Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 30.04.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають дитину: малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на час звернення до суду проживає з позивачем. Спільне життя не склалось, сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Причиною розпаду сім'ї стали нехтування відповідачем сімейними цінностями та обов'язками чоловіка, агресивна поведінка відповідача, постійні сварки та зради. Позивач переконана, що сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. У зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений, між нею та відповідачем, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, слухати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин, враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у відсутності осіб, що приймають участь у розгляді справи, на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30.04.2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 139. Від шлюбу сторони мають дитину: малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 304. Судом встановлено, що відносини між сторонами припинені. Позивач прийшла до стійкого переконання про неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сім'ї. З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є нехтування відповідачем сімейними цінностями та обов'язками чоловіка, агресивна поведінка відповідача, постійні сварки та зради. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Спору про поділ спільно нажитого майна та щодо місця проживання малолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків, що суперечить інтересам позивача та їх спільної із відповідачем дитини, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]». Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved