Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 07.05.2009 року з відповідача на користь позивача, на утримання дочки [PERSON] були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350,50 грн. на місяць, починаючи з 05.03.2009 р. Позивач зазначає, що на даний час, визначений розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, позивач неодноразово ставила питання про збільшення розміру виплат на дитину та про надання додаткових витрат, але відповідач ігнорує всі звернення, а тому позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача з 350,50 грн. на 1\\4 частку від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; стягнути з [PERSON] додаткові витрати на доньку у розмірі 1615 грн.; стягнути з [PERSON] 7876 грн. в рахунок відшкодування суми індексації аліментів, стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач уточнила та збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача, окрім зазначених сум, 270 грн. додаткових витрат на дитину. Представник відповідача позов не визнав, подав письмово викладені запереченя на позов. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Так, по справі встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Встановлено, що дитина сторін проживає разом з матірю, позивачем у справі в с. Трушках вул. 30 років Перемоги 24. На утриманні позивача перебувають двоє дітей : донька [PERSON] [INFO] та донька від другого шлюбу [PERSON]»я [INFO] [PERSON] підтверджено довідкою Трушківської сіслької ради від 02.11.2015 р. №810 (а.с.10). За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2009 року з відповідача на користь позивача, на утримання дочки [PERSON] були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350,50 грн. на місяць, починаючи з 05.03.2009 року, в звязку з чим був виданий виконавчий лист по справі №2-2785/2009 р., який перебуває на виконанні. Встановлено, що станом на 16.12.2015 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня, відповідач належно виконує рішення суду та станом на час розгляду даної справи судом існує переплата по аліментах в сумі 888,91 грн. Зазначене підтверджено довідкою розрахунком по аліментах. Встановлено, що після винесення судом зазначеного рішення про стягнення аліментів, тобто з травня 2009 року, матеріальний і сімейний стан, як позивача так і відповідача змінився. Зазначене підтверджено свідоцтвами про укладення шлюбу і позивача, і відповідача, а також, і у позивача, і у відповідача на утриманні є ще неповнолітні діти від інших шлюбів. Встановлено, що неповнолітня донька сторін навчається в ЗОШ №17, в 11 класі, додатково займається вивченням іноземних мов, проходить курс з поглибленого вивчення англійської мови у школі іноземних мов «Смайлик», в звязку з чим за період з 11.09.2015 р. по 20.10.2015 р. позивач оплатила 630,00 грн. за надання послуг з навчання, що підтверджується довідкою, виданою школою іноземних мов «Смайлик» 3Д №000609 від 20.10.2015 р. та додатково проведена оплата вже за грудень . Крім того, дочка сторін відвідує курси «вихідного дня» Білоцерківського національного аграрного університету, в звязку з чим позивач провела оплату за надання зазначених послуг в розмірі 650,00 грн. (325,00 грн. за жовтень 2015 р., 325,00 грн. за листопад 2015 р.), що підтверджується наданими суду квитанціями про оплату № 28 від 05.10.2015 р. № 85 від 02.11.2015 р. При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обовязку утримувати дитину. Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Так, з конструкції даної статті вбачається, що розмір аліментів може бути зменшено, або збільшено, але не передбачається зміна визначеного способу їх стягнення. Однак, як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, - «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки)». Отже, суд вважає, що вимога про зміну розміру (способу) стягуваних аліментів підлягає до задоволення. Оскільки відповідач працевлаштований, має дохід, та розмір аліментів, що стягується за рішенням суду у твердій грошовій сумі - 350,50 грн., є замалий у порівнянні з прожитковим мінімумом на дитину відповідного віку та не приведений у відповідність до положень ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Щодо проведення індексації аліментів, то суд вважає дану вимогу такою, що не підлягає до задоволення. Так, позивач в 2009 році позивалася до суду та просила стягнути з відповідача суми аліментів в твердій грошовій сумі 350,50 грн. Рішення суду про стягнення аліментів не оскаржувала, та є безпідставним твердження, що суд «умовив» і самостійно визначив суму стягуваних аліментів. Так, згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Однак, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» аліменти серед обєктів, які підлягають індексації, - відсутні. Крім того, позивач вказує, що виплачені аліменти мають бути проіндексовані за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» і в той же час, не вказує на наявність перешкод поставити з травня 2009 року питання про зміну розміру аліментів, чи питання приведення розміру аліментів у відповідність до ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в своїй позовній заяві неаргументовано посилається на обовязок відповідача проводити індексацію аліментів автоматично, тобто без додаткового судового рішення,

Outcome: partial