Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком № 46 по вул. Інтернаціональній в місті Токмак, Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 07 листопада 2018 року за договором купівлі-продажу квартири посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори [PERSON] за №1826 позивач придбала у власність житловий будинок № 46 по вулиці Інтернаціональній в м. Токмак, Запорізької області. Після укладення договору 12.11.2018 року позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг Токмацької міської ради для реєстрації місця проживання позивача, де дізналася про те, що член сім'ї колишньої власниці житлового будинку, [PERSON] після його продажу позивачу, не знявся з реєстраційного обліку та досі зареєстрований у тепер вже будинку позивача. Позивач придбала даний будинок для особистого проживання та проживання членів сім'ї. Той факт, що в будинку досі зареєстрований член сім'ї колишньої власниці будинку, заважає позивачу повноцінно ним користуватись, адже вони з сім'єю не мають до нього жодного відношення та не зобов'язані узгоджувати з відповідачем в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження будинком. Окрім того не виключено, що через певний час відповідач повернеться в будинок та може вимагати надати йому місце для проживання. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим будинком, так як був зареєстрований в ньому як член сім'ї колишньої власниці. Спірний будинок має статус приватної власності, жодних договорів про право користування будинком, в тому числі про встановлення сервітуту позивачем з попередньою власницею не укладалося. Згідно довідки виданої Комітетом мікрорайону «Центральний» від 06 грудня 2018 року № 3, [PERSON]. [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає в будинку з травня 2018 року. Ухвалою Токмацького районного суду від 29.12.2018 року дана цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач на\~розгляд справи\~в судове\~засідання не\~зявився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином,згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 07 листопада 2018 року за договором купівлі-продажу квартири посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори [PERSON] за №1826 позивач придбала у власність житловий будинок № 46 по вулиці Інтернаціональній в м. Токмак, Запорізької області, що підтверджується копією договору від 07.11.2018 року. Після укладення договору 12.11.2018 року позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг Токмацької міської ради для реєстрації місця проживання позивача, де дізналася про те, що член сім'ї колишньої власниці житлового будинку, [PERSON] після його продажу позивачу, не знявся з реєстраційного обліку та досі зареєстрований у тепер вже будинку позивача. Позивач придбала даний будинок для особистого проживання та проживання членів сім'ї. Той факт, що в будинку досі зареєстрований член сім'ї колишньої власниці будинку, заважає позивачу повноцінно ним користуватись, адже вони з сім'єю не мають до нього жодного відношення та не зобов'язані узгоджувати з відповідачем в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження будинком. Окрім того не виключено, що через певний час відповідач повернеться в будинок та може вимагати надати йому місце для проживання. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим будинком, так як був зареєстрований в ньому як член сім'ї колишньої власниці. Спірний будинок має статус приватної власності, жодних договорів про право користування будинком, в тому числі про встановлення сервітуту позивачем з попередньою власницею не укладалося. Згідно довідки виданої Комітетом мікрорайону «Центральний» від 06 грудня 2018 року № 3, [PERSON]. [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає в будинку з травня 2018 року, що підтверджується копією довідки №3 квартального комітету. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК України передбачає прав власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає у [INFO] з 2018 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved