Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з майна, накладений на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44466338 від 01.09.2014 року. Свої вимоги мотивувала тим, що Постановою міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44466338 від 01.09.2014 року накладено арешт на все майно, що їй належить, заборонено здійснювати відчуження такого майна. Про вказану постанову позивач дізналася з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №107809701 від 15.12.2017. В той же час, 18.07.2017 року після отримання постанови заступника начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ в Закарпатській області Венжега\~М.Р. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 50682677 від 29.09.2016 року, позивачу стало відомо про те, що виконавчий лист Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/1869/13-ц від 04.06.2014 року про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CrL-SME805/100/2008 від 12.08.2008 року у розмірі 1251529,38 грн. та 3441 грн. судового збору, було повернуто ТОВ «ОТП Факторинг Україна».Як вбачається зі змісту постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 50682677 від 29.09.2016 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було надано можливість повторного пред'явлення виконавчого документа для виконання у строк до 29.09.2017 року. Проте, станом на 06.03.2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повторно не пред'являв виконавчий лист № 308/1869/13-ц від 04.06.2014 року для примусового виконання. Більше того, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» взагалі не має наміру у подальшому подавати вищезазначений виконавчий документ для примусового виконання, оскільки 17 лютого 2017 року була закрита уся заборгованість позивача перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по Кредитній лінії № CrL-SME805/100/2008 від 12.08.2008 року (у виконавчому провадженні № 50682677). З огляду на те, що позивач добровільно виконала рішення суду, погасила заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», виконавчий документ повернений стягувачу, повторно не пред'являвся до виконання, відтак підстави для продовження арешту майна відсутні. Накладений державним виконавцем арешт на майно порушує права позивача як власника. У судове засідання позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду подали письмові заперечення, з яких випливає, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на безпідставність та необґрунтованість. Водночас, просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Так, при виконанні виконавчого провадження Ужгородським МВ ДВС винесено постанову відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника. 29.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 30.05.2018 року стягувачем повторно виконавчий лист не пред'являвся. На виконанні в Ужгородському МВ ДВС станом на 30.05.2018 року не перебувають виконавчі провадження, де боржником є [PERSON]. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, питання задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, на виконанні Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції перебував виконавчий лист №308/1869/13-ц, виданий Ужгородським міськрайонним судом 04.06.2014 року про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у розмірі 1 254 970,38 грн. Виконавче провадження ВП №44466338. 01.09.2014 року постановою Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження постановлено накласти арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER]) у межах суми звернення стягнення 1 254 970,38 грн., а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що їй належить. 29.09.2016 року постановою Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №50682677, постановлено виконавчий лист №308/1869/13-ц, виданий Ужгородським міськрайонним судом 04.06.2014 року про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у розмірі 1 254 970,38 грн. - повернути стягувачу. Роз'яснено про можливість повторного пред'явлення для виконання виконавчого документа в строк до 29.09.2017 року. Згідно з Довідкою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вих. №104 від 25.09.2017 р., заборгованість по кредитній лінії №CRL-SME805/100/2008 від 12.08.2008 року закрита 17.02.2017 року. Кредитні зобов'язання по кредитній лінії №CRL-SME805/100/2008 від 12.08.2008 року клієнтом [PERSON], фінансовим поручителем [PERSON] та фінансовим поручителем [PERSON] виконані у повному обсязі. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №107809701 від 15.12.2017, наявне обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно згідно з Постановою Міського відділу ДС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 9-44466338/14, виданою 01.09.2014 року. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Так, ніщо не перешкоджає боржнику виконати рішення суду, що є його обов'язком з огляду, зокрема, на приписи Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України, після чого арешт з майна боржника може бути знятим відповідно до приписів чинного законодавства. У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до положень ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (1404-VIII), у всіх інших випадках, крім визначених ч.1-ч.4 вказаної статті, арешт може бути знятий за рішенням суду. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна позивача був заходом виконання рішення суду, яке виконане, виконавчий документ повернуто стягувачу, повторно такий до виконання не пред'являвся, суд вважає, що мета (реальне виконання рішення) задля якої було накладено арешт на майно досягнута, і наразі обтяження майна позивача обмежує його права як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, а тому, вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття арешту з нього. огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі та

Outcome: approved