Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 24 серпня 1982 року, який зареєстровано в Пустовійтівській сільській раді Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 17, в період якого у них народився малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та непорозуміння на ґрунті зловживання відповідачем спритними напоями та навіть заподіяння тілесних ушкоджень позивачу, у звязку з чим вона змушена була перейти проживати до своїх батьків. З 1988 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, а на прохання розірвати шлюб через районний відділ реєстрації актів цивільного стану відповідач ухиляється. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній, аліменти на утримання сина стягуватися не будуть. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.13,14,20,25), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.18), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.15,21,22,23,26,27), у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою позивача в порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 серпня 1982 року, який зареєстровано Пустовійтівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 17 (а.с.6), а в свідоцтві про укладання шлюбу по батькові позивача записано як «Ониськівна», в той час як згідно записів у паспорті громадянина України її по батькові записано як «Онісіївна» (а.с.4-5). Згідно довідки відділу державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 12 лютого 2014 року №91/05-19 «Онисим», «Онісій», «Онисько» відносяться до власних імен людей та є тотожними (а.с.30). В період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народився малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.7), який згідно довідки Березнуватівської сільської ради від 12 червня 2015 року № 269 проживає разом з позивачем за місцем її реєстрації (а.с.8,29). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків та непорозуміння на ґрунті зловживання відповідачем спритними напоями, у звязку з чим позивач змушена була перейти проживати до своїх батьків, а з 1988 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 1988 року, тривалий час живуть окремо, спільного господарства не ведуть та до цього часу не поновили шлюбних відносин. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній, аліменти на утримання дитини позивач стягувати не бажає, а дитина буде проживати разом з нею. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved