overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. У своєму позові позивач вказала, що 12 серпня 2014 року відкрилася спадщина після смерті її матері [PERSON]. Вона є дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження. За життя мати заповіла позивачу все належне їй майно, про що 06 серпня 2012 року склала заповіт. 17 жовтня 2014 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим, що не надано оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Оскільки, оригінал правовстановлюючого документу на квартиру втрачено, позивач не може отримати його дублікат у звязку з тим, що немає в живих власника нерухомого майна. У своєму позові позивач просить визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі і позов задовольнити, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтво про смерть серія І-ЖС № 300781, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 13 серпня 2014 року, встановлено, що [PERSON] померла 12.08.2014 року. Із заповіту від 06.08.2012 року встановлено, що [PERSON] заповіла усе належне їй мано своїй доньки [PERSON]. Із постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 12.08.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 12 серпня 2014 року [PERSON], на спадкове майно, що складається з 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], у звязку з ненаданням правовстановлюючого документу про належність вищезазначеної частини квартири. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON]. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Суд приходе до висновку, що позивач не має іншої можливості оформити своє право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері, оскільки немає можливості надати оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначену частину квартири, тому вона має право на захист своїх прав. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0288 га, що розташована за адресою: місто Львів, вулиця Яловець, №55, кадастровий номер 4610137200:07:010:0171 та на земельну ділянку площею 0,0342 га, що розташована за адресою: місто Львів, вулиця Яловець, №55, кадастровий номер 4610137200:07:010:0170. З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~У своєму позові позивач вказала, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 362/5 від 28.09.2012 року їй було надано в користування квартиру [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~До складу сімї, на яку було видано ордер № 700 від 29.10.2012 року входили доньки позивача [PERSON], [INFO] та [PERSON] Вікторівна.1980 року народження. \~ \~ \~ \~У липні 2013 року донька [PERSON] зібрала всі свої речі, документи та виїхала із квартири на інше місце проживання, при цьому з реєстраційного обліку не знялась \~ \~ \~ \~Позивачем не чинились перешкоді доньці користуватися квартирою, однак без поважних причин понад 5 років з липня 2013 року по теперішній час донька в спірній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, в квартирі відсутні її особисті речі, вона має інше місце проживання. \~ \~ \~ \~У своєму позові позивач просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 3 в будинку № 43 по вул. Історичній в м. Запоріжжі. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить позов задовольнити і просить розглянути справу без їх участі при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча був повідомлена судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надала. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Третя особа - Департамент реєстраційних послуг у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву,в якій просить розглянути справу без їх участі. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних обставин. \~ \~ \~ \~Із акту № 134 від 13.11.2018 року встановлено, що [PERSON] не проживає в [INFO] з 2010 року. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON]\~понад \~пяти років\~без поважних\~причин не\~проживає в\~спірній квартирі\~ і\~тому вона\~втратила право\~користування житловим\~приміщенням в\~спірній квартирі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 71 ЖК України, відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживає в жилому приміщенні без поважної причини понад шість місяців. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» районний відділ УДМС України здійснює зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку на підставі рішення суду про позбавлення права користування житлом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків проводиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов свої обґрунтування та докази у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вищезгаданого будинку. Відповідач по справі [PERSON] зареєстрована в її будинку, однак, починаючи з 23.05.2020 року за місцем реєстрації не проживає, де саме вона проживає їй невідомо. Вона не зверталася до відповідача з проханням, щоб та добровільно знялась з реєстрації з належного їй будинку, оскільки останнє відоме їй місце проживання відповідача - це адресою її будинку. Позивач просить суд винести рішення та визнати [PERSON] , 1953 року народження особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, підтвердивши, що дійсно з 23 травня 2020 року вона не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] . При цьому заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що має право на проживання в спірному будинку, оскільки між нею та позивачкою досягнута домовленість про придбання нею будинку, за який вона вже віддала половину суми. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Позивач є власницею будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2017 № 102954852. Відповідач по справі [PERSON] зареєстрована в її будинку, однак, починаючи з 23.05.2020 року за місцем реєстрації не проживає, що сторонами не заперечується. Позивач просить суд винести рішення та визнати [PERSON] , 1953 року народження особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до приписів ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Отже, позивачка як власник житлового будинку в [ADDRESS] має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд. Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів того, що між сторонами досягнуто домовленість про купівлю-продаж будинку відповідачкою не надано. Враховуючи зазначене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою [ADDRESS], яке належить їй на праві власності, посилаючись на те, що відповідачка є її рідною сестрою і з 1998 року не проживає за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд, зі згоди представник позивача ухвалив провести заочний розгляд. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є зареєстрованою у господарстві в [ADDRESS], яке належить одноособово на праві власності позивачу згідно свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 02.12.2014 року виданого державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори за №2088 і зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7906802. Відповідач 15 років у вказаному будинку не проживає, що підтверджено актом опитування сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Оскільки даний будинок належить позивачу, то відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у зв'язку із тим, що останній не проживає у ньому більше одного року та не відомо про обставини, які б надавали йому право на підставі ст.71 Житлового кодексу України на збереження за ним жилого приміщення як тимчасово відсутнім. На підставі ст.405 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач є одноособовим власником квартири [ADDRESS] .У зазначеній квартирі позивача зареєстрована відповідач [PERSON] . Проте відповідач з грудня 2012 року не проживає у вищевказаній квартирі. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є її донькою, яка у 2012 році виїхала на постійне місце проживання до США. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала надав заяву про розгляд справи без її участі, у якому також просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засіданняне з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якому також зазначила, що позов визнає. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якому також зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу позивач є одноособовим власником квартири [ADDRESS] (а.с.10). У квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач з грудня 2012 року не проживає у вищевказаній квартирі. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що позивач є одноособовим власником квартири, у якій зареєстрована відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач з грудня 2012 року не проживає, беручи до уваги ті обставини, що відповідач не є співвласником спірної квартири, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач є одноособовим власником квартири [ADDRESS] .У зазначеній квартирі позивача зареєстрована відповідач [PERSON] . Проте відповідач не проживає у вищевказаній квартирі. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є її донькою та за вказаною адресою не проживає, оскільки виїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач у судове засіданняне з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якому також зазначила, що позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з Державного реєстру права власності позивач є одноособовим власником квартири [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що позивач є одноособовим власником квартири, у якій зареєстрована відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не проживає, беручи до уваги ті обставини, що відповідач не є співвласником спірної квартири, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач є співвласником квартири [ADDRESS] .У зазначеній квартирі позивача зареєстрована також відповідач [PERSON] . Проте відповідач не проживає у вищевказаній квартирі та не є близькою особою власника квартири. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач з моменту реєстрації, тобто з 2016 року не проживає у вищевказаній квартирі. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач є співвласником квартири, у якій зареєстрована відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не проживає, беручи до уваги ті обставини, що відповідач не є співвласником спірної квартири, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою [ADDRESS], оскільки той не користуються жилим приміщенням без поважних причин більш ніж два роки. В судовому засіданні позивач підтримала позов повністю з викладених у позові підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи судом повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, приймає заочне рішення у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст.ст.319,383 ЦК України, власник житла має права володіти користуватися та розпоряджатися своїм житлом, як власністю на свій розсуд. Судом встановлено, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являється співвласниками квартири [ADDRESS], що стверджується договором обміну квартир від 26.08.1997 року (а.с.8) та реєстраційним написом про реєстрацію права власності від 19.09.1997 року Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації (а.с.9). Відповідач [PERSON] з 1997 року зареєстрований в квартирі [ADDRESS], однак на протязі останніх двох років не проживає в ній. Відповідно до вимог ст.ст.317,319,383 ЦК України, відповідач не може бути позбавлений права користування своєю власністю -квартирою [ADDRESS], незалежно від того проживає він в ній чи ні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У своєму позові позивач вказала, що згідно договору дарування від 30.06.1990 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], вона є власником 1/2 частки домоволодіння по пров. Ніжинському,16 в м. Запоріжжі, а інша 1/2 частина належить третій особі по справі [PERSON] За вищевказаною адресою зареєстровані позивач та її онук відповідач по справі [PERSON]. Але, з серпня 2016 року відповідач фактично не мешкає в будинку. Його особистих речей в будинку немає, так як з 2016 року він проживає за кордоном. У 2017 році він повідомив, що повертатися до України немає наміру. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстраційного обліку не бажає. Тому, позивач вимушена звернутися до суду з позовом. У своєму позові позивач просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - в будинку № 16 по пров. Ніжинському в м. Запоріжжі. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить позов задовольнити і просить розглянути справу без її участі при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений судом у встановленому законом порядку. Дослідивши докази, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних обставин. Із довідки № 40 від 16.10.2018 року, виданої керівником органу самоорганізації населення № 51, встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації пров. Ніжинський,16 з серпня 2016 року у звязку з виїздом за кордон. Судом встановлено,\~що відповідач\~[PERSON]\~понад \~двох \~років без\~поважних причин\~не проживає\~в спірному\~домоволодінні \~і тому\~він втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~в спірному\~будинку.. Відповідно до ст. 71 ЖК України, відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживає в жилому приміщенні без поважної причини понад шість місяців. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» районний відділ УДМС України здійснює зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку на підставі рішення суду про позбавлення права користування житлом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов свої обґрунтування та докази у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved