Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] року після смерті її матері - [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га по [ADDRESS], і для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом згідно положень ст.1261 ЦК України. Крім того, спадкодавець [PERSON] за життя, а саме 12.12.2014 року, склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новокотельнянської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за №7, відповідно до якого, заповіла все своє майно позивачу - [PERSON]. При цьому, позивач частково реалізувала свої спадкові права, а саме на житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Проте, реалізувати свої спадкові права в повному обсязі в позасудовому порядку позивач невзмозі, безпосередньо на спадкові земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і площею 0,18 га, для ведення особистого селянського господарство, які були передані у власність [PERSON], відповідно до рішення Волосівської сільської ради від 26.07.1994 року, оскільки на вказане спадкове майно спадкодавцем за життя не були виготовлені правовстановлюючі документи. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за нею, [PERSON], [INFO], як на спадщину за заповітом, після смерті матері [PERSON], що померла [INFO] року, право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], та площею 0,18 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з'явилися, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Представник відповідача, Новокотельнянської сільської ради, в підготовче судове засідання не з'явився, оскільки надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.5). На день смерті померла [PERSON] проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Позивач є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу позивача, відповідно до якого остання змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8-9). За життя, а саме 12 грудня 2014 року, [PERSON], був складений заповіт, зареєстрований в реєстрі за №7, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новокотельнянської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, відповідно до якого все належне їй на день смерті майно, спадкодавець заповіла [PERSON], яка є позивачем по справі (а.с.11). Остання частково реалізувала свої спадкові права, а саме на спадковий житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого вбачається, що позивач, [PERSON], зареєструвала право власності на вказаний вище спадковий житловий будинок (а.с.12-13). Крім того, до спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], та площею 0,18 га для ведення особистого селянського господарства, які були передані у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Волосівської сільської ради Андрушівського району, Житомирської області від 26 липня 1994 року (а.с.15). Згідно план-схеми cпадкових земельних ділянок розташованих по [ADDRESS], встановлено, що їх загальна площа становить 0,43 га, що відповідає заявленим в позовній заяві вимогам (а.с.17). При цьому, на вищезазначені спадкові земельні ділянки, за життя, спадкодавцем [PERSON] правовстановлюючі документи не виготовлялись, у зв'язку з чим приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області, було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, що підтверджується повідомленням нотаріуса (а.с.18). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 328, 380, 1225, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни її цільового призначення. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved