Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від спільного життя в них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач є його батьком. Позивачка з сином мешкають окремо від відповідача, самостійно утримує та забезпечує спільну дитину усім необхідним для її належного розвитку. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, не приймає участь у вихованні дитини. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 1000 грн.. Позивачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутність не надходило. Відповідно до ч.1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Від спільного життя Позивача з Відповідачем в них народився син [PERSON], [INFO] свідоцтво про народження серії 1-КИ № 460725. Батьком записано відповідача у справі (а.с. 6). Відповідно до довідки від 04 серпня 2015 року син [PERSON] [INFO] проживає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, б. 10[ADDRESS] (а.с.7). Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч. 2 ст. 180 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України). З урахуванням наведеного, згідно з до ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] і до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі, що становить 1000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved