Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 25.07.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу народилась донька [PERSON], Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 16.03.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Фактично шлюбні стосунки припинено з травня 2009 року, проживали окремо, донька проживала з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не надавав будь-якої матеріальної допомоги, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, у зв'язку з чим позивач просить позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином через оголошення в газеті Урядовий кур'єр, випуск від 05.01.2017 року № 2, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. В судовому засіданні представник третьої особи, заявлені позовні вимоги підтримав та зазначив, що на засіданні Органу опіки та піклування ВК Фастівської міської ради було встановлено, що в інтересах дитини доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 25.07.2003 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Макіївським міським відділом РАГС Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 720. Від подружнього життя народилася донька [PERSON], [INFO] року. [PERSON] - відповідач по справі, є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2007 року. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 16.03.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач самоусунувся від утримання та виховання дитини, не цікавиться станом здоров'я, не виявляє до дитини батьківської уваги та турботи. Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 28.10.2014 року № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали за адресою: [ADDRESS] перемістилися з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. Згідно довідки Голови правління ОСББ «Перемога-2» від 13.12.2016 року № 52 [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Фастівської міської ради за № 06-23/3660 від 05.08.2016 року щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], вбачається, що батько дитини з 2011 року з дитиною не спілкується, не цікавиться життям та здоров'ям доньки, аліменти на її утримання не сплачував та не сплачує, не відвідує дитину по місцю тимчасового проживання, ні за місцем навчання, не спілкується з дитиною навіть по телефону. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання дитини, не спілкується з нею і не проявляє ніякого інтересу до її життя та розвитку, тому його необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON].

Outcome: approved