Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що ті не мешкають на спірній жилій площі понад встановлені законом строки без поважних причин. Відповідачі заперечили проти позовних вимог, посилаючись на те, що вони з 2003 року живуть у місті Києві, де на протязі цих років працювала [PERSON], її дочка [PERSON] навчалася та здобула повну загальну середню освіту, потім почала працювати, вийшла заміж, [INFO] року народила дитину, яку зараз виховує. До міста Одеси відповідачі періодично приїздили, тому вважають, що не втратили права користування спірною квартирою. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, дослідивши інші докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS], на неї відкрито особовий рахунок. До зазначеної квартири позивач вселилася на підставі розпорядження голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 127 від 23 лютого 2010 року. Як вбачається з довідки КП ЖКС «Чорноморський», відповідачі [PERSON], [PERSON], зареєстровані у спірній квартирі, як члени сім'ї позивача [PERSON] Судом встановлено, що з 2003 року відповідачі не проживають у квартирі [ADDRESS], оскільки переїхали до міста Києва, що підтверджено поясненнями відповідачів. Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 16 вересня 2004 року, [PERSON] знімає в оренду квартиру [ADDRESS]. Згідно зі свідоцтвом серії [NUMBER] від 24 червня 2006 року, [PERSON] закінчила у місті Києві гімназію № 30 «ЕкоНад» та здобула базову загальну середню освіту. 20 червня 2008 року отримала атестат про повну загальну середню освіту. 05 червня 2012 року [PERSON] закінчила Український державний університет фінансів та міжнародної торгівлі у місті Києві і отримала освіту за напрямом підготовки «Міжнародні відносини». Надалі [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON]. Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON], мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про місце роботи і займану посаду за № 475 від 18 квітня 2014 року, [PERSON] з 01 грудня 2011 року працює на посаді юрисконсульта в ТОВ «ДІЄСА», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 45. Факт непроживання відповідачів у спірній квартирі без поважних причин підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт, що відповідачі періодично приїжджають до квартири [ADDRESS], однак їм перешкоджає у цьому [PERSON] Відповідно до ст. 63 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, тому суд критично відноситься до пояснень цих свідків з боку відповідачів. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суд враховує пояснення відповідачів, що вони приїжджали до міста Одеси у лютому 2009 року на хрещення дитини [PERSON] та [PERSON] у жовтні 2012 року приїздила з метою заміну паспорта громадянки України, однак це не є тимчасовим непроживанням за місцем мешкання за особливими умовами. Відповідачами не надано жодних доказів поважності причин непроживання на спірній жилій площі понад шести місяців. Крім того, не надано доказів на підтвердження того, що позивач [PERSON] перешкоджала їм користуватись квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved