Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 квітня 2001 року у міському відділі РАГС Львівського ОУЮ, актовий запис № 525, в якому мають двох дітей: Данила, [INFO] та Олександра, [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя складалось непогано. Проте протягом останнього року між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сімї. Проживаючи разом, вони ведуть спільне господарство, але не підтримують подружніх відносин. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, ствердила, що категорично заперечує можливість примирення, так як мала достатньо часу для прийняття такого рішення, втратила до відповідача почуття любові та взаєморозуміння, а тому вживати заходи для збереження сімї не буде. Зазначила, що строк, наданий судом для примирення позитивних результатів не дав. Настоює на розірванні шлюбу. В судовому засіданні від 06 січня 2016 року відповідач позов заперечив та суду пояснив, що дійсно між ними виникали непорозуміння. На даний момент вони проживають разом та ведуть спільне господарство, проте не підтримують подружніх відносин. Вважає, що шлюб ще можна зберегти. Тому на клопотання відповідача судом надавався строк для примирення. В судове засідання, призначене на 10 лютого 2016 року відповідач не зявився, хоча належним чином (під розписку) був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявності у справі достатніх доказів. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 29.04.01., міцної сімї не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Проживаючи разом, сторони ведуть спільне господарство, проте не підтримують подружніх відносин. Як вбачається з тверджень позивача, вони намагалися зберегти сімю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали їх взаємовідносини не змінились. Строк, наданий судом для примирення позитивних результатів не дав. Позивач категорично ствердила суду, що втратила до відповідача почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про можливість збереження сімї, оскільки такі не відповідають дійсним обставинам справи. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved