Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, стверджуючи, що являється власницею домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач є її дочкою, зареєстрована у вказаному житлі, однак не проживає там близько 20 років, участі в утриманні житла не приймає. Тому [PERSON] просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування даним житлом, а також примусово зняти її з реєстрації. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, не повідомила суд про причини своєї неявки та не подала суду відзив на позов. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві власності належить на праві власності домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Відповідач [PERSON] зареєстрована в даному помешканні, про що свідчить довідка № 1770 від 12.09.2019 (а.с. 7). Як вбачається з актів обстеження на предмет проживання від 04.08.2019 та 10.09.2019, відповідач зареєстрована у вказаному житлі, але не проживає близько 20 років (а.с. 8, 9). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідач не проживає без поважних причин за вищевказаною адресою більше одного року, витрат по утриманню житла не несе, будь-яких домовленостей між нею та власником житла, за твердженням позивача, немає, то [PERSON] втратила право на користування даним житловим помешканням. Також [PERSON] просить суд примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку в належному їй житлі, посилаючись на положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Реєстрація місця проживання, а також зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органами реєстрації, якими, відповідно до ч. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є виконавчий орган\~сільської,\~селищної або\~міської ради,\~сільський голова\~(у\~разі якщо\~відповідно до\~закону виконавчий\~орган сільської\~ради не\~утворено),\~що здійснює\~реєстрацію,\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~на території\~відповідної адміністративно-територіальної\~одиниці,\~на яку\~поширюються повноваження\~відповідної сільської,\~селищної або\~міської ради.\~ Оскільки суд не являється органом реєстрації, позовна вимога про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , є безпідставною та не підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed