Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль марки «ВАЗ», модель 2109994-20, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який раніше згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належав [PERSON], стверджуючи, що 12 жовтня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON], який на підставі довіреності, посвідченої 09.10.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицьким О.В., реєстр №2017, діяв від імені власника автомобіля [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу вище вказаного автомобіля та складено акт прийому-передачі від 12 жовтня 2016 року, за умовами якого відповідач передав позивачу автомобіль, отримавши за нього грошові кошти у сумі 20 тис. грн., про що складена відповідна розписка, тобто, право власності на спірний автомобіль у позивача виникло саме 12 жовтня 2017 року. Проте, реалізувати в повному обсязі своє право власності на автомобіль позивач не в змозі, оскільки відповідач ухиляється від належного оформлення договору купівлі-продажу, до нотаріуса на протязі тривалого часу не з'являється. Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним їй автомобілем, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в позові обставини, просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належав автомобіль марки «ВАЗ», модель 2109994-20, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], довіреністю, посвідченою 09.10.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицьким О.В., реєстр №2017, [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися (продати, обміняти) автомобілем, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаного автомобіля від 12 жовтня 2016 року, згідно якого відповідач продав, а позивач придбала автомобіль за 20 тис. грн. і по акту прийому-передачі від 12 жовтня 2016 року відповідач передав, а позивач прийняла автомобіль, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, він отримав від позивача вище вказану суму грошей і взяв на себе зобов'язання оформити угоду належним чином у нотаріуса. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 12 жовтня 2016 року, при цьому, те, що позивач не здійснив державної реєстрації автомобіля на своє ім'я не впливає на її право власності. Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів. Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, набула право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним вище вказаним автомобілем. На підставі викладеного,

Outcome: approved