Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач по справі є батьком дитини, проживає окремо, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, дружини, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за донькою та не має змоги працювати, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян відповідно до віку дитини, щомісячно і до повноліття дитини та стягнути кошти на особисте утриманя дружини в розмірі 1\\6 частини від всіх видів заробітку відповідача, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав заяву де просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повнолму обсязі . Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), /а.с.4/ Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем у справі. Відповідач не пролживає разом з дружиною та донькою. Позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач не достатньо піклується про матеріальний добробут дитини, хоча працездатний, матеріально забезпечений. Доказів, які б спростовували цей факт суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечував. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. А відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначене, та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved