Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 22.02.1996 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Спадщину після смерті батька прийняла мати позивача - [PERSON] Факт прийняття матірю спадщини після смерті батька підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.07.1998 року, виданого в.о. державного нотаріуса Великолепетиської державної нотаріальної контори [PERSON] (спадкова справа № 55/98) , зареєстрований у реєстрі за № 466. Факт родинних відносин між позивачем та батьками підтверджується свідоцтвом про народження. За життя батько позивача - [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Заповіт Ілліча», що підтверджується рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2018 року. № 629/3739/17 та рішенням Великолепетиської селищної ради народних депутатів Херсонської області № 135 від 14.06.2000 року «Про затвердження земельної частки (паю) пропущеним раніше членам КСП ім. Петровського та «Заповіт Ілліча»», згідно якого [PERSON] було включеного під № 14 до списку раніше пропущених осіб в списках і які мають право на повний пай колишнього КСП «Заповіт Ілліча». Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 року встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Пунктом 2 вказаного Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Батько позивача - [PERSON] на час паювання КСП «Заповіт Ілліча» 05.01.1995 року (дати видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Заповіт Ілліча») був пенсіонером КСП «Заповіт Ілліча», а тому був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт Ілліча». Таким чином, батько позивача відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» № 720/95 від 08.08.1995 року отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча». Але за життя батько сертифікат на право на земельну частку пай не отримав у звязку з тим, що був пропущений у списках осіб, які мають право на земельну частку «пай» КСП «Заповіт Ілліча». Розпорядженням голови Великолепетиської районної державної адміністрації № 182 від 18.05.2001 року «Про погодження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Заповіт Ілліча»» розмір земельної частки (паю) в середньому по господарству визначений 5,96 умовних кадастрових гектара, вартість земельної частки (паю) -25731 грн. Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча», увійшло до складу спадщини, що залишилася після смерті батька позивача - [PERSON] і яку прийняла мати позивача - [PERSON] на підставі ст. 529 ЦК України від 18.07.1963 року № 1540-VI. Факт прийняття матірю спадщини після смерті батька підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.07.1998 року, виданого в.о. державного нотаріуса Великолепетиської державної нотаріальної контори [PERSON] (спадкова справа № 55/98), зареєстрований у реєстрі за № 466. Мати позивача - [PERSON] померла 19.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Місцем відкриття спадщини відповідно до ст. 1221 ЦК України є останнє проживання спадкодавця, тобто Херсонська область, Великолепетиський район смт. Велика Лепетиха вул. Тельмана, 5. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року № 435-IV (надалі ЦК України), який набрав чинності з 01.01.2004 року, Правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не булла прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після смерті матері позивача відкрилась 19.06.2002 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності УК України, то до спадщини після смерті матері необхідно застосовувати правила ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що за життя мати заповіт не складала, то спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач як син спадкодавця, належить до першої черги права на спадкування за законом. Іншим спадкоємцем першої черги спадкування є рідна сестра позивача - [PERSON], але вона не проживала з матірю на момент її смерті, не прийняла спадщину після смерті матері, не претендує на неї і не буде звертатися в суд за продовженням строку прийняття спадщини, що підтверджується її заявою від 21.01.2003 року, посвідченої приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] На момент смерті матері позивач проживав разом з нею, що підтверджується домовою книгою для прописки осіб, проживаючих у [INFO] та довідкою Великолепетиської селищної ради № 3339 від 15.11.2018 р. і не подавав заяви про відмову від спадщини. Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач просить суд визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом, після померлої 19.06.2002 року [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча» смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області розміром 5,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] на підставі рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Херсонської області № 135 від 14.06.2000 року «Про затвердження земельної частки (паю) пропущеним раніше членам КСП ім. Петровського та «Заповіт Ілліча»», рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2018 р. справа № 629/3739/17. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнала та просить розглядати справу у її відсутність. Вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 22.02.1996 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КГ № 289859 від 23.02.1996 року. Спадщину після смерті батька прийняла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.07.1998 року, виданого в.о. державного нотаріуса Великолепетиської державної нотаріальної контори [PERSON] та спадковою справою № 55/98, зареєстрований у реєстрі за № 466, після смерті [PERSON] Факт родинних відносин між позивачем та батьками підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ № 352281 від 06.12.1972 року. За життя батько позивача - [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Заповіт Ілліча», що підтверджується рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2018 року № 629/3739/17 та рішенням Великолепетиської селищної ради народних депутатів Херсонської області № 135 від 14.06.2000 року «Про затвердження земельної частки (паю) пропущеним раніше членам КСП ім. Петровського та «Заповіт Ілліча»», згідно якого [PERSON] було включеного під № 14 до списку раніше пропущених осіб в списках і які мають право на повний пай колишнього КСП «Заповіт Ілліча». Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 року. встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Пунктом 2 вказаного Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Батько позивача - [PERSON] на час паювання КСП «Заповіт Ілліча» 05.01.1995 року (дати видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Заповіт Ілліча») був пенсіонером КСП «Заповіт Ілліча», а тому був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт Ілліча». Таким чином, батько позивача - [PERSON] відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» № 720/95 від 08.08.1995 року отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча». Але за життя [PERSON] сертифікат на право на земельну частку пай не отримав у звязку з тим, що був пропущений у списках осіб, які мають право на земельну частку «пай» КСП «Заповіт Ілліча». Розпорядженням голови Великолепетиської районної державної адміністрації № 182 від 18.05.2001 року «Про погодження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Заповіт Ілліча»» розмір земельної частки (паю) в середньому по господарству визначений 5,96 умовних кадастрових гектара, вартість земельної частки (паю) -25731 грн. Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча», увійшло до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яку прийняла мати позивача [PERSON] на підставі ст. 529 ЦК України від 18.07.1963 року № 1540-VI. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.07.1998 року, виданого в.о. державного нотаріуса Великолепетиської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 466 та спадковою справою № 55/98. [PERSON] померла 19.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 358641 від 29.10.2002 року. Місцем відкриття спадщини відповідно до ст. 1221 ЦК України є останнє проживання спадкодавця, тобто Херсонська область, Великолепетиський район смт. Велика Лепетиха вул. Тельмана, 5. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року № 435-IV (надалі ЦК України) , який набрав чинності з 01.01.2004 року, Правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не булла прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 19.06.2002 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності УК України, то до спадщини після смерті [PERSON] необхідно застосовувати правила ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що за життя мати заповіт не складала, то спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач належить до першої черги права на спадкування за законом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину за законом чи заповітом відсутні. На момент смерті [PERSON] позивач проживав разом з нею, що підтверджується домовою книгою для прописки осіб, проживаючих у [INFO] та довідкою Великолепетиської селищної ради № 3339 від 15.11.2018 року і не подавав заяви про відмову від спадщини, а тому прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що через відсутність сертифікату про право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] позивач не може оформити спадщину за законом після смерті [PERSON] через органи нотаріату, а тому з метою захисту порушеного цивільного права позивача, відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 р., ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392, 1217-1218, 1261, 1268 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча» смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області розміром 5,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON], померлого 22.02.1996 року, на підставі рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Херсонської області № 135 від 14.06.2000 року «Про затвердження земельної частки (паю) пропущеним раніше членам КСП ім. Петровського та «Заповіт Ілліча»» та рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2018 р. справа № 629/3739/17. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 524, 524, 549 ЦК України від 18.07.1963 року, ст.ст. 319, 321, 392 ЦК України, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 року,

Outcome: approved