overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності між ними спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї і відносин між чоловіком та дружиною незалежно від того, що проживають разом. Відповідач періодично зловживає алкоголем, після чого постійно виникають сварки , скандали та приступи агресії, що ускладнює і так непрості відносини між ними. Неодноразово виникали з уст чоловіка погрози розправою. Її намагання налагодити сімейне життя позитивних результатів не принесли. Дана ситуація привела до того, що з січня 2010 року не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, втрачена любов та взаємоповага один до одного. Вважає, що їх сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, і додатково пояснила, що після двічі наданого судом терміну для примирення змін на краще не відбулося, відносини не покращилися, а навпаки, навіть в цей час відповідач продовжував погрожувати розправою , підіймав на неї руку, що негативно впливає і на дітей та травмує їх психіку. Просить їх шлюб розірвати . Відповідач в судовому засіданні заперечив відносно розірвання шлюбу, категорично не визнає наведені позивачем підстави в обгрунтування позову про розірвання шлюбу, вважає, що для розірвання шлюбу немає причин . Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 4). Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.7), а [INFO] - син [PERSON] (а.с.8). Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останнього часу відносини між ними погіршилися, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. Судом двічі було надано сторонам строк для примирення. За час наданого судом строку для примирення змін у сім'ї на краще не відбулося, бажання зберегти шлюб не виявили. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дітей, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними спільних інтересів, неможливості досягнення спільної згоди по вирішенню проблемних ситуацій. На протязі останнього року проживають окремо, спільно господарства не ведуть , шлюбних відносин не підтримують. Відповідач залишив дітей без належної батьківської уваги та матеріально їм не допомагає . Вважає, що їх подальше спільне життя та примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначає , що на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 48 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 5). Від спільного проживання у них 13 жовтня 2008 року народився син [PERSON], а 29 червня 2012 року дочка [PERSON] ( а.с. 6,7). Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останнього року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, спільно господарства не ведуть, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сімї, зловживання відповідачем алкоголем. На грунті цього виникали постійні сварки і суперечки, що негативно впливало на психіку та здоровя дітей. На протязі півтора року проживають окремо, спільно господарства не ведуть , шлюбних відносин не підтримують. Відповідач фактично створив іншу сімю, з дітьми не спілкується, матеріально їм не допомагає. Вважає, що їх подальше спільне життя та примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначає , що на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 січня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 4). Від спільного проживання у них 20 липня 2005 року народився син [PERSON], 08 лютого 2010 року дочка [PERSON], 09 вересня 2011 року дочка [PERSON], 02 червня 2014 року - дочка [PERSON] ( а.с. 6-9). Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх півтора року подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, спільно господарства не ведуть, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного, мають різні погляди на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого неодноразово влаштовує конфлікти та сварки. Дана ситуація привела до того, що протягом останніх кількох місяців між ними припинені шлюбні відносини, спільно господарство не ведуть. Спільні діти на даний час повнолітні, однак чоловік добровільно звернутися в органи ДРАЦСу з метою розірвання шлюбу не бажає. Вважає, що їх подальше спільне життя та примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 5). За час спільного проживання у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON] та син [PERSON], які на даний час є вже повнолітні. Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх кількох місяців подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, спільно господарства не ведуть, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , за час спільного проживання почали відчувати неприязнь одне до одного внаслідок відсутності між ними спільних інтересів, стали менше проявляти уваги один до одного. Ще однією причиною розірвання шлюбу вважає зловживання відповідачем спиртних напоїв, на підставі чого у них часто виникали сварки, що негативно впливало на виховання дітей. Намагання змінити поведінку чоловіка результатів не принесли. Дана ситуація привела до фактичного припинення їх шлюбних відносин. Протягом останніх двох років разом не проживають, спільно господарства не ведуть . Вважає, що їх сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя неможливе. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Від відповідача також надійшла заява, в якій зазначає , що на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 жовтня 1997 року у Павлівській сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ( а.с. 4). Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх двох років проживають окремо, спільно господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. За час наданого судом терміну для примирення спільної думки та бажання зберегти сім'ю як позивач , так і відповідач не знайшли. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, дітей залишити проживати з позивачем по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. На даний час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільно господарства не ведуть, тобто їхній шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше спільне життя та примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати, малолітнього сина [PERSON] залишити проживати разом з нею. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, оскільки не має можливості зявитися в судове засідання за станом здоровя, в якому також вказує, що позов визнає , на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 лютого 2014 року у виконавчому комітеті Соснинської сільської ради Іваничівського району Волинської області , актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 086675 ( а.с. 4). Від спільного проживання у сторін 02 травня 2015 року народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. ( а.с. 5) Сімейне життя у сторін не склалося, на протязі останнього періоду подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, спільно господарства не ведуть, проживають окремо, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, дитину залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , причиною цього є зловживання відповідачем алкогольних напоїв , внаслідок чого в сімї виникали сварки, суперечки, конфліктні ситуації. Намагання вплинути на відповідача змінити свою поведінку та відношення до сімї результатів не принесли. На даний час за спільною добровільною згодою з відповідачем проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, їх відновлення не бажає, тобто їхній шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше спільне життя та примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати, дітей залиши проживати разом з нею. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, де також зазначає , що позов визнає , на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 травня 2006 року у Луковичівській сільській раді Іваничівського району Волинської області , актовий запис № 3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 011954 ( а.с. 4). Від спільного проживання у сторін 11 листопада 2006 року народився син [PERSON], а 03 лютого 2009 року син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. ( а.с. 5,6) Сімейне життя у сторін не склалося, на протязі останнього періоду подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, спільно господарства не ведуть, проживають окремо, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, дітей залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , причиною цього є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Практично з моменту укладення шлюбу відповідач відносився до неї зневажливо, принижував, а останнім часом почав застосовувати фізичне насильство. Дана ситуація призвела до того, що вона разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків. Таким чином, з серпня місяця 2016 року з відповідачем проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, їх відновлення не бажає, тобто їхній шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше спільне життя та примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати разом з нею. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, де також зазначає , що позов визнає , на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області , актовий запис № 190 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 055519( а.с. 7). Від спільного проживання у сторін 21 вересня 2010 року народився син [PERSON], а 25 вересня 2013 року дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. ( а.с. 6) Сімейне життя у сторін не склалося, на протязі останніх кількох місяців проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, спільно господарства не ведуть, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved