Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом зі сторонами по справі, але відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на утримання позивачки. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач перебуває у працездатному віці і має можливість надавати матеріальну допомогу. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що з 27 серпня 2005 року сторони перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом зі сторонами по справі, але відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на утримання позивачки. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач перебуває у працездатному віці і має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму починаючи з дня надходження до суду позовної заяви, тобто з 08 вересня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, на утримання дружини в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 08 вересня 2014 року. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial