Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільних дітей. Мотивуючи тим, що з 16.03.2002 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, фактично з березня 2003 року сімейні відносини та ведення спільного господарства припинено, а тому за рішенням суду від 10 жовтня 2005 року шлюб між ними було розірвано, відповідач не приймає жодної участі у вихованні та утриманні своїх дітей, не цікавиться обставинами їх життя. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їх синів: МИКИТИ, [INFO] та БОГДАНА, [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, дала покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не явився, до суду надав письмову заяву, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав повністю. Представник третьої особи Органу Опіки та Піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області, позовні вимоги підтримала, вважає, що в інтересах неповнолітніх дітей, відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Представник Служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові Ради у судове засідання не з,явився, надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав підтримують в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони у справі позивач [PERSON], і відповідач [PERSON], з 16 березня 2002 року перебували в шлюбі. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва, копія якого долучена до матеріалів справи шлюб між [PERSON], відповідачем у справі та [PERSON], позивачем у справі, розірвано 10 жовтня 2005 року, актовий запис № 972. Заслухавши сторони у справі, свідків, вивчивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Враховуючи положення ст. ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Як зазначено у ч.2 ст.150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 5 ст. 150 СК України передбачено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З наданих документів вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей, жодного разу не цікавився життям та проблемами дітей, ніколи не відвідував і не відвідує їх вдома, не цікавиться шкільним життям синів, за час навчання [PERSON] та [PERSON] в ліцеї №15 м. Чернігова на батьківських зборах не з»являвся, з класним керівником не спілкувався, на підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучена довідка за № 267 від 12.07.2016р. ліцею № 15 м. Чернігова. Зазначені обставини підтверджені показами свідків [PERSON], та [PERSON], які підтвердили у суді, що позивача знають з її дитинства, оскільки вони мешкають в одному багатоквартирному будинку. Позивач має двох синів, батьком яких є [PERSON]. Проте батько дітей з ними не проживає, ніякої участі у їх вихованні і утриманні не приймає. Хлопчики у 2015 році чекали його на своє день народження, але він так і не з,явився, чим дуже розстроїв хлопців. Допитаний у суді свідок [PERSON], суду повідомила, що є класним керівником у школі де навчаються [PERSON] та [PERSON]. Батька хлопчиків жодного разу не бачила в школі. Він не цікавиться особистим життям своїх синів, не готує їх до дорослого життя. Вихованням і утриманням хлопців займається матір. Відповідно висновку органу опіки та піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради за № 148 від 25 липня 2016 року, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач у відповідності до ч.1 п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей і тому батько може бути позбавлений судом батьківських прав. Оскільки судом було з,ясовано, що батько хлопчиків в добровільному порядку ніякої матеріально допомоги дітям не надає, не піклується про їх фізичний, моральний та духовний розвиток. Дані обставини вказують на те, що відповідач зовсім не дбає про нормальне самоусвідомлення дітей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». На підставі наведеного судом зроблено висновок, що відповідач не виконував і не виконує по цей час в повному обсязі своїх батьківських обов'язків. На даний час у суді відсутні відомості про те, що відповідач піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток і що йому чинять перепони в цьому. На підставі наведеного судом зроблено висновок, що в даному випадку є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх сині [PERSON] та [PERSON] і це позбавлення буде відповідати інтересам дитини. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та надавши їм правову оцінку суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не дбає про своїх дітей, їх фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток і позбавлення його батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дітей, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved