Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 05 лютого 1994 року, зареєстрований відділом запису актів громадського стану виконавчого коміткту Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 161. Обгрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 1994 року. У даному шлюбі в них неповнолітніх дітей немає. Однак, сімейне життя в них не склалось. У зв`язку з різними поглядами на життя, між ними погіршилися стосунки, що призвело до того, що вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просить справу розглядати у її відсутності та позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав та просить такий задоволити. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 05 лютого 1994 року уклали шлюб зареєстрований відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 161, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , проте, міцної сім`ї не створили. Внаслідок непорозумінь, які виникали в сім`ї, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Непорозуміння в сім`ї носять постійний характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, між сторонами втрачено, а примирення неможливе. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., згідно з квитанції № 47744361 від 11.02.2020 року, банк отримувача Казначейство України, отримувач УКуСихів.рм.Львів, р/р [NUMBER] , МФО 899998, КОД ЄДРПОУ 38007636. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420,40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 420,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved