Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що 20 квітня 2015 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за договором застави рухомого майна 516/08/1-07 від 17.10.2007 року про стягнення з неї грошових коштів у розмірі 333724 гривень, з яких 3000000 гривень - сума боргу основного за кредитним договором №1814/02-07 від 17.10.2007 року, укладеним між ПП «Авіста Р» та ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком», станом на 19.12.2008 року, 110227,24грн. - сума непогашених відсотків по кредиту за жовтень та з 01.11.2008 року по 29.11.2008 року, 3110 гривень - сума відшкодування ЗАТ «Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку» за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за № 3274. Про даний напис їй стало відомо під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - 20.04.2015року. А про наявність виконавчого провадження їй стало відомо з [PERSON] про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, який надійшов на її адресу 17.04.2015року. Вище вказаним виконавчим написом нотаріус запропонував банку задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна, що належить їй на праві власності, а саме автомобіля марки LEXUS, модель GS350, 2007 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама), VIN - JTHCE96S770007063, реєстраційний номер [NUMBER]. Вважає дії відповідачів є незаконними та необґрунтованими, такими що вчинені в порушення ряду нормативно-правових актів, тому звертаючись до суду з даним позовом просить суд, визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №3274, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за договором застави рухомого майна №1816/08/1-07 від 17.10.2007 року про стягнення з [PERSON] грошових коштів у загальному розмірі 3113337,24 гривень на користь Закритого акціонерного товариства «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку» - таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, на підтвердження яких надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд їх за довольнити в повному обсязі. Представник Акціонерного комерційного промислово інвестиційного банку заперечила проти задоволення позову в повному обсязі. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] заперечила проти задоволення позову в повному обсязі, пояснила що діяла згідно інструкції. Третя особа на боці відповідача яка не заявляє самостійних вимог Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, документи, що підтверджують поважність причини неявки та заяву про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Третя особа на стороні позивача яка не заявляє самостійних вимог приватне підприємство «Авіста Р» належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, документи, що підтверджують поважність причини неявки та заяву про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Суд, вислухавши пояснення та доводи всіх учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 грудня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в рамках виконавчого провадження, відкритого постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №46695056 від 04.03.2015 року, вчинено виконавчий напис. За даним написом звернено стягнення на автомобіль марки LEXUS, модель GS350, 2007 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама), VIN - JTHCE96S770007063, реєстраційний номер [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON]. Виконаний напис здійснено згідно умов договору застави рухомого майна 516/08/1-07 від 17.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 17 жовтня 2007 року, строк платежу по якому настав 16 жовтня 2008 року на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1814/02-07 від 17.10.2007 року, укладеного між ПП «Авіста Р» та ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком у розмірі 3110227,24 грн., з якої: 3000000 грн. заборгованість за кредитом станом на 19.12.2008 року, 110227,24 грн. сума непогашених відсотків за жовтень та за період з 01.11.2008 року по 29.12.2008 року. За змістом статті 20 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2654-ХІІ Про заставу звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Частина третя статті 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У частині першій статті 26 Закону України від 18 листопада 2003 року № 125 5-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобовязань, (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України від 18 листопада 2003 року № 125 5-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачалось. Згідно із частиною другою розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, норми Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень є спеціальними відносно Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2654-ХІІ Про заставу для застосування до спірних правовідносин. Отже, положення Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2654-ХІІ Про заставу у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-ІV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. За частиною першою статті 590 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про неправомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки, як вже зазначалося вище статтею 26 Закону України від 18 листопада 2003 року № 125 5-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень визначено перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, проте такого способу як звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса цією статтею у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачалось. Тому, позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, такими, що знайшли своє обєктивне підтвердження в ході розгляду справи, тому повинні бути судом задоволені в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат судом вирішено відповідно до приписів ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved