Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 17.03.2003 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька в встановлений законом строк до нотаріальної контори ніхто не звертався. 08.03.2012 року померла її мати [PERSON] Після її смерті в встановлений законом строк до нотаріальної контори також, ніхто не звертався. Позивач зазначає, що не мала можливості у встановлений строк подати заяву про прийняття спадщини, оскільки, після смерті батька здійснювала догляд за хворою матірю, а після смерті матері у звязку зі своєю хворобою та відсутністю відповідача на території України. З цих підстав позивач просить суд про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши відповідача, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки вважає, що зазначене визнання позову суперечить закону. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувались. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 17.03.2003 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька в встановлений законом строк до нотаріальної контори ніхто не звертався. 08.03.2012 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті в встановлений законом строк до нотаріальної контори також, ніхто не звертався. Ці обставини підтверджуються копією паспорту позивача, свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], копією технічного паспорту на квартиру № [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не довів суду, тих обставин, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] з поважної причини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з тим, вказані вище докази не доводять тих обставин, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій, як подання заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає, що об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини впродовж встановлених законом шести місяців з часу відкриття спадщини, у позивача не було. З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому ця вимога задоволенню не підлягає. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: dismissed