Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання трудового договору між працівником і фізичною особою - підприємцем, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.06.2004 року між ФОП [PERSON] та нею, як працівником було укладено трудовий договір, який був зареєстрований у Голосіївському районному центрі зайнятості 08.06.2004 року за № 19. Фактично трудові відносини між нею та відповідачем припинені, оскільки вона ще у 2005 році написала заяву роботодавцю про звільнення за власним бажанням, яку він відмовився у неї прийняти, тому вона була вимушена припинити свою трудову діяльність самовільно. В даний час вона бажає розірвати вказаний трудовий договір, та оскільки не має можливості звільнитися у встановленому законом порядку і знову працевлаштуватися, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки іншим чином вирішити спірне питання не має можливості. Просила суд про розірвання безстрокового трудового договору від 08.06.2004 року, укладеного між нею та ФОП [PERSON] та про зобов»язання Голосіївський районний центр зайнятості зняти його з реєстрації. В судовому засіданні 27.02.2017 року позивач підтримала свій позов та просила його задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку без участі відповідача не заперечувала. В судове засідання 13.03.2017 року позивач не з»явилася, просила проводити судове засідання без її участі та про задоволення вимог позову. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом належним чином про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні 27.02.2017 року просила суд про задоволення вимог позову, в судове засідання 13.03.2017 року не з»явилася. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 08.06.2004 року між відповідачем по справі ФОП [PERSON] та позивачем, як працівником було укладено трудовий договір, який був зареєстрований у Голосіївському районному центрі зайнятості 08.06.2004 року за № 19. Фактично трудові відносини між позивачем та відповідачем припинені, оскільки вона ще у 2005 році написала заяву роботодавцю про звільнення за власним бажанням, яку він відмовився у неї прийняти, тому вона була вимушена припинити свою трудову діяльність самовільно. Як вказувала в судовому засіданні позивач, на даний час вона бажає розірвати вказаний трудовий договір, та оскільки не має можливості звільнитися у встановленому законом порядку і знову працевлаштуватися, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки іншим чином вирішити спірне питання не має можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 4 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2011 року за №260, а також інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 року №358 провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин з належними їм документами до центру зайнятості, а у разі виникнення трудового спору між сторонами трудових стосунків - фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду про припинення дії договору, яке набрало чинності. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не бажав розірвати трудовий договір, а наразі місце знаходження роботодавця позивачу невідоме і всі особисті контакти втрачені, іншим шляхом вирішити питання про розірвання трудового договору не має можливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved