Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на об'єкт нерухомості. У своєму позові позивач вказала, що на підставі рішення двадцять другої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради № 37/504 від 01.08.2005 року між мною на Запорізькою міською радою, 14.11.2005 року був укладений договір оренди, землі, за умовами якого мені передано в строкове платне користування земельні ділянки для розташування торговельного павільйону у складі торговельного комплексу, які знаходяться в [ADDRESS]. В оренду передані земельні ділянки загальною площею 0,0254 га (копія договору оренди від 14.11.2005 року та акт прийому-передачі земельних ділянок від 21.11.2005 року № 040526100747 додається) На даній земельній ділянці позивачем був побудований торгівельний павільйон у складі торгівельного комплексу по [ADDRESS], який актом комісії Запорізької районної адміністрації від 14.07.2005 року прийнятий до експлуатації. Комісією з питань соціально-економічного розвитку району Заводської районної адміністрації 15.11.2009 позивачу було надано згоду на проведення реконструкція існуючого павільйону під кафе з літнім майданчиком та будівництво дитячого кафе з гральним майданчиком (витяг протоколу № 39 від 15.11.2009р. засідання комісії з питань соціально-економічного розвитку району Заводської районної адміністрації. 31.07.2013 року комісією по упорядкуванню роботи об'єктів сфери обслуговування Заводського району позивачу було дано погодження щодо реконструкції діючого павільйону-закусочної в стаціонарний продовольчий магазин-закусочну з літнім майданчиком, з розширенням в межах діючого відводу земельної ділянки (витяг з протоколу № 11 від 31.07.2013 р. ). На теперішній час торгівельний павільйон позивачем реконструйований в стаціонарний продовольчий магазин-закусочну з літнім майданчиком. Згідно листа ОП ЗМБТІ № 21291 від 28.11.2012 року, за результатами обстеження місця знаходження, запропоновано присвоїти торговельному павільйону літ. А, побудованому позивачем, поштову адресу - [ADDRESS] (копія листа № 21291 від 28.11.2012 р.). Позивач є користувачем даного об'єкту нерухомості. Вона зверталась до районної адміністрації, державного Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради з питання визнання за нею права власності на новостворений об'єкт нерухомості, але їй було роз'яснено, що для визнання за нею право власності їй необхідно надати документи, які підтверджують її право власності на земельну ділянку. Оскільки іншим способом захистити мої права неможливо, позивач змушена звертатися до суду з позовом про їх захист у передбачений ст.16 ЦК України спосіб, шляхом визнання за нею права власності на даний об'єкт нерухомості. У своєму позові позивач просить визнати за нею право власності на продовольчий магазин-закусочну з літнім майданчиком, розташований в торговельному комплексі по [ADDRESS] та присвоїти продовольчому магазину-закусочній з літнім майданчиком, який розташований в торговельному комплексі по [ADDRESS], поштову адресу - [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача проти позову не заперечує. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення двадцять другої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради № 37/504 від 01.08.2005 року між [PERSON] та Запорізькою міською радою, 14.11.2005 року був укладений договір оренди, землі, за умовами якого [PERSON] передано в строкове платне користування земельні ділянки для розташування торговельного павільйону у складі торговельного комплексу, які знаходяться в [ADDRESS]. Із договору оренди від 14.11.2005 року та акту прийому-передачі земельних ділянок від 21.11.2005 року № 040526100747 встановлено, що в оренду передані земельні ділянки загальною площею 0,0254 га Із акту комісії Запорізької районної адміністрації від 14.07.2005 року встановлено, що побудований позивачем торгівельний павільйон у складі торгівельного комплексу по [ADDRESS] прийнятий до експлуатації. Із витягу з протоколу № 39 від 15.11.2009р. засідання комісії з питань соціально-економічного розвитку району Заводської районної адміністрації встановлено, що комісією з питань соціально-економічного розвитку району Заводської районної адміністрації 15.11.2009 позивачу було надано згоду на проведення реконструкція існуючого павільйону під кафе з літнім майданчиком та будівництво дитячого кафе з гральним майданчиком. Із витягу з протоколу № 11 від 31.07.2013 р. встановлено, що 31.07.2013 року комісією по упорядкуванню роботи об'єктів сфери обслуговування Заводського району позивачу було дано погодження щодо реконструкції діючого павільйону-закусочної в стаціонарний продовольчий магазин-закусочну з літнім майданчиком, з розширенням в межах діючого відводу земельної ділянки. Із листа ОП ЗМБТІ № 21291 від 28.11.2012 року встановлено, що за результатами обстеження місця знаходження, запропоновано присвоїти торговельному павільйону літ. А, побудованому позивачем, поштову адресу - [ADDRESS]. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Орендарі набувають право на оренду земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 р. Згідно статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування -орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» визначені права та обов'язки орендаря, якою в тому числі визначено право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У відповідності до ч.і ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, визначених в п. 3 Постанови №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Таким чином, позов [PERSON] знайшов свої докази і обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved