Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визначити порядок володіння та користування підвальним нежитловим приміщенням [ADDRESS]. Відповідач, позовні вимоги не визнала, та звернулася до суду з зустрічною позовною заявою в якої просила визнати в рівних частках право власності за [PERSON] та [PERSON] на підвальне нежитлове приміщення [ADDRESS] яке складається з хоз. приміщення 2-1,6 кв.м., східна клітина 3 -6,5 кв.м., приміщення 4 -17,5 кв.м., приміщення 6-36,2 кв.м., приміщення 7 -34,7 кв.м., приміщення 8 -26,5 кв.м., санвузла 9-3,6 кв.м, санвузла 10 - 3,8 кв.м., вхіду до підвалу 12- 7,6 кв.м., приміщення 13 -34, 9 кв.м, вхіду у підвал 14- 7,1 кв.м. Загальна площа приміщення [ADDRESS] - 180, 00 кв.м. Зобов'язати Державну реєстраційну службу зареєструвати за [PERSON] та [PERSON] право власності на підвальне нежитлове приміщення [ADDRESS] яке складається з хоз. приміщення 2-1,6 кв.м., східна клітина 3 -6,5 кв.м., приміщення 4 -17,5 кв.м., приміщення 6-36,2 кв.м., приміщення 7 -34,7 кв.м., приміщення 8 -26,5 кв.м., санвузла 9-3,6 кв.м, санвузла 10 - 3,8 кв.м., вхіду до підвалу 12- 7,6 кв.м., приміщення 13 -34, 9 кв.м, вхіду у підвал 14- 7,1 кв.м. Загальна площа приміщення [ADDRESS] - 180, 00 кв.м. Представник третьої особи Реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції в судовому засіданні присутній не був. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 24.05.2013 року нежитлового- приміщення посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстроване в реєстрі за №622 підвальне нежитлове приміщення [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Між сторонами виникли суперечки з приводу порядку та способу користування приміщенням. Згідно технічного паспорту на вищезазначене підвальне нежитлове приміщення розмір частки власності за сторонами не вказано. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити до суду позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним, документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю сторін або законом. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає що первісний позов не підлягає задоволенню, оскільки частки власності за сторонами не вказано, право власності сторін не визнано. Суд також вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню, необхідно визнати право власності між [PERSON] та [PERSON], в рівних частках, по 1/2 за кожною та зобов'язати Реєстраційну службу Луганського міського управління юстиції зареєструвати його згідно чинного законодавства. На підставі викладеного ст. ст. 328, 357, 376, 392 ЦК України та

Outcome: approved