Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісяця, до закінчення навчання, чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку, в залежності, яка з цих обставин настане першою. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] з 15 лютого 1991 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син продовжує навчання у Знамянському професійно-технічному училищі №12, період навчання по 30 квітня 2017 року, форма навчання денна, неповне державне забезпечення. Проживає син разом з нею і знаходиться на повному її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоч має постійне місце роботи, тож і можливість надавати синові матеріальну допомогу. Позивач у судовому засіданні розмір позовних вимог зменшила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/7 частини, з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, погодився сплачувати на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти у звязку з продовженням навчання, у розмірі 1/7 частини його заробітку (доходу) щомісяця. Вказав, що сплачує аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка також продовжує навчання у розмірі 1/7 частини заробітку щомісячно. Третя особа не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], на час його навчання. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Шлюб між сторонами розірвано 24 квітня 2009 року (а.с. 6,7). Відповідно до довідки виданої 09 листопада 2015 року, [PERSON] навчається у Знамянському ПТУ №12 з 01 вересня 2014 року по 30 квітня 2017 року за фахом слюсар з ремонту рухомого складу, на неповному державному забезпеченні, форма навчання денна (а.с. 5). Отримує стипендію, сума якої за період травень жовтень 2015 року складає 1950 грн (а.с. 21). Довідка про склад сімї свідчить про те, що [PERSON] проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с. 3). Позивач працює оператором сортувальної гірки у Знамянській дирекції залізничних перевезень, її заробітна плата за травень-жовтень 2015 року складає 32545 грн. 16 коп. (а.с. 4). З пояснень відповідача судом з'ясовано, що він має постійне місце роботи і з нього стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки у звязку з продовженням навчання, однак доказів на підтвердження зазначеного не надав. При цьому, зазначене не заперечується позивачем. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку,сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з навчанням. Згідно з ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у звязку з його навчанням; повнолітній [PERSON], якому не виповнилося 23 років, продовжує навчання на денній формі, що позбавляє його можливості працевлаштування; відповідач сплачує аліменти на утримання повнолітньої дочки у звязку з продовженням нею навчання; відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина; матеріальне становище сторін та інші обставини що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов'язані з навчанням, проживанням, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 1/7 частини усіх видів його заробітку, до закінчення ним навчання, на користь безпосередньо самого сина, а не позивача. Право на утримання аліментів невід'ємно, пов'язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. Суд звертає увагу сторін, що ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial