Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що згідно з договором дарування частини жилого будинку від 28.07.1999 року їй та її брату - відповідачу [PERSON] було подаровано 33/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого Білоцерківським МБТІ станом на 19.08.2009 р., будинок [ADDRESS] поділено на дві квартири, з окремими входами. 33/50 частки вказаного будинку - це квартира № 1, яка належить позивачу та її брату - відповідачу [PERSON] Вона складається з коридору площею 4,30 кв. м (приміщення 1-1), кухні площею 3,70 кв. м (приміщення 1-2), житлової кімнати площею 8,0 кв. м (приміщення 1-3), житлової кімнати площею 14,80 кв. м (приміщення 1-4). Відповідач по справі [PERSON] не дозволяє позивачу користуватися належною їй часткою будинку, в зв'язку з цим, позивач просить зобов'язати відповідача [PERSON] надати доступ та не чинити перешкоди [PERSON] у володінні і користуванні квартирою [ADDRESS] вселити [PERSON] разом з її трьома дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, причини неявки суду невідомі та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради підтримала позов в частині вселення дітей, щодо вселення повнолітніх осіб, покладалась на розсуд суду. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, представника третьої особи суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з договором дарування частини жилого будинку від 28.07.1999 року, посвідченим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г. (реєстр № 2-2856), позивачу та її брату - відповідачу [PERSON] було подаровано 33/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] Встановлено, що 26 серпня 1999 року Білоцерківським МБТІ за позивачем зареєстровано право власності на 33/100 частки вказаного будинку (реєстр № 1341). Як слідує з технічного паспорту, виготовленого Білоцерківським МБТІ станом на 19.08.2009 р., та пояснень позивача будинок [ADDRESS] поділено на дві квартири, з окремими входами. 33/50 частки вказаного будинку - це квартира № 1, яка належить позивачу та її брату - відповідачу [PERSON] Вона складається з коридору площею 4,30 кв. м (приміщення 1-1), кухні площею 3,70 кв. м (приміщення 1-2), житлової кімнати площею 8,0 кв. м (приміщення 1-3), житлової кімнати площею 14,80 кв. м (приміщення 1-4). Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідач по справі [PERSON] не дозволяє їй користуватися належною їй часткою будинку, господарськими будівлями і спорудами, не пускає в будинок, поставив свої замки на вхідні двері в будинок та сарай. Відповідач влаштовує сварки з приводу користування будинком, поводиться грубо та агресивно, ображає, принижує її. З цього приводу вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів з письмовими заявами, що підтверджується висновками Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області від 05.01.2016 р., 23.06.2016 р., 27.06.2016 р., 24.09.2016 р. Позивач зазначає, що на її утриманні перебувають троє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Позивач не має іншого житла на праві власності. З 16.09.2014 р. вона з дітьми проживає в двокімнатній квартирі її бабусі, займає одну кімнату. Бабуся важко хворіє та не погоджується на їх подальше проживання в її квартирі. Тому вона бажає переїхати і поселитися з дітьми у належній їй частині вищевказаного будинку, та крім того, позивач здійснила вже добудову до належної їй частки в спірному будинку, зробила окремий вхід, задля уникнень спільного користування житлом з братом. Згідно зч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно дост. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні достовірно встановлено, що подарована позивачу та відповідачу частка вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд є їх спільною частковою власністю, якою вони мають володіти, користуватися і розпоряджатися спільно. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про усунення перешкод у володінні та користуванні частиною будинку шляхом вселення позивача в будинок, оскільки між сторонами більше року триває спір, позивач має право вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження належною їй часткою будинку шляхом вселення її з дітьми в [ADDRESS]. Згідно ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 701 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved