Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на свою користь 7 650 грн. додаткових витрат, а також 3 050 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 10 січня 2017 року мав вилетіти рейсом Авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» Київ-Дубай, о 19 год. 25 хв. за київським часом. Разом з тим, вказаний рейс було затримано більше, ніж на 4 години, через перебування на борту літака нетверезого пасажира, а також очікування транзитних пасажирів з Одеси. У зв'язку зі зазначеним, позивач не зміг вчасно потрапити на рейс до Гоа (Індія), що зумовило необхідність [PERSON] купувати новий квиток на інший рейс, на поїзд, витратити кошти на оплату таксі з аеропорту, переїзд автобусами, оплатити одну ніч в готелі, харчуватися в дорозі. За таких обставин, позивач поніс додаткові витрати у загальному розмірі 7 650 грн. Крім того вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, йому було завдано моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 3 050 грн. Ухвалою від 05 червня 2018 року справу відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. 16 серпня 2018 року через канцелярію суду подано представником відповідача відзив на позовну заяву, згідно якого із позовними вимогами не погоджується у повному обсязі, оскільки затримання вильоту рейсу PS373 Київ-Дубаї в аеропорту «Бориспіль» зумовлений непередбачуваними та/або надзвичайними обставинами, які перевізник передбачити або запобігти яким не міг, а відтак, згідно Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, перевізник не може нести відповідальність за порушення строку доставки пасажира до кінцевого пункту призначення. Крім того, зазначає, що у відповідності до Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, оскільки перевезення [PERSON] не є єдиним перевезенням, оформлене окремим бронюванням та квитками на бланках різних перевізників, відповідач не несе відповідальність за неможливість використання позивачем придбаного авіаквитка іншого перевізника - авіакомпанії «Jet Airways», а також додаткових витрат, понесених у зв'язку із вказаним. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то вказує, що жодними нормами Монреальської конвенції -1999 та Варшавської конвенції-1929, які є спеціальними нормативними актами у галузі міжнародних авіаперевезень та регулюють спірні правовідносини сторін у галузі міжнародних повітряних перевезень пасажирів, не передбачено відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач подану позовну заяву підтримав та просив суд задовольнити її у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 01 січня 2017 року [PERSON] придбав електронний квиток авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» за № 566-2404284139 на міжнародне перевезення за маршрутом Київ-Дубаї рейсом PS373, з датою вильоту - 10 січня 2017 року. За умовами ч. 1,2 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Відповідно до положень ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов»язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов»язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його перевезення. Пунктом 1 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 735 від 30.11.2012 року встановлено, що пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Отже, придбавши електронний авіаквиток позивач уклав з відповідачем Договір на міжнародне повітряне перевезення за Умовами Договору повітряного перевезення авіакомпанії МАУ. Як зазначає у позові [PERSON], через затримку рейсу йому довелося понести додаткові витрати, пов'язані із придбанням нового квитка на інший рейс, на поїзд, витратити кошти на оплату таксі з аеропорту, переїзд автобусами, оплатити одну ніч в готелі, харчуватися в дорозі. Загальний розмір таких витрат складає 7 650 грн. У відповідності до ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальною підставою відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Протиправна поведінка може виявлятися у прийнятті особою неправомірного рішення або у неправомірній поведінці. Причинний зв»язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою є обов»язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об»єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Відповідальність настає лише за вини заподіювача шкоди. Тобто, відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє особу від відповідальності. Під час придбання авіаквитків позивач був зобов'язаний ознайомитися з Правилами застосованого тарифу та Правилами повітряних перевезень пасажирів та багажу перевізника - відповідача. Відповідно до положень п. 1, 3 розділу XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, п. 16.1 та 16.3 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу авіакомпанії МАУ, перевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, які не залежать від нього. У разі дії надзвичайних обставин, перевізник має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс. Як вбачається із витягу з баз даних про причини затримки рейсу PS373 10 січня 2017 року, виліт було затримано з наступних причин: чистка злітно-посадкової смуги в аеропорту «Бориспіль», яка була зумовлена тривалим снігопадом; пізнє закінчення посадки пасажирів на борт літака, оскільки Главою 3 розділу XVI Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу передбачено, що перевізник повинен забезпечити пересадку трансферних пасажирів на стикувальні рейси авіакомпанії. Крім того, було відмовлено у перевезенні трьом пасажирам, які знаходилися у нетверезому стані, а у відповідності до п.2 розділу XI Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, для забезпечення безпеки польоту перевізник має право відмовити в перевезенні на будь-якому етапі перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту повітряного судна, виходячи з власних обгрунтованих рішень, якщо пасажир перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння. Зазначена процедура займає певний час, так як потребує складення відповідного документу (акту) та/або залучення правоохоронних органів. Разом з тим, було очікування черги на облив повітряного судна, що є обов'язковою процедурою у зимовий час, її проведення передбачене спеціальними документами з авіаційної безпеки. Згідно ч. 1 ст. 922 ЦК України, ст. 19 Монреальської конвенції-1999, п. 1 глави 2 розділу XXVII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу та Правила повітряних перевезень пасажирів та багажу авіакомпанії МАУ, перевізник не відповідає за шкоду, заподіяну внаслідок затримки, якщо доведе, що він, його працівники та агенти (з продажу та/або обслуговування) вжили всіх можливих заходів для того, щоб уникнути шкоди, або що він (вони) не мав (мали) змоги вжити таких заходів. Всі вищезазначені причини затримки aeiapeщcy PS373 є непередбачуваними та/або надзвичайними обставинами, які передбачити або запобігти яким перевізник не міг. Отже, затримка прибуття рейсу PS373 Київ - Дубаї 10.01.2017 року сталася за непередбачуваних та випадкових обставин, які перешкоджали безпечному подальшому виконанню польоту, і яких не вдалося б уникнути, навіть при вжитті перевізником усіх можливих розумних зусиль та заходів. За вказаних обставин перевізник не може нести відповідальність за порушення строку доставки пасажира до кінцевого пункту призначення, яким для позивача та відповідача є аеропорт м.Дубаї. Як уже зазначалося вище, позивач придбав електронний авіаквиток авіакомпанії МАУ за № 566-2404284139 лише на одне міжнародне повітряне перевезення за маршрутом Київ - Дубаї рейсом PS 373 на 10.01.2017 року. Як вбачається з приєднаних до позовної заяви документів, позивач уклав також окремий договір з авіакомпанією «Jet Airways» на повітряне перевезення рейсом № 9W-472 на 11.01.2017 за маршрутом Дубаї - Мумбай. Позивач зазначає, що він не зміг використати квиток на вищевказаний авіарейс № 9W- 472 з причини пізнього прибуття рейсу PS373 до аеропорту Дубаї. У зв'язку з цим змушений був купувати квиток на інший авіарейс та нести додаткові витрати (придбання квитка на поїзд, оплата готелю, оплата таксі та інше). Згідно Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу перевізник несе відповідальність за втрату наступної частини перевезення (стикувального рейсу) лише у разі здійснення єдиного міжнародного перевезення, якщо таке перевезення було оформлене єдиним складеним квитком та розглядалось сторонами як єдина операція. Так, пунктом 2 глави 3 розділу XVI Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу передбачено, що у разі необхідності забезпечення своєчасної пересадки трансферних пасажирів на стикувальні рейси перевізник за першої можливості повинен запропонувати їм альтернативні маршрути перевезення. Поряд з цим, пункт 4 розділу І Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу визначено, що трансферний пасажир - це пасажир, який згідно з договором повітряного перевезення направляється в пункт трансферу (пересадки) одним рейсом, а далі перевозиться іншим рейсом того самого або іншого перевізника. Відповідно до Договору на міжнародне повітряне перевезення, який позивач уклав з авіакомпанією МАУ, кінцевим місцем призначення перевезення встановлено м.Дубаї, жодних умов щодо трансферного подальшого перевезення договором не встановлено. Внаслідок цього, позивач не є трансферним пасажиром в розумінні положень п. 4 розділу І Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу та п. 2 глави 3 розділу XVI зазначених Правил на нього не поширюється. Крім того, умовами п. 11 Договору повітряного перевезення авіакомпанії МАУ встановлено, що МАУ не несе відповідальності за забезпечення стикувальних рейсів, які були оформлені окремими авіаквитками. Враховуючи, що перевезення позивача не є єдиним перевезенням, оформлене окремими бронюваннями та квитками на бланках різних перевізників, які не розглядали зазначені перевезення як єдине міжнародне перевезення та єдину операцію, відповідач не несе відповідальності за неможливість використання позивачем придбаного авіаквитка іншого перевізника - авіакомпанії «Jet Airways», а тому вимоги позивача щодо відшкодування майнової шкоди не мають жодних правових підстав. Разом з тим, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що ним дійсно понесено зазначені витрати, а саме первинні фінансові документи, які б підтверджували суму витрат у сумі 7650 грн, які позивач просить стягнути на його користь. За таких обставин, оскільки відповідач діяв в межах своїх повноважень, передбачених законодавством, затримка рейсу сталася внаслідок виникнення непередбачуваних та випадкових обставин, відтак, не знайшло свого підтвердження завдання шкоди позивачеві внаслідок вчинення протиправних дій відповідачем, крмі того, позивачем не підтверджено понесення витрат у заявлено розмірі, а тому позовна вимога щодо відшкодування 7 650 грн. додаткових витрат не підлягає задоволенню. Враховуючи, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення прав позивача внаслідок неправомірності дій відповідача, відтак позовна вимоги щодо відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed