Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з родиною проживаю у будинку за адресою [ADDRESS], з 24.12.2003 року, вже понад 10 років, що підтверджується копією домової книги. Будинок належить Відповідачам на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1995 року. Право власності зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації 20.07.1995 року за №676. Власники у 1996 році домовилися про продаж даного будинку. Оскільки на той момент через від'їзд вони не мали змоги оформити договір купівлі-продажу, була домовленість, що до нотаріуса звернуться пізніше, а Відповідачі надали нотаріально посвідчені довіреності, де уповноважили довірену особу продати позивачу даний будинок. Однак ще до укладення договору купівлі-продажу довірена особа померла. [PERSON] проживає у будинку відкрито, з відома власників, сільської ради та односельчан. Факт проживання підтверджується довідкою сільської ради, рішенням сільської ради про надання їй земельної ділянки за даною адресою. Але на будинок вона не має жодних правовстановлюючих документів, що створює ряд незручностей.Просить суд визнати не нею право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена була належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст.169 ЦПК України,суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони, належних чином повідомленої про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін . Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач з родиною проживаю у будинку за адресою [ADDRESS], з 24.12.2003 року, вже понад 10 років, що підтверджується копією домової книги. Будинок належить Відповідачам на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1995 року. Право власності зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації 20.07.1995 року за №676. Власники у 1996 році домовилися про продаж даного будинку. Оскільки на той момент через від'їзд вони не мали змоги оформити договір купівлі-продажу, була домовленість, що до нотаріуса звернуться пізніше, а Відповідачі надали нотаріально посвідчені довіреності, де уповноважили довірену особу продати позивачу даний будинок. Однак ще до укладення договору купівлі-продажу довірена особа померла. [PERSON] проживає у будинку відкрито, з відома власників, сільської ради та односельчан. Факт проживання підтверджується довідкою сільської ради, рішенням сільської ради про надання їй земельної ділянки за даною адресою. Але на будинок вона не має жодних правовстановлюючих документів, що створює ряд незручностей. Просить суд визнати не нею право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Нормамист. 328 ЦК України, закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ч.ч.1, 4ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, викладене свідчить про те, що позивач більше 10-ти років добросовісно, відкрито та безперервно володіє вищевказаними будинком з надвірними будівлями та земельними ділянками, тому у відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України набув право власності на них. Враховуючи положення статтей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей15,16 ЦК, а також частини четвертоїстатті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Оскільки позивач [PERSON] добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком та земельними ділянками протягом десяти років, а відповідачі, не вимагають усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження зазначеним майном, то позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved