Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 10 вересня 2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1583 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з жовтня 2014 року. Відповідач працездатний та має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Позивач вважає, що сім'я існує формально, тому просить шлюб розірвати, стягнути аліменти на утримання дітей на її користь у розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище, надане при його реєстрації, розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб зареєстрований 10.09.2004 року, прізвище позивача до реєстрації шлюбу «Кисельова» (а.с. 3), від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Згідно ст. 112 ЦК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та майнове становище відповідача, який є працездатним, тому вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач обґрунтованим, в зв'язку з чим задовольняє позов частково та стягує аліменти у розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця з дня подання позову до суду і до досягнення старшим сином повноліття, відповідно до положень статті 183 СК України. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме: позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу, позивач за позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таким чином, суд стягує з відповідача мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру у розмірі 243,60 грн. на користь держави та половину сплаченого позивачем судового збору в частині позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: partial