Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 06 листопада 1997 року Липовецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис - 53. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 06 листопада 1997 року Липовецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис - № 53. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, у порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про визнання позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Судом встановлено, що 06 листопада 1997 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . Від шлюбу мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом в порядку ч. 2 ст. 206 ЦПК України роз`яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв`язку з таким визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, спір щодо поділу майна та утримання дитини відсутній, суд приймає визнання позовних вимог відповідачем, а відтак позовна заява підлягає задоволенню з ухваленням судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Крім того, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, станом на 07 липня 2020 року розгляд справи по суті не розпочався. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № ПН1367109 від 29 січня 2020 року. У урахуванням того, що відповідно до вищевказаних норм чинного законодавства при визнанні позову відповідачем підлягає поверненню 50 % сплаченого судового збору, то суд вважає доцільним повернути позивачу 420,40 грн. сплаченого судового збору. Оригінал квитанції № ПН1367109 від 29 січня 2020 року знаходиться в матеріалах справи №761/4024/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved