Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку уточнила в судовому засіданні до [PERSON], за участю третьої особи Шостої Одеської державної нотаріальної контори про розірвання договору довічного утримання, мотивуючи свої вимоги тим, 08.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, згідно п.1 якого [PERSON] передає у власність, а [PERSON] отримує квартиру [ADDRESS] та взамін чого [PERSON] зобов'язується забезпечувати [PERSON] утриманням (доглядом) довічно на умовах цього Договору. Згідно п.7 Договору довічного утримання (догляду) [PERSON] зобов'язується довічно утримувати [PERSON] Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 800 грн. на місяць, які будуть надаватися [PERSON] щомісячно. Також усно сторони домовились, що відповідач зробить в квартирі ремонт. В порушення умов укладеного договору [PERSON] з березня 2011 року не виконує свої обов'язки, а саме щомісячно не платить обговорену договором суму грошей, відмовилася зробити ремонт у квартирі, за кабельне телебачення та абонентську плату за телефон відповідач не сплачувала взагалі, ці послуги позивач сплачувала самостійно. Позивач є дитиною війни, хворіє, і, майже, всю пенсію, яка складає 1116 грн. витрачає на ліки. Квартира [ADDRESS] є єдиним її місцем проживання, яким вона не володіє і не може розпоряджатися. Іншого нерухомого майна вона не має. Оскільки відповідач порушує умови вищезазначеного договору, позивач змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач, представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити уточнену позовну заяву у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача не визнала та просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно, 08 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду). Цей договір зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08 вересня 2011 року. За умовами договору [PERSON] має довічно утримувати позивачку, що виражається у виплаті їй щомісяця до 10-го числа поточного місяця поштовим переказом 800 гривень на харчування, одяг, необхідну допомогу, включаючи медичну. Також [PERSON] зобов'язалася сплачувати комунальні платежі у термін встановлені договорами про надання послуг, до яких входять плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (гаряча та холодна вода електроенергія в обсязі до 150 кВт (а не в обсязі 150 кВт, як зазначила позивач, абонентська плата за телефон (крім міжнародних та міжміських розмов) та послуг соціального пакету кабельного телебачення. Позивач зобов'язалася передати [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS], оцінену на суму 16673 гривні. По окремому пункту Договору Позивач не мала права вселяти в квартиру інших осіб. Разом з тим протягом всього терміну дії договору [PERSON] постійно вселяла в спірну квартиру студентів та квартирантів щодобово, що і призвело до перших непорозумінь. На попередження [PERSON] про недопустимість порушення пунктів укладеного договору [PERSON] відреагувала неадекватно, почала влаштовувати сварки, не допускала [PERSON] до приміщення та заборонила здійснити реєстрацію за даною адресою. Причиною незгоди [PERSON] з проживанням в приміщенні [PERSON] квартирантів стало значне підвищення комунальних платежів. З свого боку [PERSON] не хотіла втрачати додаткове джерело доходів, навіть якщо воно і порушує права іншої сторони по договору. Щодо суперечки в сплаті абонентської плати за телефон та кабельне телебачення, то за умовами Договору Набувач ([PERSON]) зобов'язана сплачувати абонентську плату за телефон (крім міжнародних та міжміських розмов) та за послуги соціального пакету кабельного телебачення. Разом з тим позивач не захотіла користуватися соціальним пакетом кабельного телебачення, а замовила розширену версію пакету з додатковими каналами що вдвічі перевищувало вартість соціального пакету і не було передбачено умовами договору. Щодо сплати абонентської плати за телефон позивач відмовилась надавати [PERSON] квитанції, бо хотіла ці платежі здійснювати сама не поясняючи причин. Тому [PERSON] тільки двічі сплатила абонентську плату за користування телефоном. Але натомість [PERSON] сплачувала СДПТ та вивіз сміття, про виплату яких у договорі не йдеться. Відповідно до п.7 Договору ... у випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду, відчужувач самостійно, за своїм розсудом, вирішує усі питання в межах грошового утримання, передбаченого цим договором, згідно обумовлених сум. ... Не проведення індексації у випадку, якщо про це не було заявлено відчужувачем, не вважається істотним порушенням договору. Відчужувач засвідчив, що визнане сторонами грошове утримання є достатнім для підтримання повноцінного та достатнього життєвого рівня відчужувача та не потребує подальшого перегляду сторонами. Проте з листопада 2012 року [PERSON] перестала віддавати [PERSON] квитанції для сплати комунальних послуг та приходити за грішми, а натомість заявила, що має намір розірвати договір. Такі випадки вже були раніше і сприймалися [PERSON] як чергова спроба отримати додаткові гроші поза умовами договору. Але кожний раз через деякий час [PERSON] вибачалась та продовжувала отримувати суми зазначені в Договорі. Проте на спробу [PERSON] оплатити комунальні послуги відповідальні особи ЖКХ відповіли, що [PERSON] заборонила приймати гроші у [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом в судовому засіданні встановлено, що 08.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, згідно п.1 якого [PERSON] передає у власність, а [PERSON] отримує квартиру [ADDRESS] та взамін чого [PERSON] зобов'язується забезпечувати [PERSON] утриманням (доглядом) довічно на умовах цього Договору. Згідно п.7 Договору довічного утримання (догляду) [PERSON] зобов'язується довічно утримувати [PERSON] Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 800 грн. на місяць, які будуть надаватися [PERSON] щомісячно. Крім того Набувач зобов'язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (Набувачем чи Відчужувачем). До оплачуваних комунальних послуг належать: плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (гарячу, холодну воду) та електроенергія в обсязі до 150 кВт, абонентська плата за телефоном (крім міжнародних і міжміських розмов) та за послуги соціального пакету кабельного телебачення. Набувач має право передавати гроші за вказані вище комунальні послуги безпосередньо Відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів Відчужувач несе відповідальність за сплату вказаних вище комунальних послуг у розмірі отриманих ним коштів. У випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення Відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду, Відчужувач самостійно, за своїм розсудом, вирішує усі питання в межах грошового утримання, передбаченого цим договором, згідно обумовлених сум. Відповідно до п.11 Договору довічного утримання (догляду), цей Договір може бути розірваний за згодою сторін, а випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї зі Сторін - у судовому порядку. Згідно квитанцій наявних в матеріалах справи [PERSON] на виконання Договору про довічне утримання (догляду) виплатила позивачу наступні суми: 26 серпня 2011 року - 5200 гривень (за розпискою); 26 серпня 2011 року - 1600 гривень (за квитанцією); 11 жовтня 2011 року - 800 гривень (за квитанцією); 10 листопада 2011 року - 800 гривень (за квитанцією); 12 грудня 2011 року - 800 гривень (за квитанцією); 12 січня 2012 року - 800 гривень (за квитанцією); 27 лютого 2012 року - 800 гривень (за квитанцією); ці суми були сплачені наперед, тобто всі подальші щомісячні виплати переказувалися на 6 місяців наперед. У зв'язку зі зміною умов договору в частині передачі коштів позивачу особисто, [PERSON] здійснила наступні виплати: 16 червня 2012 року - 800 гривень (за розпискою); 18 липня 2012 року - 800 гривень (за розпискою); 03 серпня 2012 року - 400 гривень (за розпискою); 29 серпня 2012 року - 400 гривень (за розпискою); 15 вересня 2012 року - 400 гривень (за розпискою); 17 вересня 2012 року - 400 гривень (за розпискою);27 жовтня 2012 року - 400 гривень (за розпискою); 07 листопада 2012 року - 400 гривень (за розпискою). Всього [PERSON] по вищевказаному Договору довічного утримання на рахунок [PERSON] було виплачено 14800 гривень. Також в судовому засіданні було встановлено, що всупереч умовам Договору довічного утримання (догляду) зі згоди [PERSON] в спірній квартирі проживали квартиронаймачі без згоди на те відповідача, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні. Стосовно посилань позивача, щодо досягнення згоди з боку відповідача про здійснення ремонту у спірній квартирі, вони не знайшли свого підтвердження згідно матеріалів справи, а також позивачем не надано до суду будь-яких доказів в підтвердження даної обставини. Посилання позивача на ту обставину, що [PERSON] з березня 2011 року інколи сплачувала грошові кошти, а з вересня 2011 року не надає їй будь-яку допомогу також спростовуються матеріалами справи, а саме розписками наданими [PERSON] про отримання грошових коштів на виконання умов Договору про довічне утримання, остання з яких датована 04.11.2012 року. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 755 ЦК України визначає підстави для розірвання договору довічного утримання в судовому порядку. Підстава для розірвання договору пов`язана з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором довічного утримання. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що судом невстановлені обставини, які б свідчили про порушення істотних умов Договору про довічне утримання (догляду), оцінивши встановлені по справі обставини у всіх їх сукупності, суд вважає що у задоволенні уточнених позовних вимог [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи Шостої Одеської державної нотаріальної контори про розірвання договору довічного утримання, необхідно відмовити.

Outcome: dismissed