Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначила, що вона є рідною тіткою [PERSON], яка 25.10.2011 року уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу у останніх [INFO] народилась дитина - [PERSON]. У зв'язку з тим, що шлюбні відносини у відповідачів не склались, у квітні 2013 року шлюб між ними було розірвано. Не справляючись з вихованням та утриманням дитини, [PERSON] віддала доньку позивачу, яка і почала зі своїм чоловіком займатись вихованням малолітньої дитини. Батько дитини 01.03.2014 року написав заяву про відмову від батьківських прав на свою доньку. Мати проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, ніде не працює, не цікавиться життям дитини, її не відвідує. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідачі завжди ухилялися та продовжують ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з цим, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав, стягувати з них аліменти на її користь та утримання дитини в розмірі 500,00 грн. щомісячно з кожного до досягнення дитиною повноліття, а також призначити її опікуном та передати дитину їй на виховання. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в змісті позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що позивач не віддає їй дитину, але вона бажає виховувати та утримувати дитину самостійно. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи та прокурор, який вступив у справу з метою представництва прав малолітньої дитини, в судовому засіданні просили задовольнити позов. Суд, вислухавши пояснення всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.10.2011 року. Від спільного подружнього життя відповідачі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час більше року проживає разом позивачем, яка є тіткою відповідача [PERSON] Спільне подружнє життя відповідачів не склалося та шлюб між сторонами було розірвано рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2013 року. Батьки дитини проживають окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконують, не беруть педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. [PERSON] постановою Знамінського районного суду Кіровоградської області від 22.04.2014 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.1 КУпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя малолітньої доньки. Проте, належних висновків для себе не зробила, та продовжує ухилятись від батьківських обов'язків. [PERSON], усвідомлюючи стан своєї участі у вихованні, утриманні та навчанні доньки, написав заяву, завірену секретарем Виноградівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області від 01 березня 2014 року про те, що він відмовляється від своїх батьківських прав і обов'язків по відношенню до його доньки [PERSON]. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі самоусунулись від виховання та матеріального утримання малолітньої доньки. У відповідності до ст. 164 СК України ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування П'ятихатської райдержадміністрації, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей і небажання виконувати свої батьківські обов'язки достовірно встановлено в судовому засіданні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах відповідно до ч. 2 ст.193 СК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів з кожного на користь особи, що буде виконувати обов'язки опікуна, або іншої державної установи, де буде знаходитись дитина, аліменти на утримання малолітньої [PERSON] аліменти щомісячно у розмірі 500,00 гривень, що підлягають індексації, до досягнення останньою повноліття, починаючи стягнення з 23 жовтня 2014 року, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Однак в даному разі вказане подання органу опіки та піклування відсутнє, а тому позовні вимоги позивача про встановлення опіки задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а також на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. з кожного. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача [PERSON], оскільки вони не підтверджені суду належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України. В установленому законом порядку остання до компетентних органів чи до суду про усунення перешкод у вихованні дитини, або відібрання дитини ні до початку, ні під час слухання даної справи не зверталась, що спростовує її доводи про вчинення перешкод позивачем у здійсненні нею батьківських обов'язків.

Outcome: partial