Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 квітня 2010 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що їх спільне життя виявилося невдалим, подружні стосунки вони припинили, причиною цього виявилася та обставина, що вони не розуміють один одного, часто сваряться, що негативно впливає на розвиток дитини, не можуть знайти спільну мову. Вважає, що при таких умовах подальше життя неможливе, в зв'язку з чим їх шлюб необхідно розірвати, оскільки розірвання шлюбу не суперечить її інтересам та інтересам відповідача, також не порушує прав неповнолітньої дитини, так як з її сторони відсутні будь-які перешкоди в здійсненні батьківських прав та обов'язків. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу без його участі, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем (а.с. 22). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER], виданого 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 54 (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 274466, виданого 20 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). Дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. [PERSON][ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 29.08.2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 4). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У батьків малолітнього [PERSON], [INFO], відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а тому суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини разом з матір'ю. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved