мати індивідуальні лічильники обліку газу в своїх квартирах. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право в т.ч. на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до статті 20 Закону України «Про захист прав споживачів» правила торговельного, побутового та інших видів обслуговування (виконання робіт, надання послуг) затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені правила не можуть суперечити законодавчим актам. А згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Згідно ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідачі порушили права позивача, оскільки при наданні послуги, яку [PERSON], як споживач могла одержати лише в одного виконавця, а виконавець при цьому нав'язував їй такі умови одержання послуги, які ставили споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, яким встановили лічильники обліку газу в їх помешканнях, тобто безпосередньо на об'єкті побутового споживача (ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів»). А тому, дії відповідача ПАТ «Київолгаз» щодо зміни встановленого режиму нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу та дії відповідача ТОВ «Київоблгаз збут» щодо проведення нарахування споживачу ціни за об'єм спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з 18.01.2017 року - є неправомірними. Та похідним є задоволення позовної вимоги про зобов'язання ТОВ «Київоблгаз збут» провести [PERSON] відповідного перерахунку за спожитий газ по визначеним постановою КМ України №203 Нормам споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, в розмірі 7,1 м.куб. на одну особу за січень та лютий 2017 року. Також, враховуючи встановлені обставини по справі, суд прийшов до висновку, що позивачу спричинена моральна шкода такими діями відповідача ПАТ «Київоблгаз». При цьому, суд враховує те, що позивач неодноразово зверталася до відповідачів з чисельними скаргами, претензіями, а після отримання рахунків із зміненими нормами нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу, позивач подала відповідачу ПАТ «Київоблгаз» заяву про відключення її квартири від газопостачання. Встановленим є те, що з 21.04.2017 року в помешканні позивача було здійснено відключення газопостачання (а.с.8). Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 '' Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди '' розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках . Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях внаслідок того, що з вини відповідача ПАТ «Київоблагаз» було неаргументовано та безпідставно змінено їй встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу, що призвело до виникнення заборгованості за газ, до зміни звичного для позивача способу життя, яка вимушена була витрачати додатково свій час і кошти для захисту своїх прав. Таким чином, проаналізувавши все наведене, суд вважає за можливе визначити розмір спричиненої позивачу моральної шкоди в сумі 500 (п'ятсот) грн. На підставі ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Київоблгаз» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір - 1200 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial