Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що з 25 липня 2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 16 березня 2007 року їх шлюб розірвано. З відповідачем спільне сімейне життя не веде. Відповідач випивав, бив позивачку, зраджував. Діти після розірвання шлюбу проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач тривалий час їздив на заробітки, заробляв кошти, але свої заробітки приховував, аліменти не сплачував. Заборгованість по аліментах складає більше 45 тис. грн.. Відповідач майже рік проживає зі своєю співмешканкою у якої також є двоє малолітніх дітей. У вихованні своїх дітей участі не бере. Після того як відповідач, за відсутності позивачки з дітьми вдома, замінив замки та не впустив їх до будинку, позивачка з молодшою дочкою [PERSON] проживає у бабусі, а старшу дочку [PERSON] забрав до своєї матері і не відпускає до позивачки - відповідач. Відповідач час від часу навідується до позивачки, у нетверезому стані, принижує позивачку, б'є, погрожує. Позивачка декілька разів знімала побої. Відповідача притягували до дисциплінарної відповідальності, а на даний момент відкрита кримінальна справа. Всі сварки відбувалися на очах у малолітніх дітей. Позивачка працює і має можливість утримувати і забезпечувати всім необхідним своїх дітей. Просила суд визначити місце проживання малолітніх дочок з нею. Позивачка просила суд визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] із матір'ю [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні подала заяву про зміну позовних вимог, позов підтримала та просить суд позов задовольнити. Також в разі задоволенні її позову просить суд терміново передати проживати малолітню доньку [PERSON] на постійне її місце проживання та її матері [PERSON] по [ADDRESS]. Також пояснила, що відповідач протягом тривалого часу, бив її, тобто позивачку, вона неодноразово зверталась з цього приводу до міліції і відповідача притягували за скоєне до адміністративної відповідальності. Окрім цього відповідач завдав їй побоїв та мордувань, з приводу чого зараз притягується до кримінальної відповідальності. Окрім цього відповідач з 2010 року і поданий час заборгував їй по аліментах на дитину в розмірі 45 тисяч гривень, без її згоди забрав [PERSON] до своєї матері, сам в цей час проживає з іншою жінкою та її неповнолітніми дітьми. Окрім цього відповідач змінив замок в їх будинку за адресою [ADDRESS] і не пускає її разом з дітьми там проживати, в зв»язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з позовом про усунення з боку відповідача перешкод в користуванні будинком. За рішенням Корюківського районного суду від 04 червня 2015 року зобов»язано відповідача не чинити перешкод їй та малолітнім дітям у користуванні житловим будинком за адресою м.Корюківка вул.Кірова,84, вселити її та дітей до даного будинку та надати їй ключі від даного будинку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а також не визнав зміни до позовних вимог в частині передання проживати малолітню [PERSON], на постійне місце проживання її матері [PERSON] по [ADDRESS]. Просить суд відмовити в задоволенні позову позивача, з приводу того, щоб [PERSON], [INFO] проживала з матір»ю [PERSON], і не заперечує в тому, щоб [PERSON], [INFO] проживала разом з своєю матір»ю [PERSON] Також пояснив, що дійсно дитина [PERSON], [INFO] проживає з позивачем ,а інша дитина [PERSON], [INFO] на даний час проживає разом його матірью [PERSON] останні три місяці. До цього до березня 2015 року [PERSON], [INFO] проживала разом з позивачем, а він за рішенням суду повинен був сплачувати аліменти на утримання своїх дітей позивачці. На даний час заборгованість по аліментах на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] становить біля 45 тисяч гривень. В вказаний час він офіційно не працює та не має постійного заробітку. З березня місяця ні він та позивачка не проживали в їх спільному будинку за адресою [ADDRESS]. Це трапилось тому, що він особисто віришів ,що поки вказаний будинок не буде розподілений між ним та позивачем в натурі, що позивачка та він в даному будинку не будуть проживати. З цього приводу позивачка зверталась з відповідними позовом до суду і за рішенням суду його забов»язано не чинити перешкод позивачці та малолітнім дітям у користуванні житлом в м.Корюківка, по [ADDRESS] , забов»язано вселити позивача з дітьми в вказаний будинок та видати ключі від даного житлового будинку. Також він не заперечує в тому , що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП за сварку з позивачем. А також не заперечує про те, що на даний час він притягується до кримінальної відповідальності за скоєння відносно позивачки кримінального правопорушення передбаченого ст.126 КК України, але на даний час кримінальне провадження , ще не розглянуте судом. Також пояснив, що йому позивачка не надає документів на будинок, і тому він не може виписатись за адресою [ADDRESS] і зареєструватись за іншою адресою, хоча для цього він має бажання, та у нього є намір поїхати на роботу в іншу місцевість. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Корюківської РДА Терещенко І.Є. не з»явилась подала письмову заяву про слухання справи без її участі, в рішенні покладається на розсуд суду. В судовому засіданнні неповнолітня [PERSON], [INFO], в присутності своїх батьків пояснила слідуюче. В даний час вона проживає у бабусі, яка є матір»ю відповідача [PERSON], а до 8 березня 2015 року проживала разом з матір»ю [PERSON] в [ADDRESS]. На даний час за адресою [ADDRESS] ніхто не проживає. Вона хотіла б проживати за адресою [ADDRESS] з татом, тобто відповідачем та сестрою. З своєю матір»ю вона проживати не бажає так як вони з нею посварились через те, що її мати - позивачка по справі, 8 березня 2015 року хотіла відвезти її та сестру ночувати до свого співмешканця, з яким вони її забрали від бабусі. Вона, тобто [PERSON] сказала, матері, що не бажає ночувати там і не хоче страждати через те, що матір - позивачка по справі, сваристься з батьком - відповідачем по справі. [PERSON] розсердилась за сказане і вдарила долонею її по обличчю. Через це вона не бажає проживати з матір»ю. Після цього мати запропонувала їй переночувати у бабусі [PERSON] і з того часу вона проживає у бабусі, яка є матір»ю відповідача. До матері вона не бажає повертатись жити так як та кричить на неї коли вона не слухає її, а також лає за шкоду та за те якщо вона в школі отримає погану оцінку. Вона зараз проживає разом з бабусею та дідусем, а батько - відповідач приїзджає до неї, до цього коли вона проживала з матір»ю, то матір їх з сестрою кормила одягала, а в школу їх з сестрою возив дідусь. Відповідач при ній не бив позивачку, а вони тільки лаялись вдвох. Їй не подобається те, що її мама лає за шкоду та кричить. Відповідач є її батьком , і з нею зараз не проживає, так як там де він зараз проживає не має багато місця. В судовому засіданнні неповнолітня [PERSON], [INFO], в присутності своїх батьків пояснила слідуюче. На даний час вона проживає разом з матір»ю у бабусі [PERSON] по [ADDRESS]. Вона бажає проживати разом з мамою, так як з матір»ю їй краще. В школі вона навчається на відмінно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25 липня 2003 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 16 березня 2007 року шлюб сторін розірвано. З відповідачем позивач спільне сімейне життя не веде. Відповідач, з тверджень позивачки випивав, бив позивачку, зраджував. Діти після розірвання шлюбу проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач , з тверджень позивачки, тривалий час їздив на заробітки, заробляв кошти, але свої заробітки приховував, аліменти не сплачував. Заборгованість відповідача по аліментах на даний час, з тверджень позивачки, складає біля 45 тис. грн.. Про наявність заборгованості по аліментах в сумі біля 45 тис. грн. не заперечується відповідачем. З тверджень позивачки, відповідач майже рік проживає зі своєю співмешканкою за адресою [ADDRESS] у якої також є двоє малолітніх дітей. У вихованні своїх дітей відповідач , з тверджень позивачки, участі не бере. Після того як відповідач, за відсутності позивачки з дітьми вдома, замінив замки та не впустив їх до будинку, позивачка з молодшою дочкою [PERSON] проживає у бабусі, а старшу дочку [PERSON] відповідач забрав до своєї матері і не відпускає до позивачки. З тверджень позивачки, її доньку [PERSON], намовляють проти позивачки, не дають з нею зустрічатись. Відповідач , з тверджень позивачки, водить малолітню доньку [PERSON] по різних службах, щоб [PERSON] написала заяву, що хоче проживати з батьком. З тверджень позивачки відповідач час від часу навідується до позивачки, у нетверезому стані, принижує позивачку, б'є, погрожує. Позивачка декілька разів знімала побої. Відповідача притягували до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а на даний момент на судовому розгляді перебуває кримінальне провадження відносно відповідача за підозрою в скоєнні ним відносно позивачки кримінального правопорушення передбаченого ст.126 КК України. З тверджень позивачки, всі сварки з відповідачем відбувалися на очах у малолітніх дітей. Позивачка працює зараз продавцем в ФОП»[PERSON] та позетивно характеризується за місцем роботи та має можливість утримувати і забезпечувати всім необхідним своїх дітей. Відповідач на даний час з його свідчень ніде не працює, має бажання виїхати на заробітки в іншу місцевість . Позивач просить суд визначити місце проживання малолітніх дочок з нею та передати проживати неповнолітню дитину [PERSON] для проживання разом з позивачкою, відповідач заперечує в визначенні місця проживання [PERSON] з позивачкою та передачі її на проживання до позивачки , та не заперечує в проживанні іншої доньки [PERSON] з позивачкою. Відповідно до вимог ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не надійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.161 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як встановлено судом по справі відповідач на час вирішення позову щодо місця проживання малолітніх дітей не має самостійного доходу, та має борг по сплаті аліментів на утримання дітей з 2010 року в розмірі біля 45 тис. грн. Відповідно до ч.1 ст.162 Сімейного Кодексу України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Відповідно до ч.2 ст.162 Сімейного Кодексу України дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Відповідач без згоди позивача змінив місце проживання дитини дочки [PERSON], тому остання на час розгляду справи проживає у матері відповідача. [PERSON] за попереднім місцем її проживання не створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я та обставини не змінилися так, що повернення [PERSON] на проживання до матері - позивачки по справі суперечить її інтересам. Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд вважає, що всупереч думці дитини позивачки [PERSON], остання повинна проживати до досягнення нею чотирнадцяти років за місцем проживання матері-позивачки по справі так як вказане буде відповідати інтересам дитини та цього вимагають її інтереси. Після досягнення нею, тобто дитиною [PERSON] 14 років остання відповідно до ч.3 ст.160 СК України може сама визначати з ким з її батьків вона буде проживати. У відповідності з ч.4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей та батьків. Згідно висновку органу опіки та піклування Корюківської районної державної адміністрації від 02.06.2015 року №02-12/1288 про можливість проживання малолітніх дітей з матір»ю орган опіки вважає за можливе визначити місце проживання малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Суд також враховує при вирішенні спору про місце проживання дітей , вік дітей , стан їх здоров'я, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, те що позивачка має постійне місце роботи , а відповідач на момент розгляду справи не має самостійного доходу , те, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]є малолітніми і потребують обов'язкової материнської турботи , те що позивачка має більше часу для , щоб приділити вихованню дитини та інші обставини , які мають значення для визначення місця проживання дитини. При вирішенні спору щодо визначення місця проживання дітей суд надав належну оцінку зазначеному висновку та з'ясував всі обставини, що мають істотне значення при визначенні місця проживання дітей з матір'ю, зокрема характеризуючі дані батька та матері, їх матеріальний стан та побутові умови проживання, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, місце проживання та стан їх здоров'я. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Так як позов підлягає задоволенню, тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved