Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з означеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 29 квітня 2017 року з відповідачем зареєстрували шлюб у Новомосковському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 111, від якого сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Сторони проживають окремо, домовленості щодо утримання дружини не досягнуто. На даний час судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу, яке не набрало законної сили. Відповідач добровільно не утримує матір своєї дитини, хоча зобов`язаний надавати таку допомогу, має постійну роботу та дохід. З 27 серпня 2019 року відповідача за судовим наказом зобов`язано утримувати дитину [PERSON] , про інші утримання з відповідача не відомо. Позивач не має змоги працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та доглядає хвору матір, яка є інвалідом другої групи та потребує постійного догляду. Ухвалою судді від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у справі. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 02 серпня 2019 року та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 15 січня 2020 року, скасоване заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб про розгляд справи. Від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина в яких зазначив, що позивач по справі - це його колишня дружина. За рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] . Сплата аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, розміром ј частини від його заробітку (доходу), є для нього непосильною. Єдиним джерелом його доходів є його заробітна плата. Відповідач зазначає, що він добровільно допомагає колишній дружині, виділяє кошти на потреби дитини, купує все необхідне. На даний час, відповідач проживає разом з батьками, у належному їм будинку, в нього немає нерухомого майна. Батьки хворіють, тому він повинен допомагати їм матеріально та підтримувати їх. Крім того, відповідач вказує що йому доводиться витрачати багато коштів на проїзд до роботи, оскільки він проживає в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, а працює в м. Дніпрі. Тому, відповідач просить суд позовні вимоги [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Дитина, яка не досягла трьох років проживає разом з матір`ю. Відповідно до довідки про доходи, виданої [PERSON] , останній працює слюсарем-ремонтником в АТ «Інтерпайп НМТЗ», загальна сума доходу за період з липня 2019 року по грудень 2019 рік, склала 93216,26 грн. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.1,2, 4 ст.84 СК України). Приписами ч.6 ст.84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до судового наказу 183/4781/19, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 02 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд враховує, що звертаючись з позовом про стягнення на своє утримання аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, [PERSON] не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співрозмірність з огляду на життєві потреби. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що малолітній [PERSON] проживає з матір`ю (позивачем), а також враховуючи, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини коштів до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Outcome: partial