Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3977, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною від 02.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 25 924,11 грн.\~ Позов обґрунтований тим, що 02.10.2015 між позивачем та ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», укладено Кредитний договір № 116714744, відповідно до якого банком надано позивачу кредитну картку з кредитним лімітом 17 336,00 грн. Ставка по ліміту 55 % річних, строк дії договору становить 60 місяців та автоматично продовжується на 370 календарних днів. У квітні позивач дізналася про відкриття виконавчого провадження № 65093768 щодо примусового виконання виконавчого напису № 3977 виданого 02.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі\~ 25 924,11 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та як наслідок наявність неправомірного провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на суму заборгованості. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін не надійшло клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. 02 жовтня 2015 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Банк Форвард» (правонаступником якого є АТ «Банк Форвард») було підписано заяву № 116714744, згідно якої позивач отримала кредит шляхом встановлення ліміту на кредитній картці у сумі 17 336,00\~ грн на строк 60 місяців, з автоматичним продовженням на 370 днів (а.с 13). 30.03.2021 відповідач АТ «Банк Форвард» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.16). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. вчинений виконавчий напис\~ № 3977 від 02.04.2021 про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] на користь\~ ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк\~ Форвард» за кредитним договором №\~ 116714744 від 02.10.2015 в розмірі 24 824,11 грн, з них: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 19 859,29 грн, заборгованість за процентами в розмірі 4 964,82 грн (а.с.12). 09 квітня 2021 року\~ на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем Виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. відкрито виконавче провадження № 65093768 від 09.04.2021 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми (а.с.11). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, з матеріалів справи суд вбачає, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено та з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172. Разом із тим, положення постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції постанови КМУ\~ № 662 від 26 листопада 2014 року, які надавали право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, визнано нечинними постановою\~ Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №\~ 826/20084/14).\~ Крім того, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 02 квітня 2021 року, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, в той час, коли законодавством України не було передбачено можливості здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору №\~ 116714744 від 02.10.2015, укладеного між сторонами. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до АТ «Банк Форвард» щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю., суд зазначає, що у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідачем є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Таким чином, судом встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна не є належним відповідачем за даним позовом, а тому в задоволенні вимог до нього належить відмовити. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 у справі № 519/77/18 (провадження № 61-10311ск19). За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: partial