Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору куплі-продажу будинку від 23.01.2017 року. На даний час в будинку позивача зареєстрований [PERSON] колишній чоловік позивача. В квітні 2015 року шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Марганецького міського суду. З січня 2015 року відповідач в будинку не проживає. Відповідач участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує. Позивач бажає розпорядитись своїм будинком, однак факт реєстрації відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяв, не надали. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Судом встановлено, що позивач позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору куплі-продажу будинку від 23.01.2017 року. На даний час в будинку позивача зареєстрований [PERSON] колишній чоловік позивача. В квітні 2015 року шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Марганецького міського суду. З січня 2015 року відповідач в будинку не проживає. Відповідач участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує. Позивач бажає розпорядитись своїм будинком, однак факт реєстрації відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. З січня 2015 року до моменту звернення до суду відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом голови квартального комітету від 15.08.2018 року. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved