Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та скасувати реєстрацію місця проживання відповідача шляхом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2012 року. 25 жовтня 2012 року у квартирі було зареєстровано відповідача. 16 вересня 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Проте відповідач з дня реєстрації у квартирі в ній не проживав та нею не користувався. На час звернення до суду з позовом у суді вирішується питання про розірвання шлюбу з відповідачем з підстав відсутності шлюбно-сімейних стосунків на протязі тривалого часу. Не зважаючи на не проживання у квартирі, відповідач не вчиняє дій щодо зняття з реєстраційного обліку, що обмежує право позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном та призводить до понесення позивачем додаткових витрат на утримання квартири. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Зазначив, що відповідач з часу реєстрації у квартирі не проживав, виїхав у м. Донецьк, де проживає та працює до цього часу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Третя особа Оболонський РВ ГУ ДМС України в м. Києві свого представника в судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки представника не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 01 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніденко Н.Ю. У вказаній квартирі з 25 жовтня 2012 року зареєстрований відповідач. 16 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. В заявах від 27 травня 2015 року, належність підпису на яких відповідачу посвідчено нотаріусом Ростовського-на- Дону нотаріального округу Константиновою Т.А., адресованих Оболонському РВ ГУ МВС України у м. Києві, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Оболонському районному суду м. Києва, відповідач просив вказані установи зняти його з реєстрації за адресою: [ADDRESS], розірвати шлюб, зареєстрований з позивачем, посилаючись на те, що фактично за місцем реєстрації не проживав, на жилу площу не претендує, фактично у шлюбі з позивачем не проживав, після реєстрації шлюбу переїхав на постійне місце проживання в м. Донецьк, в якому зараз і проживає. Представник позивача суду пояснив, що уповноважені органи відмовилися від зняття відповідача з реєстраційного обліку, посилаючись на необхідність особистої присутності відповідача при вирішенні вказаного питання. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Разом з тим позовні вимоги про скасування реєстрації місця проживання відповідача у вказаній квартирі задоволенню не підлягають з тих підстав, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial