Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 20.11.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Н.І. було посвідчено договір дарування нежитлової будівлі, який зареєстровано в реєстрі за №1126 та договір дарування земельної ділянки, який зареєстровано в реєстрі за №1132. Сторонами за вказаними договорами є дарувальник [PERSON] і обдарований [PERSON] , [INFO] , від імені якого як законний представник діяла мати [PERSON] . Зазначеними Договорами чітко визначено, що єдиним представником обдаровуваного є [PERSON] в розумінні положень Договорів, а саме: відповідно до п. 2.5. Договору дарування земельної ділянки від 20.11.2015 року: «п. 2.5. Договір складено у двох примірниках українською мовою, один з яких зберігається у справах Савчук Н.І. , приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, а другий видається представнику «Обдаровуваного»», Відповідно до п. 3.6. Договору дарування нежитлової будівлі від 20.11.2015 року: «3.6. Договір складено у двох примірниках українською мовою, один з яких зберігається у справах Савчук Н.І. , приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, а другий видається представнику «Обдаровуваного»». Внаслідок викрадення оригіналів Договорів дарування, [PERSON] в порядку статті 53 Закону України «Про нотаріат» 21.02.2020 року звернулась із заявою про видачу дублікатів зазначених Договорів дарування. До вказаної заяви було додано витяг ЄРДР та копію протоколу допиту потерпілої. 03.03.2020 року за вих. № 56/02-21 від приватного нотаріуса Савчук Н.І. надійшов лист повідомлення про відкладення вчинення нотаріальної дії строком на 1 місяць для витребування додаткових відомостей, 29.03.2020 року за вих. № 62/02-21 від 16.03.2020 від Савчук Н.І. надійшло повідомлення про відсутність підстав для видачі дублікатів документів, оскільки оригінали Договорів знаходяться у [PERSON] , які він пред`явив безпосередньо нотаріусу, а тому зазначені документи не є втраченими або зіпсованими. 07.08.2020 року відповідачем, на підставі заяви [PERSON] від 04.08.2020 року, було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, на підставі того, що оригінали вказаних Договорів дарування знаходяться у батька малолітнього [PERSON] - [PERSON] . Позивач зазначає, що відсутність оригіналів зазначених Договорів дарування у неї, як законного представника обдарованого, позбавляє можливості [PERSON] належним чином виконувати свої батьківські обов`язки та порушує права і законні інтереси малолітньої дитини. Тому, позивач просить визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Наталії Іванівни, яка полягає у безпідставній відмові у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі на підставі ст. 53 Закону України «Про нотаріат» дублікатів Договорів дарування від 20.11.2015 малолітньому [PERSON] [INFO] та зобов`язати відповідача вчинити нотаріальну дію в порядку ст. 53 Закону України «Про нотаріат» і видати дублікати вищезазначених договорів дарування. Позивач та її представник, адвокат Грибенников С.О., в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Червінчик Є.Е., позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, та пояснив, що 20.11.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Н.І. було посвідчено договір дарування нежитлової будівлі та земельної ділянки на якій вона розташована, за адресою: [ADDRESS] . А 21.02.2020 року до відповідача звернулась із заявою [PERSON] , мати малолітнього [PERSON] про видачу дублікату нотаріально посвідчених договорів дарування. 03.03.2020 року нотаріусом було направлено заявнику повідомлення про відкладення вчинення нотаріальної дії. 16.03.2020 року нотаріусом направлено позивачу повідомлення про відсутність підстав для видачі дублікатів документів, з посиланням на те, що відсутні підстави передбачені ст.53 Закону України «Про нотаріат» для вчинення даної нотаріальної дії. 07.08.2020 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідач не погоджується, що [PERSON] є єдиним представником обдарованого малолітнього [PERSON] , оскільки відповідно до положень ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Крім того, відповідно до п.14.1 рішення виконавчого комітету № 400 від 27.10.2015 року зазначено, що обов`язок щодо забезпечення майнових прав малолітнього покладається на його батьків та жодним чином не вказує, на те що [PERSON] , є єдиним представником обдарованого малолітнього [PERSON] . Також, управління майном малолітнього [PERSON] здійснюють обидва батьки, а тому наявність у одного із них, оригіналів договорів дарування, не порушує права неповнолітнього на право володіння належним майном та, відповідно, не є підставою для видачі дублікатів договорів дарування Нотаріусом факт втрати договорів дарування спростований шляхом огляду даних документів в службовому приміщенні нотаріальної контори, які були їй надані батьком дитини. Вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача спростовуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2020 року. Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 410 від 27.10.2015р. [PERSON] дозволено прийняти в дар нежитлову будівлю літ. «В» та земельну ділянку для розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту (кадастровий номер 3210300000:06:007:0045), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на ім`я малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Обов`язки щодо забезпечення прав малолітнього покласти на його батьків (а.с.10). Судом встановлено, що 20.11.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Н.І. посвідчено договір дарування нежитлової будівлі літ. «В» загальною площею 1388 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано в реєстрі за №1126. Сторонами за вказаним Договором є [PERSON] і [PERSON] , [INFO] , від імені якого, як законний представник, діє мати [PERSON] (а.с.11-12). 20.11.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Н.І. посвідчено договір дарування земельної ділянки для розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту (кадастровий номер 3210300000:06:007:0045), що розташована за адресою : [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за №1132 . Сторонами за вказаним договором є [PERSON] і [PERSON] , від імені якого, як законний представник, діє мати [PERSON] (а.с.13-14). Позивач стверджує, що зазначені договори дарування були в неї викрадені, та 13.01.2017р. [PERSON] звернулась до ч/ч Білоцерківського ВП про те, що 13.01.2017 в період часу з 17 години 00 хв. до 17 години 17 хв. невстановлена особа незаконно заволоділа належним їй автомобілем марки «LEXUS RX350» 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який знаходився біля будинку №20 по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква, Київської області, в якому на задньому сидінні заходилися вищезазначені документи і в цей же день, слідчим СВ Білоцерківського ВП в Київській області зазначені відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 289 КК України, що підтверджується матеріалами справи. Встановлено, що 21.02.2020 року [PERSON] , в порядку статті 53 Закону України «Про нотаріат», звернулась із заявою про видачу дублікатів зазначених Договорів дарування до приватного нотаріуса Савчук Н.І., на яку 03.03.2020 року вих. № 56/02-21 від приватного нотаріуса Савчук Н.І. було складено повідомлення про відкладення вчинення нотаріальної дії строком на 1 місяць для витребування додаткових відомостей (а.с.18). Встановлено, що 16.03.2020 року вих. №62/02-21 відповідач направила позивачу повідомлення про відсутність підстав для видачі дублікатів документів. У своєму повідомленні приватний нотаріус Савчук Н.І., зазначає, що оригінали Договорів знаходяться у [PERSON] , які він пред`явив для огляду безпосередньо нотаріусу, а тому зазначені документи не є втраченими або зіпсованими (а.с.19). Також, встановлено, що 04.08.2020 року [PERSON] знову звернулась на адресу приватного нотаріуса Савчук Н.І. із заявою про видачу дублікатів Договорів дарування в порядку ст. 53 Закону України «Про нотаріат» та 07.08.2020 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Савчук Н.І. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, яка обґрунтована тим, що оригінали вказаних Договорів дарування перебувають у батька малолітнього [PERSON] - [PERSON] , що є підставою для відмови у видачі дублікату документів (а.с.25). При вирішенні зазначеного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Питання винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до ст.2 Закону України «Про нотаріат» є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України. Передумовою законності нотаріальних актів є те, що нотаріус перед вчиненням нотаріальних дій має перевіряти відповідність їх закону. Згідно із главою 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Відповідно до глави 14 Порядку передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Такі ж підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії та порядок оскарження нотаріальних дій передбачені у статтях 49, 50 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса. Згідно ч. 1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат» та глави 22 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Згідно ч.2 ст. 53 Закону України, видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» дублікат втраченого документа видається нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Нотаріус чи інша посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, наділена повноваженням відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус повинен викласти причини відмови у письмовій формі (на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії) і у триденний строк винести мотивовану постанову про таку відмову і роз`яснити порядок її оскарження в суді (ст. 50 Закону). Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Наведений в ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» перелік підстав для відмови у видачі дубліката документа стосується осіб, які мають право на отримання дубліката документа, тобто перелічених у першому реченні ч. 7 ст. 8 Закону України «Про нотаріат», та підстав для його отримання, тобто лише у разі втрати або зіпсування документа, як це передбачено ч. 1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.1.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 666, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Таким чином, дублікати договорів дарування можуть бути видані виключно сторонам (учасникам) цього договору або їх представникам за договором. Як вбачається з оскаржуваної постанови, приватний нотаріус при винесені постанови про відмову у видачі дублікатів договорів дарування нежитлової будівлі і земельної ділянки від 20.11.2015 року посилається на те, що відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 1,2,3 глави 13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій - вказані нотаріальні дії не можуть бути вчинені, у зв`язку з існуванням оригіналів вказаних договорів дарування у батька малолітнього [PERSON] - [PERSON] . Цим самим, відповідач встановила й ствердила відсутність оригіналів документів у позивача, тобто у представника сторони обдарованого за договорами. Зазначеними договорами дарування чітко визначено, що стороною даних договорів дарування є [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , [INFO] , як законний представник та дані договори були видані їй, що підтверджується самими договорами, а саме відповідно до п. 2.5 Договору дарування земельної ділянки від 20.11.2015 року: «п. 2.5. Договір складено у двох примірниках українською мовою, один з яких зберігається у справах Савчук Н.І. , приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, а другий видається представнику «Обдаровуваного»» та відповідно до п. 3.6. Договору дарування нежитлової будівлі від 20.11.2015 року: «3.6. Договір складено у двох примірниках українською мовою, один з яких зберігається у справах Савчук Н.І. , приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, а другий видається представнику «Обдаровуваного»». Отже, відмовляючи позивачу [PERSON] у видачі дублікатів договорів дарування, як представнику сторони зазначених договорів, нотаріус встановила відсутність у [PERSON] оригіналів документів, але при цьому, безпідставно ототожнила права законного представника й представника сторони за договором. За рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради саме [PERSON] дозволено прийняти в дар майно, а батько дитини не міг одночасно виступати і дарувальником, і представником обдарованого за договорами. Обгрунтовуючи свої заперечення, сторона відповідача безпідставно й необгрунтовано посилається на положення ст. 177 СК України, оскільки дана норма регулює відносини щодо управління майном дитини, а в даному випадку, позивач просила отримати дублікат документу, який їй було видано при укладенні договору дарування і який у неї відсутній. Питання управління майном не вирішувалося. При розгляді звернення особи за видачею дублікату документу в повеноваження нотаріуса не входить вирішення питання щодо управління майном, чи рівності прав батьків, чи перевірка їх прав, можливе обмеження чи позбавлення цих прав. Відповідач, переконавшись про існування оригіналів документів у батька малолітнього [PERSON] , тобто у сторони дарувальника за договорами, якій за умовами договору не передбачено вручення примірників договорів, безпідставно відмовила позивачу видати дублікати документів. Відсутність оригіналів зазначених договорів дарування у представника обдарованого, сторони договору дарування, позбавляє можливості [PERSON] належним чином виконувати свої обов`язки, як представника малолітнього. Встановлена нотаріусом відсутність /викрадення/ у сторони обдарованого оригіналу договору дарування слід розцінювати, як втрату оригіналу документу, що є підставою за ч. 1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат» видати дублікат. Крім того, дублікати договорів дарування можуть бути видані виключно сторонам (учасникам) цього договору щодо яких учинялася нотаріальна дія. А в даному випадку, батько малолітнього, при вчиненні нотаріальної дії був стороною дарувальника та згідно умов договорів дарування, йому не передбачено вручення примірника договору. Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Наталії Іванівни, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця. Згідно зі ст.3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2018 року у справі №800/426/17, у постанові Верховного суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 та у постанові від 21.07.2019 року у справі №855/314/19. Позивач зазначає, що нотаріусом в повній мірі проігноровано вимоги ст. 51, 53 Закону України «Про нотаріат» щодо видачі дублікатів зазначених Договорів дарування безпосередньо [PERSON] , як представнику сторони обдарованого за договорами дарування. Однак, як було зазначено вище, приватний нотаріус Савчук Н.І. вчинила нотаріальні дії, шляхом винесення двох повідомлень та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в межах строків, визначених ст. 42, 50 Закону України «Про нотаріат». Відповідач вчинила дії, прийняла рішення і наведене виключає можливість визнавати протиправною бездіяльність. Незадоволення позивача з наслідками розгляду її заяви про видачу дублікату договорів не є наслідком визнання протиправною бездіяльність відповідача. Отже, на думку суду, є безпідставною вимога про визнання протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Наталії Іванівни щодо невидачі [PERSON] дублікатів договорів дарування. Однак, суд дійшов висновку, що нотаріус діяла всупереч вимогам ст. 49 та 53 Закону України «Про нотаріат», шляхом винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому, на підставі вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, суд зобов`язує приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Наталію Іванівну видати [PERSON] дублікат Договору дарування нежитлової будівлі літ.«В», розташованої за адресою : [ADDRESS], складеного на ім`я малолітнього [PERSON] [INFO] , від 20.11.2015 року та Дублікат Договору дарування земельної ділянки для розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для розміщення цеху по виробництву меблів, складу магазину по продажу промислових товарів з влаштуванням платної стоянки автотранспорту (кадастровий номер 3210300000:06:007:0045), що розташована за адресою : [ADDRESS] , складеного на ім`я малолітнього [PERSON] [INFO] від 20.11.2015 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача стягується судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial