Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання малолітньої доньки з матір'ю, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути судові витрати. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Пояснила, що з липня 2016 року разом з відповідачем не проживає. Причиною розпаду сім'ї стала поведінка відповідача, який не зважав на її думку, виганяв з помешкання, ображав, проводив час у компаніях, робив лише те, що він хотів. Коштів на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не дає, про розмір доходів не повідомляє. Інколи купує памперси та продукти харчування, приносить одяг для дитини. Вона перебуває у декретній відпустці і, крім соціальної допомоги на дитину, джерел доходу не має. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково - не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір'ю, позов в частині стягнення аліментів та утримання на дружину не визнає. Пояснив, що не міг забезпечити дружині той рівень життя, який вона хотіла, а тому став їй не потрібний. Аліменти сплачувати не має змоги, бо ніде не працює, знаходиться на утриманні у батьків, має захворювання спини та потребує коштів на лікування. Суд. заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати спільне сімейне життя сторони не мають і примиритися не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Від подружнього життя сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Враховуючи згоду сторін щодо місця проживання малолітньої дитини, підлягає до задоволення позовна вимога про визначення місця проживання дитини з матір'ю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи, суд встановлює аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 травня 2016 року встановлено в розмірі 1228 грн. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує, що відповідач не працює і не займається підприємницькою діяльністю, є працездатним, інвалідності не має, доказів на обґрунтування необхідності витрачати кошти на лікування відповідачем не надано, інших дітей чи утриманців він не має, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та визначає аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. Частиною другою статті 84 СК України встановлено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, на відміну від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи відсутність доказів щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги. У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору з позовної вимоги про розірвання шлюбу, які підтверджені документально, та судовий збір на користь держави з позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: partial