Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з квітня 2019 року вони проживають окремо, шлюб їх розірвано, з нею проживає малолітній син [PERSON] , [INFO] , вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає частково та зазначає, що він не працює, доходів не має. Аліменти на утримання дружини погоджується сплачувати але в меншому розмірі. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони 25.07.2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 52. З квітня 2019 сторони проживають окремо, перебувають на стадії розлучення. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 104, який проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Між сторонами, на момент подачі позову не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання та виховання дитини. Тому, рішенням Таращанського районного суду Київської області від 25.07.2019 задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Відповідач не виконує зобов`язань щодо утримання малолітньої дитини, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання дитини не надає, позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Відповідно до ч.1, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із поданих до суду доказів вбачається, що відповідач є працездатною людиною, офіційно не працює, доходів не має, на нього покладено обов`язок утримання малолітньої дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача і саме такий розмір аліментів буде відповідати принципу розумності та справедливості. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial