Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Знам'янського МРУЮ і просить винести рішення, яким скасувати постанову 3255 від 03.10.2001 року винесену Знам'янською державною виконавчою службою та зняти арешт з усього майна, належного [PERSON], зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №7999171. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що, звернувся до нотаріуса з приводу оформлення прав на спадкове майно та отримав відмову, в зв'язку з накладенням арешту, з забороною відчуження, на все його майно, на підтвердження чого отримав витяг з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Відповідно до вказаного витягу арешт накладено Знам'янською державною виконавчою службою постановою 3255 від 03.10.2001 року. На його запит ВДВС Знам'янського МРУЮ відповіло, що на примусовому виконанні жодного виконавчого документа щодо стягнення з нього коштів не перебуває. На виконанні ВДВС перебувало рішення суду про стягнення з нього аліментів, однак дружина померла, він став опікуном дитини, надав підтверджуючі документи виконавцю і виконавче провадження було закрито, однак арешт з його майна, всупереч вимогам ст. 50 ЗУ « Про виконавче провадження» знято не було, тож змушений з даним позовом звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд справу розглядати без його участі. Відповідач ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав до суду заяву в якій позов визнає, просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступне: На все майно [PERSON], постановою 3255 від 03.10.2001 року Знам'янською державною виконавчою службою накладено арешт (а.с.8). Станом на 26.08.2014 року у відділі ДВС Знам'янського МРУЮ на примусовому виконанні жодного виконавчого документа щодо стягнення з [PERSON] не перебуває (а.с.7). У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.60 ЗУ « Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, аналізуючи факти та відповідні правовідносини, суд вважає що позивач правомірно звернувся до суду з позовом про звільнення майна з під арешту і цей позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки позивачем не було заявлено вимоги про стягнення судових витрат, зазначене питання судом не вирішувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved