Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 18.08.2007 Інженерненською сільською радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис №11. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2019 по справі № 335/4240/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дівоче « [PERSON] ». Дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання їх дитини. Відповідач мешкає окремо. На теперішній час позивач сама утримує та виховує їх доньку, на даний час позивач офіційно не працевлаштована, постійно змушена шукати джерела доходів для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання себе та своєї доньки. Відповідач молодий, працездатний, має автомобіль, аліменти відповідач нікому не сплачує, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей не має та не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. [PERSON] постійно потребує нормального харчування, одягу, відвідує платні секції та кружки, займається з репетиторами англійської мови. Враховуючи те, що взаємної згоди щодо розміру та порядку виплати аліментів між сторонами не досягнуто, [PERSON] звернулася до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь, аліменти на утримання доньки, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн., щомісячно,починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксації судового процесу, відповідно до якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29.01.2008 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №58, батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] » та підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 27.08.2019 за № 272070-2019. Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , що підтверджується довідками за № 04-28/2-5186 від 06.08.2020 та № 04-28/2-5187 від 06.08.2020 про реєстрацію місця проживання особи. Встановлено, що дочка: [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, дитина знаходиться на матеріальному утриманні матері, відповідач належної допомоги не надає. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров`я, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти стягуються з дня подачі позову до суду. Отже, враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., яка на переконання суду є доцільною в інтересах дитини для забезпечення їй матеріальної підтримки від батька. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved