overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 21 квітня 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Скибинецької сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач з середини травня 2014 року не проживає разом з ними та добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 21 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконкомом Скибинецької сільської ради Тетіївського району Київської області в Книзі реєстрації шлюбів 21.04.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №2. Від шлюбу мають двох дочок - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.2008 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.08.2010 року. Діти проживають разом з позивачем, що вбачається з довідки №373 від 21.11.2014 року, виданої виконкомом Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області. Відповідач з серпня місяця 2014 року не проживає разом з позивачем та дітьми, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що підтвердили сторони. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами немає домовленості щодо способу виконання батьками обов'язку утримувати дітей. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Так, як відповідач не виконує обов'язку утримувати дітей до їх повноліття, вимоги позивача підлягають до задоволення. Позивач звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 21 лютого 2014 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції зроблено актовий запис №7. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO]. З лютого 2015 року сторони не підтримують відносин, відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та не надає матеріальну допомогу. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сім'ї, тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З пояснень позивача та доданих матеріалів справи судом встановлено, що 21 лютого 2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис №7. Від шлюбу мають дитину [PERSON], 30 серпня 2014 року року народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОК № 270735 від 09 вересня 2014 року. Дитина проживає з позивачем за адресою: вул.. Квітнева,6 смт. Володарка, що підтверджується довідками № 3458 та № 3459 від 17.09.2015 року, виданими виконавчим комітетом Володарської селищної ради Володарського району Київської області. Рішенням Володарського районного суду Київської області від 23 березня 2015 року з відповідача проводиться стягнення аліментів, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2015 року ВП № 47346263 відділу державної виконавчої служби Володарського району Київської області Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки подружні відносини між сторонами припинилися, суд не вживає заходів щодо примирення подружжя, так як надання сторонам строку для примирення лише затягне розгляд справи. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не проживають спільно, тому суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 21 серпня 1992 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Косівської сільської ради Володарського району Київської області та про що зроблено актовий запис №5. Від шлюбу мають трьох дітей, один з яких є неповнолітнім - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не знаходять спільної мови, не розуміють один одного, через що між ними виникають сварки та суперечки, подальше збереження сім'ї є неможливим, тому просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила суду, що вона з відповідачем не знаходить спільної мови, між ними постійно виникають суперечки та конфлікти, подружні відносини вони не підтримують, просила суд строк для примирення не надавати. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що хоче надалі проживати з дружиною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 серпня 1992 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Косівської сільської ради Володарського району Київської області 21.08.1992 року складено відповідний актовий запис №5. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.1992 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.10.1993 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.06.2006 року. Сторони не знаходять спільної мови, не розуміють один одного, через що між ними виникають сварки та суперечки, подружні відносини вони не підтримують. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки подружні відносини між сторонами припинилися, суд не вживає заходів щодо примирення подружжя, так як надання сторонам строку для примирення лише затягне розгляд справи. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони подружні відносини не підтримують, тому суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 23 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області зроблено запис за №48. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач вживає спиртні напої, вчиняє сварки. З грудня 2012 року вони припинили подружні відносини та перестали вести спільне господарство, тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 23 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області в Книзі реєстрації актів про одруження 23.11.2002 року зроблено запис за №48. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.04.2003 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.11.2010 року. Під час проживання між сторонами виникали непорозуміння та конфлікти. Для збереження сім'ї ухвалою Володарського районного суду Київської області від 12 вересня 2014 року подружжю призначений строк для примирення до 16 грудня 2014 року, однак сторони не примирилися. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони подружні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 24 листопада 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивач посилається, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області в Книзі реєстрації шлюбів 24.11.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №85. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.2013 року. Дитина проживає разом з позивачем, що вбачається з довідки №431 від 20.10.2014 року, виданої виконкомом Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами немає домовленості щодо способу виконання батьками обов'язку утримувати дитину. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, як відповідач не виконує обов'язку утримувати дитину до її повноліття, вимоги позивача підлягають до задоволення. Позивач звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 25 листопада 1989 року вона уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 405413. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем протягом останніх років поступово погіршилося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, між ними постійно виникають сварки, що спричиняє душевні страждання. Відповідач не підтримує нормальну моральну атмосферу в смї. На даний час ведення між ними спільного господарства не припинено, проте вона не бачить підстав підтримувати сімейні відносини, тому просила суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві поросила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просив суд розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 1989 року сторони зареєстрували шлюб, про що Логвинською сільською радою Володарського району Київської області в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.11.1989 року зроблено відповідний запис за №14. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-БК №273295 від 02 листопада 2000 року. Спільне життя позивачки з відповідачем протягом останніх років погіршилося, що привело до припинення шлюбних відносин. Позивач вказує, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, між ними постійно виникають сварки, що спричиняє душевні страждання. Відповідач не підтримує нормальну моральну атмосферу в смї. На даний час ведення між ними спільного господарства не припинено, проте позивачка не бачить підстав підтримувати сімейні відносини. У заяві поданій суду відповідач визнав позовні вимоги, що свідчить про підтвердження фактів, які вказала позивач у позовній заяві. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач просить не надавати строк для примирення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинилися, суд не вживає заходів щодо примирення подружжя, так як надання сторонам строку для примирення лише затягне розгляд справи. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони подружні відносини не підтримують, подальше збереження сімї є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 25 червня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.06.2014 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося, у них різні погляди на життя, подружні відносини припилися, вони з листопада 2014 року не проживають разом, подальше збереження сім'ї стало неможливим, тому просила суд розірвати шлюб. Позивач позовні вимоги підтримала повністю. У судове засідання відповідач повторно не з'явився, був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що 25 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київської області в Книзі реєстрації шлюбів 25.06.2014 року зроблено відповідний актовий запис за №692. Сторони після одруження проживали разом п'ять місяців. З листопада 2014 року сімейні відносини не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, через різні погляди на життя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки подружні відносини між сторонами припинилися, суд не вживає заходів щодо примирення подружжя, так як надання сторонам строку для примирення лише затягне розгляд справи. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони подружні відносини не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, тому суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 28 квітня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №19 від 28.04.2012 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Подружні відносини вони не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сім'ї, тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги, пояснила суду, що протягом строку, наданого для примирення, вони не примирилися. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснив суду, що вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області в Книзі реєстрації шлюбів 28.04.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №19. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 01 серпня 2012 року виконавчим комітетом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками №479 та №480 від 23 жовтня 2013 року, виданими виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 02 грудня 2013 року подружжю призначений строк для примирення до 02 березня 2014 року, однак сторони не примирилися, подружні відносини вони не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не проживають спільно, тому суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій зазначила, що 29 серпня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Великовербиченській сільській раді Сарненського району Рівненської області, про що зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації шлюбів за №30. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 06 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 26.10.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції від 21.05.2014 року №2247 заборгованість по аліментам станом на 20.05.2014 року становить 6494,26 грн. Оскільки відповідач ухиляється від сплати заборгованості, вона просить суд стягнути заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 6494,26 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.07.1998 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.2000 року. Відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 26.10.2010 року по справі №2-412/2010 з [PERSON], уродженця с. Вірка Сарненського району Рівненської області, [INFO], проживаючого [ADDRESS], стягнуто аліменти на користь [PERSON], яка проживає [ADDRESS] на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04 жовтня 2010 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач аліменти належним чином не сплачує та станом на 20.05.2014 року має заборгованість 6494,26 грн, що підтверджується довідкою №2247/02-22/2 від 21.05.2014 року, виданою Відділом державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції. З ч. 3 ст. 194 СК України випливає, що заборгованість за аліментами стягується за рішенням суду. Оскільки відповідач не сплачує аліменти, вимоги позивача про стягнення заборгованості за аліментами підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved