Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання їх неповнолітніх дітей з матір'ю, з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер, причинами розпаду сім'ї позивач вважає той факт, що сторони є різними за характером людьми, між ними виникають постійні сварки через різні погляди на взаємовідносини; ведення спільного господарства та побуту, призводять до накопичування нетерпіння один до одного і в подальшому можуть негативно відобразитися на співвідносинах з дітьми, рідними та друзями, що приведе до втрати важливих стосунків. За час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей з їх матір'ю, просив розглянути позов за його відсутності. Позивач надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути позов за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 жовтня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 9427. У сторін є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Вжиті сторонами спроби до примирення виявилися безрезультатними, що не призвело до відновлення сім'ї. На примирення сторона не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору та спору між сторонами судом не встановлено. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], суд вважає цю вимогу такою, що підлягає задоволенню з огляду на такі обставини. Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Під час розгляду справи судом не встановлено наявності спору в цій частині вимог. Місце проживання дітей сторонами визначено за місцем проживання їх матері. Отже, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд має задовольнити позов у цій частині, визначити місце проживання неповнолітніх дітей за місцем проживання їх матері, оскільки підтвердження відсутності спору у судовому засіданні не може бути підставою для відмови у наданні особі судового захисту, що існував на момент звернення до суду з названим позовом.

Outcome: approved