Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її матері [PERSON] належала, окрім іншого спадкового майна, і 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконкому Гуркозачанської сільської ради №19 від 10.02.2009 року. Власниками інших 2/3 часток є позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Крім позивачки спадкоємців першої черги після [PERSON] немає. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачці було видано свідоцтво за реєстровим №696 про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба народів», розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах, однак відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення частки вищезазначеного будинку, з мотивів невідповідності правовстановлюючих документів чинному законодавству. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, від останнього через канцелярію суду надійшла заява з проханням справу розглядати без його участі та участі його довірительки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому зрозумілі, справу просить розглядати за його відсутності. Від уповноваженого за посадою представника третьої особи - відділу державної реєстрації Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.2 ч.1 ст. 6 Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти. Статтею 31 цього Закону встановлено особливості державної реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності. Подається виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Житловий будинок «А-1» 1971 року будівництва, житловою площею 70,1 кв.м, загальною площею 91,2 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS], має такі господарські будівлі та споруди: веранди «а», «а1», літня кухня «Б», сараї «В», «Г», «Д», погріб «Е», гараж «Ж», вбиральня «З», огорожа №1-3, що вбачається із копії технічного паспорта, інвентаризаційна справа №65 (а.с.82-85). Відомості щодо виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS], в Гур'єво-Козачанській сільській раді відсутні, що вбачається із наданої суду довідки від 07.11.2018 за №02-16/243 (а.с.127). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності нерухомого майна 06.03.2009 року, виданого на підставі рішення виконкому Гуркозачанської сільської ради №19 від 10.02.2009 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], загальною площею 91,2 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м., розташований на земельній ділянці фонду Гуркозачанської сільської ради, в рівних частках, по 1/3 частці, на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.81). Зазначене також вбачається із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сформованого КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» 06.03.2009 року за №22088386 (а.с.86). Директором КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» Бєловою С.М. за вих. №299 23.10.2018 року надано витребувану судом інформацію, з якої вбачається, що згідно архівної інвентаризаційної справи №65 реєстрація житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року на праві приватної часткової власності в рівних частинах проведена за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Гур'єво- Козачанської сільської ради №19 від 10.02.2009 року. При поданні документів на засідання виконавчого комітету «Про оформлення права власності» реєстратор підприємства посилалася на довідку Гур'єво-Козачанської сільської ради №4 від 15.01.2009 року (а.с.112). З копії вищезазначеної довідки вбачається, що видана вона виконкомом Гур'єво-Козачанської сільської ради, за підписом сільського голови Мартиненка Г.А., про те, що відповідно з записом в погосподарській книзі №1, особовий рахунок [NUMBER], на території Гур.Козачанської сільської ради знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Двір колгоспний, станом на 01.07.1990 року у склад колишнього колгоспного двору входили [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Інших членів колгоспного двору не було (а.с.113). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла 1/3 часткою житлового будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Гуркозачанської сільської ради №19 від 10.02.2009 року, та згідно запису погосподарської книги №1, особовий рахунок [NUMBER], як того вимагало законодавство на момент будівництва будинку. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження №1468433, виданого Гур'єво-Козачанською сільською радою Золочівського району Харківської області того ж дня (а.с.90). 11 січня 1959 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після одруження подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]», що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 11.01.1959 року Гур.Козачанською сільською радою Золочівського району Харківської області (а.с.141). [INFO], в с. Гур.Козачок Золочівського району Харківської області, у віці 87 років померла [PERSON], про що Гур.Козачанською сільською радою Золочівського району Харківської області 01.12.1999 року видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.87). Згідно довідки Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області №02-16/242 від 07.11.2018 року, за підписом сільського голови Мартиненка В.А., вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Разом із нею, на день її смерті за вказаною адресою постійно мешкали і були зареєстровані [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять (а.с.126). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно інформації, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області заведена спадкова справа №221/2000, після померлої [INFO] [PERSON]. Згідно матеріалів вказаної справи 24.06.2000 року до нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від дочки померлої [PERSON]. Її заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2000 рік за №259 та заведено спадкову справу №221/2000. Цього ж дня за реєстровим №696 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба народів», розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах, на ім'я [PERSON]. Заповіти [PERSON] не посвідчувалися. Більше із заявами при прийняття чи відмову від неї ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №54034946 та №54034967 (а.с. 130-131,132-134). 20 лютого 2018 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючих документів чинному законодавству, а саме, з причини того, що у поданому Свідоцтві про право власності на нерухоме майно датою видачі значиться 06.03.2009 року, тоді як спадкодавець померла [INFO] (а.с.17). Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин, що виникли, необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті [PERSON] Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно із положеннями ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У п. 1 ч. 1 ст. 549 ч.1 ЦК УРСР закріплено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була її донька, яка фактично вступили в управління спадковим майном, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачки перейшло право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Правовстановлюючий документ в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, був оформлений після смерті спадкодавця, однак у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, спадкове майно належало останній згідно запису по господарської книги.

Outcome: approved