Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з січня 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який було розірвання рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області 16.06.2015 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з нею. На даний час діти фактично проживають разом з нею, але до теперішнього часу не мають реєстрації, в зв'язку з відсутністю письмового дозволу батька на реєстрацію дітей за її місцем реєстрації. Як наслідок вона не має змоги оформити на дітей соціальну допомогу, соціальну путівку на оздоровлення. Вона працює, має стабільний самостійний дохід. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліментні зобов'язання не виконує, аліменти не сплачує, участі у їх вихованні не приймає, не піклується про їх духовний, фізичний розвиток, не цікавиться станом здоров'я. Вона проживає у приватному будинку з газовим опалення, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. В будинку обладнана кімната для дітей, для здорового сну, навчання, ігор. З самого дитинства вона постійно піклується про дітей, повністю утримує матеріально. Таким чином, проживання дітей разом з нею відповідає їхнім інтересам. [PERSON] просить визначити місце проживання дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], разом з нею. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Із документів, виконаних відповідно до вимог Мінської конвенції «Про правову допомогу та правові відношення по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22 січня 1993 року вбачається, що [PERSON] був своєчасно сповіщений про день та час розгляду справи. Відповідач на запитання головуючого Стадник Ж.П., судді суду Столинського району Брестської області Республіки Білорусь, пояснив, що від спільного шлюбу з [PERSON] вони мають двох дітей з вина [PERSON], доньку - [PERSON]. На даний час діти проживають разом з матір'ю на Україні. С колишньою дружиною та дітьми спілкуються через Інтернет. Позовні вимоги позивачки визнав, не заперечував, щоб діти були зареєстровані за місцем проживання матері. Відповідач не заперечує проти розгляду цієї справи у його відсутність, оскільки обмежений у виїзді за межі Республіки Білорусь. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. За ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно із ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10) [INFO] народився [PERSON], батьком якого є - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11) [INFO] народилась [PERSON], батьком якої є - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно характеристики наданої Домаською сільською радою м. Лозова Харківської області від 18.08.2016 року (а.с.12) [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO] , донька - [PERSON], [INFO]. Діти мешкають за вищевказаною адресою без реєстрації. В сім'ї [PERSON] взаємовідносини добрі, мати добросовісно виконує свої обов'язки, дітям приділяється належна увага. Виховує двох неповнолітніх дітей одна. Мати працює, отримує заробітну плату, інших доходів в сім'ї не має. За час проживання в селі характеризується позитивно, працьовита, доброзичлива, уважна до людей похилого віку, матері та бабусі. В стосунках з сусідами і оточуючими ввічлива, витримана. У громадянських місцях поводить себе пристойно. Сумлінна та дисциплінована, добра господиня. Як вбачається з довідки № 483 від 25.07.2016 року виданої Домаською сільською радою м. Лозова Харківської області (а.с.13) [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO] , донька - [PERSON], [INFO]. Діти мешкають за вищевказаною адресою без реєстрації. Як вбачається з довідки № 84 від 08.07.2016 року виданої Домаський навчально-виховним комплексом «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Лозівської міської ради Харківської області (а.с.14) [PERSON] навчається в Домаському навчально-виховному комплексі «загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Лозівської міської ради Харківської області 3 класі. Як вбачається з довідки № 24 від 19.09.2016 року виданої Домаський навчально-виховним комплексом «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Лозівської міської ради Харківської області (а.с.15) [PERSON], 2012 року народження відвідує дошкільний підрозділ Домаського навчально-виховному комплексі «загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Лозівської міської ради Харківської області. З акту обстеження житлово-побутових умов від 25.07.2016 року (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає в трикімнатному приватному будинку, опалення газове. Санітарний стан приміщення задовільний. Батько дітей [PERSON] з сім'єю не проживає, в вихованні дітей часті не приймає. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.06.2015 року (а.с.17). розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей. Згідно довідки № 243 від 25.08.2016 року виданої КЗОЗ «Лозівська центральна районна лікарня» (а.с.21) [PERSON] на обліку в наркологічному відділенні КЗОЗ «Лозівської ЦРЛ» не перебуває. Згідно довідки № 631 від 19.08.2016 року виданої КЗОЗ «Лозівська центральна районна лікарня» (а.с.22) [PERSON] на обліку в психіатричному відділенні КЗОЗ «Лозівської ЦРЛ» не перебуває. Як вбачається з довідки № 83-ОК від 12.09.2016 року (а.с.23) [PERSON] працює ТОВ «АТБ-маркет» на посаді продавець-консультант в підрозділі магазину «Продукт-279» м. Лозова з 26.11.2014 року. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Відповідно до принципів 2 та 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особисті потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Позиція, що дитина може бути розлучена з матір'ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України». Тобто для розлучення малолітньої дитини з матір'ю необхідна наявність виняткових обставин, що передбачені ч. 2 ст. 161 СК України. При цьому суд не встановив виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір'ю, відповідачем до суду також таких доказів не надано. Про істотне значення обставин, визначених диспозицією ст. 161 СК України, для правильного вирішення спору про місце проживання дітей, зазначено й у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові № 6-2445цс16 від 14 грудня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, та враховуючи рівень матеріального забезпечення позивача, вік дітей, суд в інтересах дітей, прийшов до висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з їх матір'ю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved