Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що 11 березня 2008 року після смерті її батька - [PERSON],відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок, присадибну земельну ділянку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по провулку Береговому, 6 с. Івниця, Андрушівського району.Позивач є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 Цивільного кодексу України. Інших спадкоємців не має.Вона у встановлений законом термін відповідно до ст.1270 Цивільного кодексу України звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте позивачка не може реалізувати своє право на отримання спадщини в позасудовому порядку, оскільки на будинок, земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства не виготовилялись правовстановлюючі документи. Будинок по пров. Береговий, 6 с. Івниця відповідно довідки наданою Івницькою сільською радою рахується за [PERSON]Земельна ділянка площею 0.25 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0.25 га. для ведення особистого селянського господарства відповідно до рішення 14 сесії 21 скликання Івницької сільської ради від 03 грудня 1993 року була передана у власність спадкодавцю. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач та її представник не зявилися,направили на адресу суду заяви,з проханням розглядати справу в їх відсутність, вказували,що позов підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність, вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи,суд встановив: 11 березня 2008 року після смерті батька позивача - [PERSON],відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок, присадибну земельну ділянку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по провулку Береговому, 6 с. Івниця, Андрушівського району.Позивач є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 Цивільного кодексу України. Інших спадкоємців не має. Вона у встановлений законом термін відповідно до ст.1270 Цивільного кодексу України звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте позивачка не може реалізувати своє право на отримання спадщини в позасудовому порядку, оскільки на будинок, земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства не виготовилялись правовстановлюючі документи. Будинок по пров. Береговий, 6 с. Івниця відповідно довідки наданою Івницькою сільською радою рахується за [PERSON]Земельна ділянка площею 0.25 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0.25 га. для ведення особистого селянського господарства відповідно до рішення 14 сесії 21 скликання Івницької сільської ради від 03 грудня 1993 року була передана у власність спадкодавцю. Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені письмовими доказами та вважаються судом доведеними в порядку ст.61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216, 1220,1222,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов ,визнає за позивачем на право власності на будинок № 6 по провулку Береговому в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0.25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд; площею 0,15 га. для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою; право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства,розташовану по провулку Береговому в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області,як на спадщину після смерті [PERSON],померлого 11.03.2008 року. Відповідно до клопотання позивача понесені ними судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved