Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування. У вказаній квартирі зареєстрована позивач, її донька [PERSON] та відповідач [PERSON] (її чоловік), шлюб з яким в подальшому було розірвано. Відповідач з лютого 2013 року по теперішній час у квартирі не проживає та нею не користується, особистих речей відповідача в квартирі немає, за комунальні послуги відповідач не сплачує. Позивач вказує, що реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі обмежує право позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Додатково зазначив, що шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року. Відповідач з лютого 2013 року по теперішній час у квартирі позивача не проживає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS] Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 24 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Антиповою І.В. Згідно довідки форми №3 Комунального концерну «Центр комунального сервісу» №15519 (№405/83/13) від 29 січня 2016 року у спірній квартирі зареєстрована позивач [PERSON] (з 25.07.2013 року), дочка позивача [PERSON] (з 25.07.2013 року) та відповідач [PERSON], чоловік позивача (з 16.08.2007 року). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року. З відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» №345 від 06 травня 2016 року вбачається, що відповідач з будь-якими заявами з приводу чинення йому перешкод у користуванні квартирою за період з червня 2015 року по теперішній час не звертався. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Outcome: approved