Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 3. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 12 січня 2008 року. Разом з відповідачем вони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з березня 2011 року з причин психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, що призвело до розпаду їх родини. Вважає, що подальше збереження їх родини є неможливим. З 2010 року за рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 12 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 482 (а.с. 4). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння, втрату почуття любові. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд позову про розірвання шлюбу але заперечень чи клопотань проти розгляду справи від останнього до суду не надходило, що свідчить про неможливість збереження сімейних відносин між сторонами у справі. Вивчивши матеріали справи та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивач підтримала позов, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно та шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved