Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що відповідач є її батьком. З 01.09.2017 року вона навчається в Хмельницькому національному університеті на денній формі навчання. На даний час вона та її неповнолітня сестра - [PERSON] перебувають на повному утриманні матері [PERSON] , оскільки відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач потребує матеріальної допомоги на навчання та проживання, так як розмір плати за надання освітньої послуги за рік становить 14957 грн., за проживання в гуртожитку вона сплачує 4500 грн. на рік. Навчаючись на денній формі навчання вона не має змоги влаштуватися на роботу. В 2018 році вона уклала шлюб з [PERSON] , однак її чоловік безробітний. Зазначає, що відповідач працює механіком в ТОВ «Межиріченський ГЗК» та отримує середню заробітну плату в розмірі 16364 грн., а тому має можливість надавати грошову допомогу на її навчання в розмірі 5000 гривень щомісячно на період навчання до 30.06.2021 року, починаючи з дня подання позову до суду. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 14.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 02.12.2020 року у даній справі здійснено перехід до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він є батьком чотирьох дітей, всім їм допомагає матеріально. Також з нього стягуються аліменти на неповнолітню [PERSON] . Визнав позовні вимоги частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на навчання [PERSON] у розмірі 2000 гривень, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За нормами ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичнихфактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.сп.8). Згідно з копією свідоцтва про шлюб [PERSON] 14.07.2018 року уклала шлюб з [PERSON] та обрала прізвище « [PERSON] » (а. сп.7). Довідкою Хмельницького національного університету №1148 від 25.11.2019 року підтверджено те, що [PERSON] навчається в Хмельницькому національному університеті на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.сп.12). Відповідно до квитанції від 13.08.2019 року [PERSON] було внесено плату за навчання в сумі 7500 гривень (а.с.3). Згідно договору б/н від 28.08.2017 на проживання у гуртожитку Хмельницького національного університету, який укладено між навчальним закладом та [PERSON] , щомісячна плата за проживання у гуртожитку за ліжко-місце складає 440 гривень. Строк дії даного договору - до 01.07.2018 року (а.сп.4). Заробітна плата матері позивача [PERSON] за 6 місяців 2019 року становить 37302,98 грн., що підтверджується довідкою про доходи виданою Філією «ІГЗК» АТ «ОГХК» від 08.11.2019 року (а.сп.5). Із довідки про доходи ТОВ «Межиріченський ГЗК» слідує, що заробітна плата [PERSON] за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року становить 98187,24 грн. (а.сп.6). Оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд враховує, що позивач в своїй позовній заяві, обґрунтовуючи витрати на навчання, зазначає, що плата за надання освітньої послуги за рік становить 14957 грн., надаючи лише копію квитанції від 13.08.2019 року про внесення плати за навчання в сумі 7500 гривень, однак самого договору (та/або інших документів) з визначенням вартості освітньої послуги до матеріалів заяви не долучено. Крім цього, строк дії договору на проживання у гуртожитку закінчився 01.07.2018, інших документів, які б доводили факт проживання позивача до цього часу в гуртожитку, а також вартість такого проживання суду не надано. [PERSON] посилається на те, що починаючи з 14.07.2018 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] , який є безробітним, однак жодних доказів на підтвердження даної обставини не надає. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи часткове визнання позову відповідачем, виходячи з завдань цивільного судочинства, зокрема забезпечення інтересів дитини, які полягають крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд з урахуванням відомостей про матеріальний стан позивача та відповідача,

Outcome: partial