Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Молодятинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 28 жовтня 2011 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року по справі №346/107/16-ц шлюб зареєстрований 30 липня 2011 року у Ланчинській селищній раді, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №27 між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Сина - [PERSON] , [INFO] залишено проживати з нею. Вона самостійно піклується про здоров`я дитини, його фізичний та духовний розвиток. Зазначає, що відповідач участі у вихованні та догляді за сином не бере , розвитком та життям [PERSON] не цікавиться, добровільно допомоги на утримання не надає, не бере участі у додаткових витратах, які постійно виникають оскільки син часто хворіє, а вона намагається забезпечувати повноцінний фізичний, духовний та творчий розвиток дитині. Потреби [PERSON] суттєво зростають, крім того збільшились витрати на харчування та забезпечення речами першої необхідності, а тому син потребує матеріальної допомоги батька. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Відповідач є працездатним, отже спроможний сплачувати аліменти на утримання сина. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягнути з нього 3500 гривень витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтримав відзив на позов. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с.9). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року шлюб між сторонами по справи розірвано, та неповнолітнього сина залишено проживати при матері [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд вважає заявлені позивачкою вимоги завищеними та приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1600 гривень до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня звернення до суду, тобто з 13 серпня 2020 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Що стосується витрат позивача на правничу допомогу, то суд, відповідно до ст.ст. 141, 137 ЦПК України, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень, оскільки такий розмір є співмірним, наданій правовій допомозі. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial