Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 61, яка знаходиться у будинку № 150 по вул.Гранітна у місті Маріуполі Донецької області. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником вказаної квартири, у якій зареєстрований її син [PERSON] Відповідач з 2013 року не проживає в квартирі, виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні платежі не сплачує. У звязку з вищевикладеним позивач вимушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого та не проживаючого у квартирі сина, зазнає труднощів в оформленні субсидії. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило, тому суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача, проживають за адресою: [INFO], буд.№ 150, кв.№ 62, підтвердили факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], з липня 2013 року по теперішній час. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири серії ААК № 038145 від 19.06.1997 року, [PERSON] купила квартиру, що знаходиться у м.Маріуполі по вул.Гранітній, буд.№ 150, кв.№ 61. Відповідно до реєстраційного свідоцтва від 04.06.1997 року Маріупольське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира, що знаходиться за адресою: м.Маріуполь, вул.Гранітна, буд.№ 150, кв.№ 61, зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.1997 року, що записано в реєстрову книгу № 106 П за реєстраційним № 36573. Згідно з інформацією, наданою на запит [PERSON] Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради 30.07.2018 року № 54-126-72, загальна кількість зареєстрованих осіб за адресою Донецька область, м.Маріуполь, вул.Гранітна, буд.№ 150, кв.№ 61, 2 особи, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно з ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386\~ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 1 ст.\~156\~ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч. 4 ст.\~156\~ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що та обставина, що відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на день ухвалення судового рішення не мешкає в спірному приміщенні більше року, а також не встановлено поважність причин відсутності [PERSON] На підставі ст. ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved