Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] за адресою: м. Львів, вул. Коломийська, 13/32. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що до 03.04.2013 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, які по сьогоднішній день проживають разом з нею за адресою м. Львів, вул. Кос-Анатольського, 4/48, де і зареєстровані. Зазначає, що 04.01.2018 вона придбала інше житло, в яке має намір переїхати і здійснити реєстрацію дітей за новою адресою. Просить врахувати, що зверталася до відповідача з проханням надати згоду на зміну реєстрації місця проживання їх дітей, проте отримала відмову. Зазначає, що відповідач не виконує обовязки по сплаті аліментів та не бажає приймати участі в тому, щоб вона покращила житлові умови їх дітей, яка полягає лише у наданні такої згоди. Тому просить суд прийняти відповідне рішення з даного питання. Ухвалою суду від 26.02.2018 позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 19.04.2018 позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить суд змінити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з м. Львів, вул. Кос-Анатольського, 4/48 на м. Львів, вул. Коломийська, 13/32. Ухвалою від 17.04.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилась, 17.05.2018 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнений позов просить задовольнити. Відповідач за викликом суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зазначений строк не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Суд за згодою позивача, обумовленої у заяві від 17.05.2018 відповідно до ст.280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. У звязку з неявкою учасників справи та з врахуванням поданої заяви, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 24.04.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львов від 03.04.2013 розірвано. У шлюбі в сторін народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останніх серії 1-СГ №067354, №320487. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №66 від 17.01.2018 ЛКП «Старий Сихів», діти сторін проживають з матірю та зареєстровані за адресою: [INFO] (загальна площа квартири 72,7 кв.м, 3 кімнати) з 14.11.2012, Судом встановлено, що 15.01.2015 Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення із відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмір 650 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30.09.2014 і до досягнення повноліття. Розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року, згідно з розрахунком, наданим державним виконавцем, становить 38 669, 20 грн. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 04.01.2018, позивач придбала квартиру №[ADDRESS] (загальна площа квартири 84 кв.м, 4 кімнати). Вказана квартира позивачу належить на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №110210222 від 10.01.2018. Згідно із ч. 1 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За положеннями ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оцінивши докази по справі, беручи до уваги інтереси дітей, те, що вони проживають разом з матірю, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, неможливість вирішення питання зняття дітей з реєстрації без згоди відповідача, котрий ухиляється в такий спосіб від батьківських обов'язків, суд вважає за доцільне змінити місце проживання дітей сторін, з метою покращення умов їх проживання, з адреси: м. Львів, вул. Кос-Анатольського, 4/48 на м. Львів, вул. Коломийська, 13/32. Відповідно до ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на корить позивача слід стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved