Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , уточнивши вимоги якого просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до його повноліття, а також на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 21.01.2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбу. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З листопада 2018 року сімейні стосунки між ними припинено, проживають вони окремо, при цьому малолітній син проживає разом з нею і знаходиться на її матеріальному забезпечені. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Також вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти і на її утримання, до досягнення сином трирічного віку. Позивач як і її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає частково та просить розглядати справу без його присутності. Зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнає в повному обсязі, в частині стягнення аліментів на її утримання не визнає, оскільки позивачем не зазначено розмір аліментів, які вона бажає стягнути. Ухвалою суду від 26.07.2019 позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 30.08.2019 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог в частині розміру аліментів на її утримання, в якій позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстровано\~21.01.2017\~року в\~Центральному районному\~у місті\~Миколаєві відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Миколаївській області,\~актовий запис\~38\~(а.с.\~8).\~Від спільного\~життя мають\~сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.9). Як зазначено у позовній заяві та підтверджено довідкою про склад сім`ї, дитина проживає разом з матір`ю (а.с.10). Відповідач по 30.07.2019 року працював у ФОП [PERSON] , його заробітна плата за період лютий - липень 2019 року склала 25031 грн. 29 коп.(а.с. 24). Доказів про доходи позивача суду не надано. Відповідно до\~статті 180 Сімейного Кодексу України\~(далі\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~ відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року). Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 84 Сімейного Кодексу України\~передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. До того ж, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи обставини, визначені ст.182\~Сімейного кодексу\~України,\~суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до його повноліття, а також по 1/6 частині заробітку на утримання самого позивача до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи строк, з якого і до якого стягувати аліменти на утримання позивача, суд виходить з норм ст.79 та ч.2 ст.84 СК України, відповідно до яких аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved