Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що у власності [PERSON] перебувало нерухоме майно, а саме земельна ділянка розміром 10,80 га розташованої на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Ще за життя [PERSON] призначив своїм, спадкоємцем племінницю - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. У визначений діючим законодавством строк позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було роз'яснено, якщо заповідач розпорядився належним йому правом на земельну частку (пай), а після відкриття спадщини з'ясувалося, що він набув право власності на земельну ділянку, заповіт у частині розпорядження правом на земельну частку (пай) є нечинним, і нотаріус не має права оформлювати та видати на користь спадкоємця Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Померлий [PERSON], останній тривалий час проживав з позивачем, яка доглядала його, тому вона фактично прийняла його як спадщину та вступила и законне володіння. Прохає суд визнати за [PERSON], ідентифікаційний [NUMBER] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 10,80 га, розташованої на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 023400 виданого 26.07.2002 року. Представник позивача, [PERSON], у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача, виконавчого комітету Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не з'явився, надав заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану і реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 10 червня 2014 року(а.с.7). Відповідно до заповіту від 11 березня 2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, [PERSON] заповів земельну частку (пай), яка знаходиться на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, розміром 10,8 га своїй племінниці - [PERSON] (а.с.6). У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що знаходиться у спадковій справі №134/2014 (а.с.24-34). Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, але 29 жовтня 2014 року постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії завідувачем державної нотаріальної контори А.С.Зайцевою відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Причиною відмови стало те, що на день смерті спадкодавця земельна ділянка була виділена в натурі і гр. [PERSON] отримав на цю земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю, серії 111-ЗП № 023400, який виданий Новоандріївською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 26 липня 2002 року, - тобто майно, яке було заповідано і яке лишилося після померлого є різним (заповідано право на земельну частку (пай), а на день смерті гр. [PERSON], йому належала земельна ділянка). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власниками таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм Державних актів на право власності на землю (а.с.41). У судовому засіданні встановлено, що Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії 111-ЗП №023400 від 26 липня 2002 року, площею 10, 80 га, що розташована на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що належить [PERSON] (а.с.5) та виданий померлому взамін сертифікату на право на земельний пай. За заповітом спадкодавець заповідав позивачу саме сертифікат на право на земельний пай. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1236 ЦК заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які йому можуть належати у майбутньому. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, де зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Той факт, що [PERSON], з 15.02.2013 року по 08.06.2014 року, день смерті [PERSON] проживала разом з померлим за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідками голови квартального комітету (а.с.48 -50). Також, судом встановлено, що позивач від спадщини не відмовлялася, а у визначений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як вбачається із копії спадкової справи №134/2014, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO], інші спадкоємці відсутні (а.с.24-34). У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховним Судом висловлена правова позиція, відповідно до якої свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки право власності набувається з підстав встановлених цивільним законодавством, суд вважає, що спосіб, визначений позивачем поновити порушене право власності спадкоємця передбачений законом, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved