Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Довгове, вул. Трояна, б. 12. В даному будинку окрім неї також зареєстровані її син [PERSON] та його теща [PERSON] З січня 2016 року відповідач у вказаному будинку не проживає, участі у сплаті комунальних платежів не приймає, витрат по утриманню житла не несе та не приймає участі у спільному побуті. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачці не чинила, за захистом своїх порушених прав на проживання відповідачка ні до суду, ні до інших державних органів не зверталася, особистих речей та майна, яке їй належить в будинку немає. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою добровільно знятися з реєстраційного обліку, але безрезультатно. В звязку з цим позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Довгове, вул. Трояна, б. 12. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірителя. Крім цього в своїй заяві просила в разі неявки відповідача по справі ухвалити по справі заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але представник відповідача [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглянути справу за відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 12, 81\~ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 01.08.2002 року набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: с. Довгове, Лозівського району, Харківської області, вул. Трояна, б. 12. В даному будинку зареєстровані позивач та її теща - відповідач по справі [PERSON]. З 15 січня 2016 року відповідач в спірному житловому будинку не проживає, вона забрала всі свої особисті речі та переїхала за іншою адресою, де і мешкає по теперішній час. Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не мала. Відповідач в квартиру не зявляється. Всі обовязки повязані з договором найму житлового майна виконує позивач по справі. Позивач, як власник житлового будинку, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладала, ніяких обовязків перед нею не має. Згідно зі ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідач в даному випадку своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме неможливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг та нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинна сплачувати з вини відповідача, тощо. На неодноразові вимоги позивача щодо зняття з реєстрації відповідач відмовляла в звязку з зайнятістю. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідач не зверталася, особистих речей, майна, яке належить відповідачу в будинку не має. Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.\~405\~ЦК України особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт не проживання відповідача по справі за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Довгове, вул. Трояна, б. 12 з січня 2016 року вбачається з актів, складених сусідами від 03.09.2017 року, від 16.01.2018 року та від 21.06.2018 року. Відповідач вибула на інше постійне місце проживання, не проживає в будинку більш ніж один рік, отже з цього моменту вона втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved