Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позову вказує, 20.12.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Дмитрівською сільською радою Знаменського району Кіровоградської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний момент вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, з 28 березня 2014 року проживають за різними адресами. Примирення з відповідачем не можливе. Вказує, що їхній шлюб став носити формальний характер, та вона прийшла до висновку його розірвати, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору щодо розподілу спільного майна і місця проживання дитини немає. Донька проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач гроші на утримання дитини дає нерегулярно. Відповідач має постійний заробіток. Інших утриманців у нього немає, а тому також просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\; частини всіх видів доходів щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала . Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що сторони зареєстрували шлюб зареєстрували 20.12.2008 року Дмитрівською сільською радою Знаменського району Кіровоградської області. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]., яка проживає з матір'ю та знаходиться у неї на утриманні. Спільне життя не склалося. Шлюбних відносин не підтримують і спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаємопорозуміння . Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Майновий спір між сторонами не існує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України , при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога на утримання дитини. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. по вимозі про стягнення аліментів та на користь позивача 243 грн. 60 коп. по вимозі про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved