Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання заповіту нікчемним, посилаючись на те, що з 1957 року перебувала у шлюбі з [PERSON] та в 1958 році спільними зусиллями та коштами вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул.Миру, 48 в с.Вівся Чемеровецького району Хмельницької області. 26.10.2014 року її чоловік помер, після смерті якого відкрилася спадщина, і вона як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що при житті її чоловік 29.04.2010 року зробив заповіт, посвідчений Вільховецькою сільською радою, яким все належне йому майно заповів [PERSON]. Вказує, що даний заповіт порушує її права як дружини померлого, співвласника, оскільки [PERSON] належала лише ? частина в спільній сумісній власності, зокрема у вищевказаному будинковолодінні, крім того вона як непрацездатна вдова має право на обов»язкову частку у спадковому майні, а тому її частка має становити ? частини. Крім того, в порушення вимог ст.1255 ЦК України при посвідченні заповіту, який робив [PERSON], крім службової особи, яка посвідчує заповіт, тобто секретаря Вільховецької сільської ради, були присутні інші сторонні особи, що вбачається із тексту заповіту «текст заповіту прочитано вголос», у зв»язку з чим була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання зявився та подав до суду позовну заяву, якою уточнив позовні вимоги, просить суд визнати частково недійсним заповіт, зроблений [PERSON] 29.04.2010 року, посвідчений Вільховецькою сільською радою, та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмрі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., та в судовому засіданні підтримав дані позовні вимоги. Відповідач на чергове судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги не визнає та заперечує щодо їх задоволення, оскільки вважає заповіт таким, що зроблений та посвідчений у відповідності до вимог закону. Представник третьої особи Вільховецької сільської ради [PERSON] у судовому засіданні заперечив стосовно позовних вимог, вказавши на те, що посвідчення заповіту секретарем сільської ради проводилось відповідно до вимог закону, на останнє судове засідання не з»явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1957 року позивачка перебувала в шлюбі [PERSON] і в 1958 році під час перебування в шлюбі спільними зусиллями та коштами вони побудували житловий будинок загальною площею 60 кв.м та житловою площею 28,1 кв.м з господарським будівлями, що знаходиться по вул.Миру, 48 в с.Вівся Чемеровецького району Хмельницької області, тобто відповідно до положень ст.ст.355, 367 ЦК України, ст.60 СК України сторони в рівних долях являлись співвласниками вказаного будинковолодіння. Після смерті [PERSON], який помер 26.10.2014 року, відкрилась спадщина і позивачка як його дружина та спадкоємець першої черги у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що її чоловік [PERSON] 29 квітня 2010 року зробив заповіт, посвідчений Вільховецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, реєстраційний номер 35, яким все належне йому майно заповів відповідачу [PERSON]. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина лише на належну йому ? частину в спільній сумісній власності будинковолодінні по вул.Миру, 48 в с.Вівся Чемеровецького району, Хмельницької області, оскільки іншим співвласником являється позивачка. Згідно ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала в кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Позивачка [PERSON], [INFO], як на момент відкриття спадщини, так і на даний час є непрацездатною вдовою, а тому згідно ст.1241 ЦК України має право на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов»язкова частка), а тому її частка, зокрема в будинковолодінні має становити ? частини. Згідно до розяснень викладених в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд вважає, що заповіт, зроблений [PERSON] 29 квітня 2010 року та посвідчений Вільховецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, реєстраційний номер 35, слід визнати частково недійсним. Також відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судових витрат по справі судовий збір. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд вважає відмовити, оскільки позивачем не надано розрахунку вартості наданої позивачу правової допомоги.

Outcome: approved