Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 8 липня 1996 року, [PERSON] , за договором купівлі-продажу нерухомого майна № Н/96-0730 придбала у [PERSON] , діючій від себе особисто та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та також [PERSON] , трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказану угоду сторони здійснили на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», де їм було видано договір купівлі-продажу. Договір [PERSON] зареєструвала Южненським бюро технічної інвентаризації 04.09.1997 за № 1пр. реєстр. 1стор. 13. В БТІ мати отримала на своє ім`я технічний паспорт на квартиру. [PERSON] , мати позивача, померла [INFO] . Після смерті матері на дочку, [PERSON] залишився заповіт на квартиру [ADDRESS] . Усі умови угоди сторони за договором купівлі-продажу виконали у повному обсязі, квартира була отримана її матір`ю у власність, користування та розпорядження. Позивач користується квартирою в повному обсязі, та сплачую усі комунальні послуги. Продавці [PERSON] діюча від себе особисто та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] отримали всю суму вартості квартири, квартиру звільнили, ніяких претензій не мали і не мають. Через те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/96-0730 від 08 липня 1996, укладений на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» не був посвідчений нотаріально має нульову силу. Тому позивач не може повноцінно розпоряджатися своїм майном: продати, обміняти, заповідати вищевказану квартиру тощо. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 18.06.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, ухвалено розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи 08.07.1996 між [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № Н/96-0730 купівлі-продажу нерухомого майна у Одеській універсальній товарній біржі «Центр», згідно якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною (а.с.4-5). Зазначений договір 08.08.1996 був зареєстрований у Южненському міському бюро технічної інвентаризації (зв.а.с.5). \~ \~ \~ \~ \~Покупці і продавці цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм установлених цивільним законодавством. Яких-небудь суперечок між покупцями і продавцями судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена\~ст. 227 ЦК України\~в редакції 1963 року. Відповідно до ч.2\~ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. [PERSON] рідна мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8), яка [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. Позивач після смерті матері звернулась до Южненської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, однак, їй було роз`яснено про невідповідність договору купівлі-продажу діючому законодавству та роз`яснено про право звернення до суду з відповідним позовом. Згідно відповіді вищевказаного нотаріуса від 07.09.2021 повідомлено, що 11.05.2021 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова справа №33/2021, про що [PERSON] надано Витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Спадкоємцями за заповітом по даній справі є донька померлої [PERSON] , яка прийняла спадщину. Відповідно до листа КБ ЮМБТІ від 13.09.2021 встановлено, що квартира під [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.07.1996 за №Н/96-0730, виданого Одеською Універсальною Товарною Біржою «Центр». Також судом встановлено, що померла [PERSON] дійсно мешкала за вказаною адресою та сплачували за комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій. Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії\~Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Відповідно до\~ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року\~договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями\~ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Згідно із\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями\~218\~та\~220 ЦК України. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1\~ст.1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу квартири та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, що підтверджується фактом проживання за зазначеною адресою саме матері позивача по справі та те, що відповідачі за вказаною адресою зняті з реєстраційного обліку. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами\~ст. 47 ч.2 ЦК в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] придбала квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі\~продажу, а відповідачі в свою чергу виконали зобов`язання по передачі квартири позивачу. Оскільки зазначена вище угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що права позивача, яка намагається прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом визнання спірного договору дійсним. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved