Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 30.06.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON]. [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на час звернення до суду проживають з позивачем. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки сторони не підтримують впродовж кількох років, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, позивачу відомо, що позивач виїхав за межі України. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери, внаслідок чого було втрачено почуття любові один до одного. Позивач переконана, що сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна та місце проживання неповнолітніх дітей відсутній. У зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений, між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, слухати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30.06.2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, яке видане Степанівською сільською радою Суворовського району м. Херсона, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, виданого Степанівською сільською радою Суворовського району м.Херсона, актовий запис № 1, та сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Степанівською сільською радою Суворовського району м.Херсона, актовий запис № 3. Судом встановлено, що відносини між сторонами припинені, шлюбні стосунки не підтримують впродовж кількох років.. Позивач прийшла до стійкого переконання про неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сім'ї. З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є різні характери, внаслідок чого було втрачено почуття любові один до одного. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Спору про поділ спільно нажитого майна та щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків, що суперечить інтересам позивача та їх спільних дітей, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved