Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS]. Вказала, що разом з нею за вищевказаною адресою зареєстрована [PERSON], яка являлася її невісткою. Зазначила, що наприкінці жовтня 2009 року дозволила відповідачу прописатися у її будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки вона була дружиною її рідного сина. Вказала, що наприкінці 2010 року взаємовідносини між її сином та його дружиною погіршились, в зв'язку з чим влітку 2011 року [PERSON] забрала з її будинку свої особисті речі та переїхала на найману квартиру. Зазначила, що в травні 2012 року шлюб між [PERSON] та її сином було розірвано. Також зазначила, що на даний час відповідач працює в різних приватних підприємствах на території Кіровоградської області. Таким чином, вважає, що відповідач не проживає у вищевказаному будинку з серпня 2011 року залишаючись бути зареєстрованою в ньому, а тому позивач змушений сплачувати за відповідача додаткові комунальні платежі. Вказала, що реєстрація відповідача являється перешкодою в користуванні і розпорядженні належною їй власністю. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 04.06.1971 року належить 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 01 березня 2011 року, виданою начальником Кіровоградського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації від 01.03.2011 року (а.с.8). Згідно довідки квартального комітету № 9 Ленінського району м. Кіровограда від 23 вересня 2012 року № 229, разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: син [PERSON], невістка - [PERSON], яка не проживає за вказаною адресою з серпня 2011 року (а.с. 10). Як вбачається акта від 26.09.2012 року завіреного головою квартального комітету № 9 Ленінського району м. Кіровограда, [PERSON] відсутня за місцем проживання в будинку за адресою: [ADDRESS], не проживає за вищевказаною адресою з вересня 2011 року (а.с. 11). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до домової книги за адресою: [ADDRESS], зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.6-7), яка з реєстрації належного позивачу житлового будинку знятись добровільно не бажає, що змушує позивача нести витрати по комунальним платежам і обмежує її право вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-15 від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає з серпня 2011 року в домоволодінні, яке належить позивачу, і місце її перебування не відомо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved