Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини даного віку, починаючи з 21.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.05.2017 у них народився син [PERSON]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження від 02.06.2017, видане Виконкомом Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Шлюб між ними не укладався але після народження сина [PERSON] спільно з нею, відповідачем було написано відповідні заяви в порядку ст. 125 Сімейного кодексу України, про визнання батьківства. Однак на даний час [PERSON] відмовляється брати будь-яку участь у вихованні та утриманні нашого сина, у звязку з цим змушена звернутися з даною позовною заявою. Позивач та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, скерували заяву про розгляд справи без їх участі просили позов задовольнити та проти заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень на позовну заяву та заяв про участь у розгляді справи не надійшло. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд вважає про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~ Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.\~ Судом встановлено, що [PERSON] народився 26.05.2017, про що виконкомом Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис № 13, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 260534 (копія). Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, при цьому має обов'язок, встановлений ст. ст.\~84,\~180 СК України. Дитина знаходиться на утриманні та вихованні матері.\~\~ Відповідно до п. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно з ч. 1\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд вважає за можливе стягненути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави, згідно з ст. 141 ЦПК України. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України)

Outcome: approved