Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 26 серпня 2011 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №11. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з чоловіком проживають окремо, та нею було подано позов до суду про розірвання шлюбу. Зазначає, що дитина залишилась проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не хоче допомагати дитині та не сплачує жодних коштів на її утримання. Їй важко забезпечувати дитину усім необхідним. Крім того, вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте їй відомо, що він працює не офіційно та має достатній заробіток. Тому може, сплачувати аліменти на утримання доньки. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до копії повторного свідоцтва про шлюб сторони по справі є подружжям (а.с. 6); Згідно копії свідоцтва про народження дитини: [PERSON] , сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої доньки в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот ) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня звернення до суду, тобто з 22 червня 2020 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved