Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про розірвання\~шлюбу,\~в якому\~зазначила,\~що 23\~квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані, Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис №120. Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому з березня 2018 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просить справу розглядати без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач будучи вчасно, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечень суду не надав, в телефонному режимі повідомив, що згоден на розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: \~ \~ \~ \~ У відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані, Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, 23 квітня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що був вчинений актовий запис № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР №075290, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 23 квітня 2011 року. (а.с. 8) \~ \~ \~ \~Від подружнього\~сімейного життя\~народилась донька\~[PERSON],\~[INFO] ( свідоцтво про народження серії І-СР № 168967 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, 15 травня 2013 року, а.с.9), \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки про склад сім'ї від 07.05.2018 № 2077, виданої Добровеличківською селищною радою, Добровеличківського району, Кіровоградської області встановлено, що до складу сім'ї [PERSON], входить [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку із різними характерами та поглядами на сімейне життя, взаємовідносини між сторонами не склалися, покращення сімейних відносин не відбулось. Сторони разом не проживають як сім'я з березня 2018 року. Також суд вживав заходів для примирення сторін, надавши місячний термін для примирення за клопотанням відповідача. Отже суд доходить висновку, що сторони не дійшли примирення, а також має місце формальний характер шлюбу так як позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved