Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею, відповідач до досягнення сином повноліття сплачував аліменти. Після досягнення повноліття син на контрактній основі продовжує навчання в Національному транспортному університеті на денній формі навчання по спеціальності транспортні технології. Розмір щорічної оплати за надання освітньої послуги, згідно з укладеним з навчальним закладом договором, становить 17300 гривень. Син під час навчання проживає в гуртожитку, за який також сплачуються кошти. Син власного доходу не має, потребує матеріальної допомоги батьків у зв?язку з продовженням навчання. Кошти необхідні для оплати навчання, проживання в гуртожитку, купівлі продуктів харчування, одягу та взуття, навчальних матеріалів та канцелярського приладдя, проїзду до місця навчання та додому. На даний час син перебуває на її повному утриманні. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки є працездатним, зареєстрований як фізична особа - підприємець, має стабільний та достатній заробіток. На її звернення допомагати дитині під час навчання відмовив. Посилаючись на норми статті 199 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 03 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі статтею 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 03 лютого 2021 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 23 лютого 2021 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на вказані правила, днем вручення судової повістки відповідачу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 08 січня 2021 року [PERSON] досягнув повноліття. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області 24 грудня 2013 року (а.с. 9), рішення Миронівського районного суду Київської області про розірвання шлюбу № 371/180/14-ц від 05 березня 2014 року (а.с. 12). З 01 вересня 2020 року [PERSON] є студентом Національного транспортного університету, де навчається на контрактній основі, на денній формі навчання по спеціальності транспортні технології. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь рік навчання становить 69200 гривень, в тому числі за рік підлягає до сплати за навчання 17300 гривень. Вказані обставини підтверджуються даними довідки Національного транспортного університету № 1005 від 04 січня 2021 року (а.с. 16), договору про навчання № 40029 від 25 серпня 2020 року та договору № 1230-20 від 10 вересня 2020 року, укладених Національним транспортним університетом та [PERSON] (а.с.13-15). [PERSON] зареєстрований та проживає на час навчання в гуртожитку, що знаходиться по [ADDRESS] , перебуває на утриманні позивача. Позивач сплачує кошти за навчання сина, а також оплачує проживання у гуртожитку, в якому проживає син під час навчання. Такі обставини встановлені даними квитанції № NOGPE4027М від 21 вересня 2020 року (а.с. 17), договору найму житлового приміщення в гуртожитку від 10 вересня 2020 року (а.с. 18), довідки Миронівської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання № 02-50/2520 від 03 вересня 2020 року, довідки про реєстрацію місця проживання особи № 53815161 від 02 жовтня 2020 року (а.с. 21), квитанції № 0.0.1827947422.1 від 09 вересня 2020 року (а.с. 22). За даними Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідач [PERSON] зареєстрований в реєстрі, як фізична особа - підприємець з 11 жовтня 2001 року (а.с. 23). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Згідно правил статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За правилами частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (комп?ютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Син сторін [PERSON] у зв?язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки власного доходу не має. Допомогу на навчання дитини надає мати. [PERSON] , хоча і досягнув повноліття, але продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Позивач несе витрати на навчання сина, його проживання у гуртожитку, проїзд до місця навчання та додому. Крім вказаних витрат, студенту необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування тощо. З огляду на розмір витрат, які необхідні для забезпечення життєдіяльності сина, мати не в змозі одноособово забезпечити йому повне утримання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено наявність юридичних фактів, що зобов?язують відповідача до сплати матеріальної допомоги на навчання: досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі. Згідно приписів частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує будь-яку відсутність у сина відповідача можливості свого матеріального забезпечення та одержання належного матеріального утримання. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, передбачених статтею 182 Сімейного Кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну допомогу на навчання сина в розмірі ј частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Висновки за результатами розгляду На підставі статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, які можуть бути підставою для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує будь-яку відсутність у [PERSON] можливості свого матеріального забезпечення, вартість навчання, проживання, необхідність у витратах на харчування, одяг, небхідне приладдя для начання. З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів, необхідного для утримання повнолітнього сина, такий розмір може бути визначений в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За правилом статті 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За правилами статті 141 Цивільного процесуального кодексу Українивідповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved