Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на приватизацію жилої квартири [ADDRESS] без наявності ордеру на жиле приміщення. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 1974 року її сім`я проживає у житловій квартирі [ADDRESS] . Вказане житло в законному порядку було надано матері позивача [PERSON] . На ім`я її матері було відкрито особовий рахунок й складом сім`ї з п`яти чоловік вони постійно проживали в цій квартирі. Після смерті матері, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 28.02.2008 року № 149 «Про зміну договорів найму жилих приміщень», особовий рахунок на [PERSON] було закрито, внесено зміни в договір найму жилого приміщення та відкрито особовий рахунок на [PERSON] (рішення № 149). На даний час сім`єю у складі трьох осіб продовжують проживати у вказаній квартирі. У січні 2019 року сім`я позивача вирішила приватизувати дану квартиру. З метою реалізації цього законного права, як наймач, позивач звернулась до міськвиконкому з письмово заявою. Але 14 січня 2019 року Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради була надана відповідь про відмову у приватизації квартири. Відмова була мотивована тим, що обов`язковим документом для реалізації цього права, крім вказаного переліку документів, є копія ордера на жиле приміщення. Оскільки у позивача відсутній ордер, відповідно відсутня і копія ордеру, тому подана заява про приватизацію житлової квартири не була прийнята до розгляду. Позивачем були здійснені позасудові заходи з приводу пошуку ордера на жиле приміщення в архівах, але ордер вона не знайшла. Відсутність ордеру або копії ордеру позбавило позивача можливості реалізувати своє законне право на приватизацію квартири, а тому вона звернулась до суду. 14.08.2020 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 28.09.2020 року до суду від виконавчого комітету Житомирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до п.п. 17, 18 вищезазначеного Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім її на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, та надає чітко визначений перелік документів. У позивача відсутній ордер, а тому Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради було правомірно надано відмову на законних підставах щодо приватизації квартири, і як наслідок відсутність правових підстав задоволення позовних вимог. На даний час, квартира за адресою вказаною вище, не приватизована та відноситься до комунальної власності міста. Виконавчий комітет Житомирської міської ради не чинить будь яких перещкод у проживанні позивача у даному житлі. А тому просить відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі. 19.11.2020 представником позивача надано заяву, в якій вона просила позовні вимоги в частині стягнення понесених судових витрат змінити, та покласти понесені судові витрати на позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Треті особи в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 28.02.2008 № 149 про зміни договорів найму жилих приміщень вирішено внести зміни в договори найму жилих приміщень та відкрити особовий рахунок [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат жилою площею 40, 2 кв.м. і кухні, сім`я 5 чоловік, у зв`язку зі смертю наймача - матері [PERSON] . Особовий рахунок на [PERSON] закрити. 09.01.2019 [PERSON] звернулась до начальника Управління житлового господарства Житомирської міської ради із заявою про надання права на приватизацію квартири [ADDRESS] . З листа Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 14.01.2019 № 1-7 вбачається, що при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер в житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. А тому, питання приватиції квартири [ADDRESS] не може бути прийнято до розгляду. Крім того було роз`яснено, що спори, які виникають при приватизації квартир державного житлового фонду вирішуються у судовому порядку відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до довідки від 09.07.2020 № 3-808 [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], не використали право на приватизацію державного житлового фонду в м. Житомирі. Крім того, судом встановлено та підтверджено в судовому засіданні представником відповідача, що виконавчий комітет Житомирської міської ради не чинить будь-яких перешкод у проживанні позивача в даній квартирі. Жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивача претензій щодо незаконності її проживання у вказаній квартирі. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і як вбачається на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вона проживає. Таким чином, враховуючи, що позивач вселена в квартиру на законних підставах, проживає в ній на законних підставах , незаконність її проживання ніхто не оспорює, проте відсутній документ на підставі яких вона була вселена, що позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію даної квартири, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved