overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~визнання осіб\~такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням.\~Зазначила,\~що їй\~на праві\~власності належить\~квартира №55\~у будинку\~№325\~по бул.\~Шевченка в\~м.\~Маріуполі,\~Донецької області.\~Відповідачі права\~власності на\~зазначену \~квартиру не\~мають,\~з березня\~2017\~року в\~квартирі не\~мешкають,\~зобовязань по\~утриманню квартири\~не виконують.\~Крім того,\~позивач зазначила,\~що вона\~вимушена сплачувати\~комунальні послуги\~виходячи з\~кількості зареєстрованих\~осіб,\~хоча в\~дійсності відповідачі\~не мешкають\~у квартирі\~і не\~користується послугами\~комунальних служб.\~Вважає,\~що відповідачі\~порушують її\~законні права\~як власника\~житла,\~тому,\~просить суд\~визнати [PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO], такими, що втратили право користування квартирою №55 у будинку №325 по бульвару Шевченка в місті Маріуполі Донецької області. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та ухваленні рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. Відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомих суду підстав, про день та час розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2016 року за №3001 належить квартира №55 у будинку №325 по бул. Шевченка в м. Маріуполі, Донецької області. Згідно довідки виданої Департаментом адміністративних послуг ММР від 08.01.2019р., відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані у квартирі №55 у будинку №325 по бул. Шевченка в м. Маріуполі, Донецької області. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Суд вважає,\~що та\~обставина,\~що відповідачі\~залишаються зареєстрованими\~у спірній\~квартирі,\~не оплачують\~комунальні послуги,\~порушують права\~позивача,\~оскільки перешкоджають\~вільному володінню\~й розпорядженню\~своєю власністю.\~Тому,\~суд вважає\~можливим визнати\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO], такими, що втратили право користування квартирою №55 у будинку №325 по бульвару Шевченка в місті Маріуполі Донецької області, тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та примусову виписку з нього, в якому вказала, що вона є співвласником квартири по вул. Донецькій, 70\\2, м. Кремінна, Луганської області. Будинок належав їй та її чоловікові, який помер. Його частину вона документально не переоформляла, але спадщину прийняла фактично, оскільки мешкала разом з чоловіком на момент смерті. В теперішній час, з метою отримання субсидії, позивач вирішила впорядкувати документацію на квартиру, але при перевірці документів виявилося, що там також зареєстрований відповідач, який з 2007 року пішов з дому, став вести антисуспільний образ життя (постійно вживає алкогольні напої), перестав спілкуватися з позивачем. Вона є повноцінним власником житла, відповідач тривалий час не мешкає у будинку, а тому просить визнати його таким, що втратив право користування житловою квартирою по вул. Донецькій, 70/2 м. Кремінна Луганської області. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 31 березня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач є власником житлової квартири по вул. Донецькій, 70/2 м. Кремінна Луганської області (а.с. 7). Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою та не мешкає тривалий час (а.с. 8-15). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З викладеного суд вбачає, що відповідач тривалий час не мешкає за адресою реєстрації, на даний час мешкає в іншому місці, а тому позивач не має можливості впорядкувати технічну документацію на будинок, розпоряджатися нею. З огляду на викладене, вимоги позивача обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Заявою від 12.06.2014 року представник позивача уточнив позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на балансі Івано-Франківського слідчого ізолятора перебуває приміщення адміністративного будинку, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У кімнаті [ADDRESS] шістнадцятого квітня дві тисячі восьмого року зареєстровано місце проживання - [PERSON]. Відповідно до актів про не проживання зареєстрованих осіб від 08.06.2012 р., 15.05.2013 р., 19.12.2013 року було встановлено, що в приміщенні (кімнаті [ADDRESS]), яке займає - [PERSON], він не проживає більше півтори року. Відповідно до листа-повідомлення від 27.11.2012 р. №1/3/1-4756 керівництво Івано-Франківського слідчого ізолятора зверталось до Відповідача із проханням добровільно знятись з реєстрації місця проживання в порядку ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Однак у добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації місця проживання. Відповідно до вимог статі 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За правилами статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводити в судовому порядку. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, судом встановлено, що [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], не проживає там більш як шість місяців, а тому суд вважає позовну вимогу такою що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 58, 71, 72 ЖК України, ст.ст.10,60 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Заявою від 19.05.2014 року представник позивача уточнив позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на балансі Івано-Франківського слідчого ізолятора перебуває приміщення адміністративного будинку, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У кімнаті № 21 за адресою [ADDRESS] сьомого листопада дві тисячі восьмого року зареєстровано місце проживання - [PERSON]. Відповідно до актів про не проживання зареєстрованих осіб від 08.06.2012 р., 15.05.2013 р., 19.12.2013 року було встановлено, що в приміщенні (кімнаті №21), яке займає - [PERSON], він не проживає більше півтори року. Відповідно до листа-повідомлення від 27.11.2012 р. №1/3/1-4743 керівництво Івано-Франківського слідчого ізолятора зверталось до Відповідача із проханням добровільно знятись з реєстрації місця проживання в порядку ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Однак у добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації місця проживання. Відповідно до вимог статі 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За правилами статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводити в судовому порядку. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, судом встановлено, що [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], не проживає там більш як шість місяців, а тому суд вважає позовну вимогу такою що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 58, 71, 72 ЖК України, ст..ст.10,60 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належно сповіщена про місце та час розгляду справи. На підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~\~відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її будинку зареєстрована відповідач, але не проживає в ньому, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1060 від 23.06.2021 року, домовою книгою (а.с. 9-13). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок [ADDRESS] , в якому зареєстрована відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289\~ ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу. В квартирі позивача разом з ним також зареєстровані [PERSON]- брат, [PERSON]- власник, [PERSON]- піднаймач (договір оренди),[PERSON]- дружина брата, [PERSON]- матір, [PERSON]- сестра, [PERSON]- син, [PERSON]- колишня дружина. З 2004 року відповідач не проживає в спірній квартирі у зв'язку із виїздом на постійне місце проживання до Норвегії. Крім того, відповідач не сплачує за комунальні послуги та не несе інших витрат на утримання квартири.Відповідач не проживає в квартирі з 2004року, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. До судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу. Згідно довідки форми №3 в квартирі крім позивача [PERSON] зареєстровані [PERSON]- брат, [PERSON]- власник, [PERSON]- піднаймач (договір оренди),[PERSON]- дружина брата, [PERSON]- матір, [PERSON]- сестра, [PERSON]- син, [PERSON]- колишня дружина.( а.с.4). Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальних послуг, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначила, що вона є власником будинку №7а по вул. Живописній в м. Маріуполі. Крім неї у квартирі зареєстрований її син [PERSON], який з грудня 2002 року до теперішнього часу у зазначеному будинку не мешкає, оскільки виїхав за кордон. Крім того, позивач зазначила, що вона вимушена сплачувати комунальні послуги виходячи з кількості зареєстрованих осіб, хоча в дійсності син не мешкає у квартирі і не користується послугами комунальних служб, та його реєстрація у будинку не дає їй можливості отримати субсидію від держави. Вважає, що відповідач порушує її законні права як власника житла, тому, просить суд визнати [PERSON] [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №7а по вул. Живописній в м. Маріуполі Донецької області. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ? частина будинку 7а по вул. Живописній в м. Маріуполі належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування від 20.04.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №739 (а.с.5-6). З акту виданого КСН «Новоселівка» від 06.09.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у будинку 7а по вул. Живописній в м. Маріуполі з грудня 2002 року по теперішній час (а.с.17). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що та обставина, що відповідач залишається зареєстрованим у спірному будинку, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку, тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначила, що їй на підставі довідки ЖБК «Сатурн» виданій 27.08.2018р. належить квартира [ADDRESS]. Відповідач доводиться їй сином, права власності на зазначену квартиру не має, з 1987 року в квартирі не мешкає, зобовязань по утриманню квартири не виконує. Фактичне місце проживання сина їй не відоме, оскільки останні роки з ним не спілкується. Крім того, позивач зазначила, що вона вимушена сплачувати комунальні послуги виходячи з кількості зареєстрованих осіб, хоча в дійсності відповідач не мешкає у квартирі і не користуються послугами комунальних служб. Вважає, що відповідач порушує її законні права як власника житла, тому, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №52 у будинку №76 по пр. Будівельників в м. Маріуполі. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З акту виданого ЖБК «Сатурн» та довідки від 27.06.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] [INFO] не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 1987 року (а.с.8-9). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що та обставина, що відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved