Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 2410.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 911. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Батько дитини із сімєю не проживає, допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка вимушена звернутись за допомогою до суду і просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи в порядку загального провадження від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО №5432534, виданим 24.10.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 911. (а.с.8) Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО № 713883, виданого 09.06.2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій, батьком [PERSON], 26.05.2016 року зазначено [PERSON]. (а.с.11) Відповідно до копії довідки від 17.01.2019 року, виданої Тополинською сільською радою Нікольського району Донецької області дитина [PERSON], 26.05.2016 року проживає разом з матірю [PERSON] (а.с.10) Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 СК України встановлено, що способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними.\~ За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя разом не проживає, відповідач не прийняв заходів для збереження сімї, на примирення позивач не згодна, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обовязок батьків по утриманню дитини, а також порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що дитина проживає з матірю, яка доглядає дитину та власної домовленості між батьками щодо способу виконання батьком дитини обовязку по утриманню дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved