Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки і піклування Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем [INFO] у них народилася дитина - донька [PERSON] . Однак, подружнє життя з відповідачем одразу не склалося, у зв`язку з чим шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2015 року у справі № 308/9724/15-ц. У подальшому, у зв`язку з несплатою відповідачем коштів на утримання доньки вона звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та згідно рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.07.2016 року у цивільній справі № 298/198/16-ц було присуджено до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач аліменти на утримання дитини не платить, з дитиною взагалі не спілкується, не проявляє до неї жодного інтересу, в дитячий садочок дитину не водить та не забирає її звідти. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем бачилися тільки один раз, всі витрати на утримання дитини, її виховання та нормальний розвиток несе вона та її чоловік самостійно, дитина вважає батьком [PERSON] . Вказує, що з метою оформлення процедури позбавлення батьківських прав вона звернулася із заявою до органу опіки і піклування Ужгородської міської ради щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав. 10.09.2019 року органом опіки і піклування Ужгородської міської ради надано висновок № 571/23-35 щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вказаного висновку орган опіки і піклування Ужгородської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача - [PERSON] з підстав та за обставин, які визначені у даному висновку. А тому на підставі вищенаведеного просить суд задовольнити позов. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча по час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача подав до суду заяву згідно якої просить розглянути справи без його участі та участі позивача та задовольнити позовні вимоги. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявне клопотання представника органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про розгляд справи без його участі, а при ухваленні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування №571/23-35 від 10.09.2019 року. Причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомі. А тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В судовому засіданні встановлено , що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ставненської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області 03.02.2016 року , батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2015 року у цивільній справі № 308/9724/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ставне Великоберезнянського району Закарпатської області уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання позивача, позивач зареєстрована та фактично проживає у належній їй на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом з малолітньою донькою [PERSON] Згідно з рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.07.2016 року у цивільній справі № 298/198/16-ц з відповідача на користь позивачки стягнено аліменти на утримання малолітньої - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Як встановлено з наданих представником позивача відомостей з офіційного сайту Міністерства юстиції України, розділу «Автоматизована система виконавчих проваджень» на примусовому виконанні Ужгородського МВ ДВС ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № 57570570, яке відкрито 01.11.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, стан виконавчого провадження - «Примусове виконання». Згідно з довідкою дошкільного навчального закладу № 36 від 01.08.2019 року № 207, який відвідує малолітня[PERSON] , дитина є доглянутою, її постійно приводить і забирає та платить кошти за харчування виключно мати, з татом вихователі не знайомі. Як убачається з висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 10.09.2019 року № 571/23-35, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . У ході підготовки вказаного висновку було встановлено, що батько дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , участі у вихованні доньки не приймає з народження, розвитком дитини та її здоров`ями не цікавиться, аліментів не сплачує, що підтверджується довідкою від 18.07.2019 року про нявність заборгованості зі сплати аліментів, довідкою - характеристикою ЗДО № 36 загального розвитку № 207 від 01.08.2019 року. Також згідно вказаного висновку встановлено, що було проведено обстеження умов проживання матері дитини у ході якого встановлено, що умови проживання знадяться в доброму стані, є необхідні комунальні зручності, сучасні меблі, в тому числі і дитячі, побутова техніка, для дитини створені умови для нормального виховання та розвитку, є окреме дитяче ліжко, велика кількість дитячих іграшок, одяг по сезону, необхідні продукти харчування. За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , повністю ухилився від участі у вихованні та розвитку дитини, її матеріального забезпечення, а тому суд приходить до переконання, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved