Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 червня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції тернопільської області., актовий запис № 6.Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. .Спільне життя з відповідачем не склалося,18 листопада 1999 року відповідач виїхав на роботу в республіка Польша і з того часу сторони спільно не проживають. Крім того, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинилися з листопада 1999 року.. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, без зазначення причин , про місце та час розгляду справи повідомлений в порядку визначеному ст. 74 ч.5 ЦПК України, що стверджується даними протоколу засідання, який повернувся на адресу суду в порядку виконання судового доручення на підставі договору між Україною і республіка Польша про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд розглянув справу у відсутності сторін та ухвалив рішення на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 10.03.2005р. виданого повторно. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Як встановлено судом і не оспорюється відповідачем, сімейні відносини між подружжям не підтримуються з 18 листопада 1999 року, так як з того часу відповідач, [PERSON], [INFO], будучи громадянином республіка Польші, зареєстрованим за адресою: м. Могельніца, Республіка Польша, виїхав на роботу в Польшу. Позивач в направленій до суду заяві наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить інтересам одного із подружжя, що має істотне значення, тому на підставі ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторонами не заявлено спору щодо розподілу сумісного майна .

Outcome: approved