Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що транспортним засобом, під керуванням [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача її автомобілю завдано шкоди, а тому на її відшкодування відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України просить стягнути з [PERSON] 125\~571 грн. 49 коп. та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що після настання дорожньо-транспортної пригоди, позивачка звернулася до страхової компанії ПрАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням про ДТП та подала всі необхідні документи. Страхова компанія направила їй відповідь про те, що вартість ремонту її транспортного засобу перевищує середню ринкову вартість такого автомобіля, а тому ремонт є недоцільним. На підставі угоди укладеної між страховою компанією та позивачкою, останній виплачено 95\~000 грн. страхового відшкодування, при цьому відшкодування збитків у повному обсязі позивачці не забезпечено. Позивачка подала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності та одночасно у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не прибув. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 06 квітня 2018 року відповідач на автомобілі «Mercedes-benz» днз. [NUMBER] допустив порушення\~Правил дорожнього руху\~України і здійснив зіткнення з автомобілем «Оpel» днз. [NUMBER] під керуванням позиваки [PERSON] , в результаті чого вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вину [PERSON] встановлено постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01.06.2018 року у справі № 363/1616/18, яка 21.06.2018 року набрала законної сили. Згідно листа МТСБУ № 9-09/21856 від 11.07.2019 року та інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, обов`язкова цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes-benz» днз. [NUMBER] , у період часу з 09.05.2017 року по 08.05.2018 року була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» про що страхувальнику видано поліс серія [NUMBER] . Так, 13.08.2018 року з метою отримання страхового відшкодування позивачка звернулася до ПрАТ «Європейський\~страховий альянс»\~ у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та повідомила про дорожньо-транспортну пригоду. 03.09.2018 року між позивачкою та ПрАТ «Європейський страховий альянс» укладено угоду № 123-18 про визначення розміру страхового відшкодування по страховій справі 944/18/50/ЦВ04/01/0 за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/0851526 від 08.05.2017 року, згідно якої сторони дійшли згоди про сплату потерпілій страхового відшкодування у розмірі 95\~000 грн. 04.09.2018 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» за результатами розгляду заяви [PERSON] надіслав їй лист № 2971/19 у якому повідомив, що вартість ремонту транспортного засобу, згідно калькуляції Аудатекс № 944/18ГШВ від 23.08.2018 року, склала 261\~396 грн. 14 коп., проте середня ринкова вартість подібного автомобіля складає 220\~571 грн., а тому ремонт є недоцільним. Розрахунок залишкової вартості транспортного засобу не проводився. Цим же листом підтверджено прийняте рішення щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 95\~000 грн. згідно домовленості у межах ліміту відповідальності. ПрАТ «Європейський\~страховий альянс», у період часу з 05.09.2018 року по 10.09.2018 року, виплачено на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 95\~000 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку [PERSON] відкритому в АТ «КБ «Приват Банк». Відтак судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Оpel»\~днз.\~ [NUMBER] перевищує його ринкову вартість. За таких умов відновлювальний ремонт вказаного автомобіля є економічно недоцільним, що ґрунтується на матеріалах справи, узгоджується з іншими доказами по справі і сумнівів у суду не викликає, є обґрунтованим і мотивованим, а тому береться судом до уваги при вирішенні спору. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог чинної ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з роз`яснень даних у п. 15 постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 4 від 01 березня 2013 року якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30\~Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8\~ЦК\~(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відтак різниця між вартістю транспортного засобу «Оpel»\~днз.\~ [NUMBER] до та після ДТП з урахуванням страхового відшкодування становить 125\~571 грн. (220\~571 грн. 95 000 грн.). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки винний у заподіянні шкоди [PERSON] є володільцем транспортного засобу, відтак цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди слід покласти на нього в силу викладених вимог Закону. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак різниця між вартістю транспортного засобу «Оpel»\~днз.\~ [NUMBER] до та після ДТП з урахуванням страхового відшкодування становить 125\~571 грн. (220\~571 грн. 95 000 грн.) і саме цю суму слід стягнути на користь позивачки на відшкодування матеріальної шкоди завданої знищенням його автомобіля. Розмір страхового відшкодування у розмірі 95\~000 грн. є недостатнім для повного відшкодування завданої шкоди, а тому різницю між страховою виплатою та фактичним розміром завданої шкоди слід стягнути з відповідача на користь позивачки в розмірі 125\~571 грн. Беручи до уваги викладене, судом виявлено порушене право позивачки, яке підлягає захисту, а позов про це задоволенню. Крім того, позивачкою представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача.

Outcome: approved