Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у зв`язку із продовженням навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох років, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає, хоча може надавати, оскільки отримує пенсію та користується пільгами. Вона проживає із матір`ю, яка не має можливості надавати їй матеріальну допомогу, зважаючи на мінімальний розмір заробітної плати. Самостійно забезпечити себе не має можливості, у зв`язку із навчанням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, надала відповідь на відзив, згідно якого вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на її утримання у звязку із навчанням, оскільки отримує дохід у вигляді пенсії та є власником земельної ділянки площею 2 га, цільове призначення: ведення особистого селянського господарства. Щодо стану здоров`я відповідача, зазначила, що відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №980928 [PERSON] встановлена третя група інвалідності, протипоказана праця з навантаженням на ліву верхню кінцівку, тому вважає, що [PERSON] є працездатним. Також зазначила, що увесь час вона проживала та проживає разом з матір`ю, яка самостійно забезпечувала її матеріально в той час, коли батько аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачував, мати виконувала обов`язок з утримання неповнолітньої дитини одночасно за себе та за її батька в період, коли останній аліменти не надавав. Вважає, що по суті, мати вкладала в неї свої особисті гроші у вигляді аліментів, які мав би вчасно сплачувати батько, тому була вимушена максимально обмежувати витрати на себе. Заборгованість з аліментів на неповнолітню дитину, яку [PERSON] по сьогоднішній день не сплатив. Тягар відповідальності у зв`язку з безгрошів`ям, під час її неповноліття, був виключно на матері і тому покладання на неї більшу матеріальну відповідальність в період її повноліття та навчання, є не допустимим, оскільки її обов`язки по відношенню до матері та батька є однаковими. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у зв`язку із її навчанням в розмірі 400 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років, оскільки має інвалідність III групи, різні види захворювань, у зв`язку з чим потребує вартісного лікування. Єдиним джерелом його доходу є пенсія у розмірі 6368 грн. Твердження позивача, що її мати, [PERSON] не має можливості надавати матеріальне забезпечення, є безпідставним, оскільки розмір її доходу майже однаковий з його доходом. Також зазначив, що від другого шлюбу він маю неповнолітню доньку, [INFO] , яка проживає з ним та перебуває на його утриманні. А також на сьогоднішній день в рамках виконавчого провадження №48316652 з нього проводиться стягнення на користь [PERSON] , заборгованості по аліментам в обсязі 50% від його доходу щомісячно. Зазначвє, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у період його військової служби в зоні АТО та безпосередньої участі у проведенні бойових дій, частину проходження якої він перебував в якості добровольця та не отримував дохід. Вважає, що позивачем не доведено, що він має дохід, який дозволяє сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог позивача наполягає та надала докази щодо несення додаткових витрат на сплату комунальних послуг та посилалася на те, що відповідач має пільги на комунальні платежі, у зв`язку з тим, що є особою з інвалідністю та має право на пільги встановлені законом України для ветеранів війни інвалідів війни. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.08.2008 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.08.2008. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 01.10.2002. Позивач [PERSON] зареєстрована разом з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідок Житлово-комунального фахового коледжу Харківського національного університету міського господарства імені О.М.Бекетова від 25.09.2020,21.04.2021, [PERSON] з 01.09.2020 навчається на денній формі навчання за спеціальністю «Садово-паркове господарство» ВСП Житлово-комунального фахового коледжу Харківського національного університету міського господарства імені О.М.Бекетова, за рахунок державного бюджету, з терміном навчання до 31.01.2023. Загальна сума доходу з жовтня 2020 по березень 2021 складає 2940 грн. З січня 2021 по березень 2021 сума доходу складає 0 грн. Плата за проживання у гуртожитку останньої складає 393 грн. на місяць, що підтверджується копіями квитанцій. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18, провадження № 61-16005св20. Судом встановлено, що позивач, яка є дочкою відповідача та третьої особи, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Як вбачається з довідки про доходи Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради від 11.12.2020, [PERSON] працює у КЗ «Панютинський ліцей» Лозівської міської ради на посаді асистента вчителя, загальна сума її доходу за період з вересня 2020 по листопад 2020 становить 21756,25 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 22.10.2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу в зоні АТО та безпосередньої участі у проведенні бойових дій, не працює, пенсіонер та отримує пенсію по інвалідності, загальна сума якої за період з 01.12.2020 по 28.02.2021 складає 19105,20 грн., має у приватній власності земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, має певний ряд захворювань та є особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку із травмою пов`язаною із захистом Батьківщини, з протипоказаннями праці з навантаженням на ліву верхню кінцівку, з рекомендованими заходами у виді нагляду у ортопеда-травматолога, хірурга та стаціонарного лікування, має право, встановлені законодавством України, для ветеранів війни-інвалідів війни, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 83491,54 грн. за виконавчим листом №629/3467/13 від 30.12.2013, у зв`язку з чим постановою державного виконавця від 18.04.2019, звернено стягнення на його дохід у розмірі 50% на погашення заборгованості. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги чинного законодавства, обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що позивач скористалася своїм правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання, у зв`язку з продовженням навчання, та остання потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, суд також враховує, що повнолітня навчається на денній формі на бюджетній основі і з січня 2021 не отримує дохід (стипендію), відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи, працездатний, пенсіонер по інвалідності, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання 31.01.2013, у зв`язку з чим ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial