Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2011 у справі №2-1469/11 з твердої грошової суми в розмірі по 400 грн. щомісячно на дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] на частку від заробітку в розмірі третини від заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину в її користь до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилися донька [PERSON] та син [PERSON]. Шлюб між ними розірвано. Рішенням Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 16.06.2011 постановлено стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі по 400 грн. Будь-якої допомоги відповідач в добровільному порядку не дає, тому позивачка змушена звернутися в суд з даним позовом, оскільки донька [PERSON] навчається в Бориславському медичному коледжі з 2017 року на платній формі навчання та зросла сума коштів на належне утримання двох дітей. Ухвалою судді від 06.12.2018 позовну заяву [PERSON] до\~[PERSON] про\~збільшення розміру\~аліментів та\~зміну способу\~стягнення аліментів\~на дітей прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу [PERSON] в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред'явити зустрічний позов. У встановлений ухвалою термін відповідачем відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред'явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2011 [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] (змінила прізвище з «Максимів» на «Дангофер», що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ, № 206505, а/с 7) аліменти в сумі по 400 (чотириста) грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки про склад сімї від 19.07.2018 [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] та сином [PERSON] (а/с 11). З копії договору №21 про навчання [PERSON] навчається в Бориславському медичному коледжі з 2017 року на платній формі навчання. Вартість навчання складає 10500 грн/ (а/с 9-10) Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ч.1 та ч.2\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів згідно\~ст.182 ЦПК України\~та роз'яснень, що містяться в п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, що містяться в 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.\~ст.182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до Правової позиції, яка викладена у постанові по справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на викладене, на думку суду, зміна способу стягнення з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми на 1/3 частки його доходу, не тільки не суперечитиме положенням\~ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», а і забезпечить більш кращі умови для фізичного розвитку його доньки. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом докази, суд вважає, що на даний час розмір аліментів, що визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2011 року у твердій грошовій сумі, з врахуванням зміни цінової політики, а також збільшення прожиткового мінімуму для дітей в порівнянні із тим, який був визначений на момент ухвалення первинного рішення суду про стягнення аліментів, може бути зміненим, оскільки суму грошових коштів, що отримує позивачка є недостатньою для забезпечення нормального розвитку дітей, оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З огляду на викладені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Згідно з п.23 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved