Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з означеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з лютого 2011 року і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року по [INFO] . Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин з лютого 2011 року, ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, матеріальну допомогу не надає, тому позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач має іншу родину дружину та малолітнього сина, отримує не офіційний дохід, транспортних засобів та нерухомого майна не має. Ухвалою судді від 05 серпня 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує викладені позивачем обставини щодо ненадання ним матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] з 2011 року, вказав на наявність усної домовленості між ними про утримання дитини, надання регулярно коштів на утримання дитини, купівлю дитині одягу, іграшок, телефону, надав копії квитанцій про переведення коштів позивачеві. Вказав на відсутність доказів на підтвердження того, що позивач вживала заходи щодо одержання аліментів, але не могла їх одержати з поважної причини. Наполягає на тому, що ніколи не ухилявся від свого батьківського обов`язку утримання своєї дитини. На даний час він, як і позивач, має іншу родину, ще одну неповнолітню дитину, яку утримує. Визнає позов частково, щоб стягнення починалися з дня звернення позивачем до суду з позовом. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. З 14 жовтня 2006 року по 06 червня 2014 року (дата набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили) позивач та відповідач перебували у шлюбі між собою (а.с.4, 5-6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою, проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.7, 8, 9,10). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи дитина, яка не досягла повноліття проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, має ще одну неповнолітню дитину на утриманні, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров`я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Позивач просить\~стягувати аліменти\~починаючи від\~дня фактичного\~припинення шлюбних\~відносин з\~лютого 2011\~року,\~проте,\~у відповідності\~до ст.\~191\~СК України,\~аліменти присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. На виконання зазначеної норми Закону, позивачем не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, натомість відповідачем надано докази сплати аліментів на утримання їхньої дитини, отже позов підлягає частковому задоволенню. Позов [PERSON] пред`явлений 08 липня 2019 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial