Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 147. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, знаходиться на утриманні позивача та після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Причиною звернення до суду є ті обставини, що сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані через різні погляди на життя, між сторонами немає почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. З вересня 2016 року відповідач проживає окремо, з того часу спільного господарства не ведуть, у вихованні дитини відповідач не бажає брати участі. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 617,60 грн. Позивач надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зазначає що строк для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з нею, а також просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, зазначає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з позивачем, спір про поділ майна відсутній, строк для примирення не потрібен, а також просить розглядати справу за його відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 12 жовтня 2012 року, актовий запис № 147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 12 жовтня 2012 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 28 листопада 2012 року, актовий запис № 269 (а.с.6). Дитина подружжя - [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON], позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 25 січня 2017 року (а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарство не ведуть, проживають окремо, кожен з них має протилежні погляди на сім`ю, відповідач нехтує обов'язками у вихованні дитини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві, а також визнання відповідачем даної позовної заяви з відсутністю заперечень проти задоволення позовних вимог, що виражає його байдужу позицію щодо збереження шлюбу та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 617,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved