Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 12 липня 1990 року в Палаці урочистих подій м. Нижнєвартівськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, Російська Федерація, актовий запис №1248 . Від спільного подружнього життя з відповідачем дітей не має. З 2000 року подружніх відносин з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб, оскільки такий існує лише формально. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала пояснення надала аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить справу слухати у його відсутності. Оцінивши пояснення позивача дані у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 12 липня 1990 року в Палаці урочистих подій м. Нижнєвартівськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, Російська Федерація між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво серії [NUMBER], актовий запис -№1248, даний факт підтверджується оригіналом свідоцтва, на зворотньому боці якого проставлено Апостиль передбачений Гаагзькою Конвенцією від 05 жовтня 1961року, яка набула чинності для України з 22.12.2003 року, завдяки якій з низкою країн скасована консульська легалізація та введена система апостилювання, що значно спрощує процедуру легалізації документів для громадян. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З заяви яка міститься в матеріалах справи від 08.05.2015 року вбачається, що відповідач позов визнає, просить справу слухати у його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.169 ЦПК України, розгляд справи проходить у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя з відповідачем є не можливе. Суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і його слід розірвати. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved