Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 7/45 частин житлового будинку 41 по вулиці Пасова, м. Мелітополь, Запорізької області у порядку спадщини на підставі заповіту від 28.02.2011 року, після смерті [PERSON], померлого 02.11.2015 року. Позовна заява обґрунтована тим, що 02.11.2015 року помер цивільний чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 7/45 частин житлового будинку 41 п вулиці Пасова м. Мелітополь, які належали йому на підставі свідоцтва про право н спадщину за законом від 13.07.2008 року. За своє життя [PERSON], 28.02.2011 року все своє майно, де б воно не знаходилось та із чого б воно не складалось заповідав позивачу. Законних спадкоємців першої черги за законом на відкриту спадщину після смерті [PERSON] не має, також не має інших спадкоємців на підставі заповіту. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] на підстав заповіту, шляхом подання у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого на вищезазначене нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення суду за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 02 листопада 2015 року помер цивільний чоловік позивача [PERSON] /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 7/45 часток житлового будинку № 41, що розташований по вул. Пасова у м. Мелітополі. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копії технічного паспорта та довідки Мелітопольського МБТІ, право власності на 7/45 часток житлового будинку № 41 по вул. Пасова в м. Мелітополь зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину р. № 3-1555 від 30.07.2008 року виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою /а.с. 8,16,17-20/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно копії заповіту складеного 28.02.2011 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належало на день смерті і на що він за законом мав право заповів [PERSON] Вказаний заповіт був зареєстрований у спадковому реєстрі 28.02.2011 року під № 50798768 /а.с.21,22/. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] та інших спадкоємців після його смерті ані за законом, ані за заповітом не має. Отже, згідно ст. 1235 ЦК України позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом звернення з заявою про її прийняття до нотаріальної контори у шестимісячний строк. У відповідності до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.06.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю документів які б підтверджували право власності померлого на нерухоме майно /а.с. 23/. Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно та визнати за [PERSON] право власності на 7/45 частин житлового будинку 41 по вулиці Пасова, м. Мелітополь, Запорізької області у порядку спадщини на підставі заповіту від 28.02.2011 року, після смерті [PERSON], померлого 02.11.2015 року.

Outcome: approved