Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом з вимогою стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки усіх доходів відповідача, щомісяця, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення терміну навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 03.06.2001 року до 03.10.2015 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбу у них народилося двоє дітей: [INFO] син [PERSON] , [INFO] донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу діти залишились з позивачкою, відповідач коштів на їх утримання не надавав, що змусило її звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Рішенням Вінницького міського суду від 03.09.2015 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 8 липня 2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто, по 1/6 частці заробітку на кожну дитину. 23.01.2020 року їхньому сину [PERSON] виповнилось 18 років, в зв`язку з чим виплата аліментів на його утримання припиниться. Згідно довідки №910 від 27.12.2019 року їх син [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій. Навчається з 1 вересня 2017 року, термін навчання до 30 червня 2021 року. Відповідач працює військовим музикантом Центру військово-музичного мистецтва Повітряних Сил України, за адресою: м. Вінниця, пл..Перемоги, 1. Отримує заробітну платню та має достатній рівень доходу щоб надавати матеріальну допомогу на сина. Інших утриманців у нього немає, стягнень за виконавчим документом не проводиться. В даний час позивач не працює в зв`язку з перебуванням в декретній відпустці по догляду за малолітнім сином [INFO] . Згідно з ухвалою суду від 24.01.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження не отримав, у встановлений судом строк відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд дослідив докази наявні в матеріалах справи, а саме: копію свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); довіку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, яка видана [PERSON] проживаючої за адресою [ADDRESS] , згідно якої до складу сім`ї входять [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6); довідку №910 з Вінницького коледжу національного Університету харчових технологій від 27.12.2019р. згідно якої [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021р. (а.с.7); копію виконавчого листа виданого 29.09.2015 р. за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2015 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. З відміткою державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу за його заявою відповідно до п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 8); копію свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , згідно якої [PERSON] 07 жовтня 2016 року вступила у шлюб з [PERSON] та взяла прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Із досліджених судом доказів встановлені наступні фактичні обставини справи, та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку - пояснення, викладені в позовній заяві і докази, надані разом із позовом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що позивач із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, в цьому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю - позивачем по справі. Відповідно до виконавчого листа виданого 29.09.2015 р. за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2015 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнення не здійснюється. З позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] офіційно працює та на його утриманні ніхто не перебуває. Крім того, [PERSON] став повнолітнім та згідно довідки №910 з Вінницького коледжу національного університету харчових технологій є учнем третього курсу денної форми навчання даного закладу з 01.09.2017 по 30.06.2021 р., самостійного доходу не має, а отже на період навчання потребує допомоги з боку батьків. Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1/6 частки усіх доходів відповідача щомісяця, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку буде стягуватись на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання в коледжі, але не більше ніж до 23-річного віку, буде обґрунтованим і законним. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що на час подачі позову до суду син позивача [PERSON] не досяг повноліття, тому суд вважає за необхідне присудити аліменти на дитину не з дня звернення до суду з позовом, а з дня набуття останнім повноліття, а саме з [INFO] . Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст.141ЦПК України,судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved