Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. У своєму позові позивач вказала, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], вона прийняла спадщину за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з: 3/25 частин житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці площею 1499 кв.м., який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17 вересня 1998 року за реєстровим № 3- 801, зареєстрованого в Орендному підприємстві Запорізьке бюро технічної інвентаризації14 жовтня 1998 року в книзі 225, номер запису 37227. На вказаній земельній ділянці розташовано: житловий будинок, зазначений в плані літерою А-2, житловою площею 228,9 кв.м., загальною площею 459,0 кв.м.; 3/25 частини житлового будинку, уявляють собою квартиру 6, житловою площею 28,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м.; сарай, зазначений в плані літ. Б. Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на рерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за мною зареєстровано право власності на 3/25 частин житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі. Коли позивач звернулась в усному порядку до Заводського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області з питання реєстрації її в кватрирі 6 будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі, їй було відмовлено на підставі того факту, що її зареєстроване право власності визначено на 3/25 частини житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі, і хоча в свідоцтві про право на спадщину за законом від 03 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] , зазначається, що 3/25 частини житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі, уявляють собою квартиру 6, житловою площею 28,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м.; сарай, зазначений в плані літ. Б, вони не можуть зареєструвати позивача, ані в квартирі [ADDRESS], ані в 3/25 частини житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі, бо яка саме частина будинку належить позивачу у вигляді квартири 6 не визначена в реєстрі, адже це не є приватним житловим будинком. Будинок зазначений в плані літерою А-2, житловою площею 228,9 кв.м., загальною площею 459,0 кв.м., належить Запорізькій міській раді, та розподілений на квартири, які приватизовані громадянами, що в них проживають. Діючим законодавством виключено можливість надання приватній квартирі земельної ділянки для її обслуговуваання. Право власності на квартиру [ADDRESS], набуто батьками позивача - [PERSON] та [PERSON], відповідно свідоцтва про приватну власність № 279 від 07.05.1993 року та наказу № 383 від 01.07.1998 року «Про внесення змін до свідоцтва про приватну власність № 279 від 07.05.1993 року» виданого ВАТ «Дніпроспецсталь», на балансі якого будинок перебував на той час. Після смерті батька [PERSON], мати позивача ружина батька - [PERSON], успадкувала його частину квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17 вересня 1998 року за реєстровим № 3-801, зареєстрованого в Орендному підприємстві Запорізьке бюро технічної інвентаризації 14 жовтня 1998 року в книзі 225, номер запису 37227, але вже у вигляді 3/25 частини будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі. В технічному паспорті, що був виданий на імя матері - [PERSON] та на імя позивача зі змінами, зазначається про право власності на 3/25 частини будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі та складено технічна інвентаризація саме на квартиру 6 житловою площею 28,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м.; сарай, зазначений в плані літ. Б. Таким чином, хоча в свідоцтві про право на спадщину за законом від 03 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] і зазначено про право власності позивача на 3/25 частини житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі, що уявляють собою квартиру 6, житловою площею 28,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м.; сарай, зазначений в плані літ. Б., вона не має можливості розпорядження: ані частиною житлового будинку, ані квартирою № 6, не має можливості навіть зареєструватися до нерухомого майна, що перебуває у її власності. Тому, виникла необхідність у судовому порядку встановлення, що 3/25 частини житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі що перебувають у власності позивача, уявляють собою квартиру 6, житловою площею 28,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м.; та визнати за позивачем право власності саме на квартиру на квартиру [ADDRESS], для проведення державної реєстрації права власності та можливості зареєструватися їй в квартирі. У своєму позові позивач просить визнати право власності на квартиру [ADDRESS] до складу якої входить: в житловому будинку літ. А-2, І поверх -коридор номер приміщення -1, площею 6,9 кв.м., кладова номер приміщення -2, площею 0,8 кв.м., кухня номер приміщення -3, площею 10,4 кв.м., туалет номер приміщення - 4, площею 0,8 кв.м., кімната номер приміщення - 5, площею 16,8 кв.м., II поверх - коридор, номер приміщення - 6, площею 6,7 кв.м., кімната, номер приміщення - 7, площею 11,7 кв..м., загальною площею 54,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., допоміжною площею 25,6 кв.м., за [PERSON]. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій просить позов [PERSON] задовольнити і розглянути справу без його участі. На заочний розгляд справи згоден. Представник відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 01 лютого 2015 року. Із витягу з Державного реєстру речових прав на рерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/25 частин житлового будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі. Із технічного паспорту, що був виданий на імя матері - [PERSON] та на імя позивача зі змінами вбачається, що в паспорті, зазначається про право власності на 3/25 частини будинку № 81 по вулиці Демократичній в м. Запоріжжі та складено технічна інвентаризація саме на квартиру 6 житловою площею 28,5 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м.; сарай, зазначений в плані літ. Б. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать законодавству України. Згідно ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» відповідна державна реєстрація-офіційне визначення і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. У відповідності до ст.. 48 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» рішення суду про визнання права власності є правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 328 ЦК України: «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом». Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування та докази, і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved