Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 13.07.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З червня 2021 року позивач з сином мешкають окремо від відповідача. Зазначила, що їхній син має інвалідність з дитинства, тому потребує особливих умов догляду та виховання, що, у свою чергу, вимагає додаткових витрат та унеможливлює її працевлаштування на даний час. Відповідач у добровільному порядку не надає достатньої для гармонійного розвитку дитини матеріальної допомоги, що ставить її у скрутне матеріальне становище, працездатний, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою від 20.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. 19.10.2021 відповідачем [PERSON] до суду поданий відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що визнає позовні вимоги частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 25% усіх видів його доходів щомісяця. Зазначив, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсності, оскільки 1/3 його заробітку він завжди віддавав дружині. Крім того, з 2001 року він отримує пенсію військовослужбовця на картковий рахунок, який знаходився у постійному користуванні позивача та на сьогоднішній день сума вказаної пенсії складає 8888,00 грн. щомісячно. Вказав на те, що позивач раніше отримувала дохід близько 8000,00 грн. від здачі в оренду їх двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час він уклав контракт з ПрАТ «Авіакомпанія Константа» та в майбутньому його заробітна плата буде становити близько 100000,00 грн., тому вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів його майбутніх доходів будуть перевищувати 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що суперечитиме вимогам діючого законодавства. Додатково зазначив, що від першого шлюбу він також має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, а тому також потребує його матеріальної допомоги. Представник позивача - адвокат Ковтун О.М. у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Вказав, що між сторонами 13.07.2012 був укладений шлюб, який розірваний рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2021. З червня 2021 року позивач разом з сином [PERSON] , [INFO] , проживають окремо від відповідача. [PERSON] є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим останній потребує додаткових витрат на лікування та соціалізацію. Крім того, позивач не має можливості працювати, оскільки весь час знаходиться з дитиною, при цьому, відповідач є працездатною особою, отримує постійних дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань по аліментам із заробітної плати може сягати 70 відсотків, разом з тим позивач просить стягнути з відповідача лише 33,3% від його доходу. Вказав на те, що відповідачем не доведено належними доказами того факту, що він матеріально допомагає старшому сину, у будь-якому випадку така допомога носить добровільний характер. При ухваленні рішення також потрібно враховувати ту обставину, що у наступному році дитина повинна йти до школи, що у свою чергу збільшить витрати на неї. Тому, призначення аліментів у розмірі 1/3 частки від доходів відповідача, буде відповідати інтересам дитини. Відповідач у судовому зазначив, що визнає позов частково та просив визначити розмір аліментів на рівні 1/4 від всіх видів його доходів. Він завжди приймав та бажає в подальшому приймати участь у вихованні сина, утримував родину, оскільки дружина ніколи не працювала, зараз він мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку раніше позивач здавала в оренду та отримувала від цього постійний дохід, також у їхній спільній власності є гараж, за який сплачує лише він. На запитання представника позивача відповідач вказав, що у своєму користуванні має автомобіль. Також зазначив, що заявлена позивачем сума аліментів є завеликою, оскільки у майбутньому він буде отримувати заробітну плату понад сто тисяч гривень, а тому вказана сума буде перевищувати максимальний розмір аліментів, визначений законом, та буде використовуватися позивачем на власні потреби. Крім того, відповідач має старшого сина від першого шлюбу, який навчається в інституті та якому він також допомагає матеріально. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. 13.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис №826, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.11.2016 року. [PERSON] , [INFO] , має статус дитини-інваліда, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 04.01.2017; випискою №254 з медичної картки стаціонарного хворого, виданої Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охмадит». Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] від 23.09.1982, виданої на ім`я відповідача [PERSON] , останній з 14.06.2021 займає посаду другого пілота у ПрАТ «Авіакомпанія Константа». З Довідки №14/5263 від 18.11.2014, виданої Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону україни «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2021 рік в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років з 1 липня - 2013 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2510 гривень. Таким чином, з аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, а також стан здоров`я дитини, яка має інвалідність та потребує більших зусиль щодо забезпечення її гармонійного розвитку та соціалізації; розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, у свою чергу, збільшується щокварталу, ті обставини, що відповідач працездатний, працює, має постійний дохід у вигляді заробітної плати та пенсії, має у користуванні гараж та автомобіль. Тож, з урахуванням закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто з 08.09.2021 року, та до повноліття дитини. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться повнолітній син, оскільки вказані обставини відповідачем не доведено належними доказами. Старший син є повнолітнім, працездатним і може самостійно заробляти кошти на своє утримання, доказів протилежного суду не надано, а така допомога у добровільному порядку, на думку суду, не має впливати на розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь неповнолітньої дитини. З приводу доводів відповідача щодо того, що в майбутньому розмір аліментів, з урахуванням збільшення його доходів, може перевищувати десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, суд зазначає, що, по-перше, суд встановлює розмір аліментів з урахуванням обставин, які існують на момент розгляду справи; по-друге, питання щодо зменшення розміру аліментів, раніше визначених за рішенням суду, може бути вирішене в окремому судовому провадженні за рішенням суду в порядку ст. 192 СК України, зокрема, за позовом платника аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved