overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 25 лютого 2005 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], 2005 року народження. Сімейне життя у них не склалося у зв'язку з різними поглядами на виховання дітей. Відповідач постійно чинить на неї та її повнолітнього сина від першого шлюбу психологічний тиск, принижує їх честь та гідність, при розмові з ними дратується. Відповідач не має постійного місця роботи, не забезпечує належним чином сім'ю. На даний час шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що не підтримує з позивачем шлюбні стосунки з початку жовтня 2015 року, проте вказав, що дійсною причиною розірвання шлюбу є постійні конфлікти між ним та повнолітнім сином позивача від першого шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 25 лютого 2005 року, про що зроблено актовий запис №198. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. З пояснень позивача та відповідача вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з початку жовтня 2015 року. Сімейне життя у сторін не склалось внаслідок різних поглядів на виховання дітей та конфліктів між відповідачем та повнолітній сином позивача від першого шлюбу. Шлюб носить формальний характер та примирення не можливе. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 24 квітня 2004 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №56. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникали конфлікти та непорозуміння. Тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Просить розірвати шлюб, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до\~ ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~ технічного\~ засобу не здійснюється. Згідно з вимогами\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 24 квітня 2004 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2004 року, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В поданій до суду заяві посилалася на те, що спільне проживання з відповідачем припинили з 2003 року. В даний час проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Вважає, що ще мають змогу з позивачем помиритися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 січня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину. З 2013 року сторони проживають окремо. Дана обставина визнається обома сторонами, тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України є такою, що доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд бере до уваги, що звернувшись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач протягом всього часу провадження у справі свого ставлення до предмету розгляду справи не змінила. Таким чином протягом тривалого часу намір позивача розірвати шлюб є незмінним. З цього суд робить висновок про впевненість позивача в своєму бажанні шлюб розірвати. Суд враховує, що відповідачем вживались заходи до примирення з позивачем, але позитивного результату вони не дали, примирення з позивачем не досягнуто. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач зазначив, що збереження сім'ї та спільне проживання з відповідачем є неможливим. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я сторін по справі розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому, збереження шлюбу суперечили б інтересам обох з подружжя. Враховуючи вищевикладене, позов необхідно задовольнити, шлюб - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що 24.02.2014 року у виконкомі сільради с. Бояни, Новоселицького району Чернівецькій області за актовий запис № 02 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та спору щодо її місця проживання між сторонами немає. Позивач просить суд розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось по причині, що відповідач постійно ображав її погрожував фізичною розправою із-за чого в грудні 2015 року припинили шлюбні відносини. Вважає що шлюб носить формальний характер у зв'язку чим просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20.01.2017 року сторонам був наданий строк на примирення строком на шість місяців. По закінченні даного строку в судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі, та дала аналогічні пояснення викладені в позовній заяві. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився та не повідомив суд про причину не явки. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 09.01.2013 року відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 22. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На разі склалася ситуація, за якої більше року між сторонами припинилися шлюбно сімейні відносини. Між ними немає взаєморозуміння, згоди, так як у них різні погляди на сімейні відносини а обовязки. Сумісне сімейне господарство не ведеться. Часто виникають сварки, відповідач своєю поведінкою змушував [PERSON] звертатися до правоохоронних органів, збереження родини неможливе, тому позивач вважає за необхідне та доцільне припинити юридичний зв'язок між відповідачем шляхом розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 09.01.2013 року відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 22, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 129072 від 09.01.2013 року. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина\~син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 268545. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 14.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1392. Від шлюбу у сторін є спільна малолітня дитина донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки у них виявились різні погляди на поведінку кожного з подружжя в сім'ї. Відповідач на її погляд недбало ставився до виконання обов'язків батька, та чоловіка в сім'ї, жив своїм окремим життям, проблемами сім'ї не цікавився і не приймав участь в їх вирішенні. У зв'язку з цим біля року тому за ініціативою позивачки сторони припинили подружні відносини і сумісне проживання, шлюб фактично розпався і виникла доцільність його розірвання Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу задоволити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1392, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 14.07.2006 року. Від шлюбу у сторін є спільна малолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 17.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Калинівського РУЮ Вінницької області, актовий запис № 107. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина\~син [PERSON], [INFO], якого мати виховує сама. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2014 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів,відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіря. Подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 17.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Калинівського РУЮ Вінницької області, актовий запис № 107, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 101466 від 17.07.2011 року. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина\~син [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 17.08.2008 року сторони зареєстрували шлюб і проживали разом до квітня 2016 року. Від шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, через те, що у чоловіка є психічна хвороба. Він поводив себе не адекватно. Часті сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Сторонами досягнуто угоди про утримання дітей. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище «Бегас». Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу задоволити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1873, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 062018 від 17.08.2008 року. Від шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 158662 від 02.02.2010 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 198709 від 14.07.2011 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 285015 від 14.05.2014 року. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони одружилися 05.03.2014 року. Шлюб зареєстровано Вінницьким РАЦС, актовий запис № 438. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки і з приводу виховання дитини. Відповідач влаштовував психологічне та фізичне насильство, про що свідчить заява від поліції. Відповідач влаштовує постійні скандали, приходить додому в стані алкогольного спяніння, а інколи взагалі не повертається. Влаштовує скандали в присутності сторонніх людей. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 05.03.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 438, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 141382 від 05.03.2014 року. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-АМ № 286239, актовий запис № 2572. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved