Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який від народження має вади зі здоровя, а саме церебральний параліч спастико-дискінетичної форми, стійкий тетрапорез з вираженим порушенням акту ходи і самообслуговування, є дитиною-інвалідом. На даний час позивач займається вихованням дитини одна, що потребує багато сил, часу та значних коштів, адже він часто хворіє та весь час потребує ліків для підтримки стану здоровя. В звязку з вищезазначеним позивач вважає, що [PERSON] повинен приймати участь в додаткових витратах на утримання дитини, які станом на момент подачі позову до суду становлять 12\~659,70 грн. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 6\~329,85 грн., понесені нею витрати на правову допомогу та витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Позивач до початку розгляду справи по суті, подала письмову заяву про збільшення заявлених вимог, посилаючись на те, що станом на 08.07.2015 року понесені нею додаткові витрати на утримання сина становлять 14\~948,64 грн., в звязку з чим просила стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 7\~474,32 грн., понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. та судові витрати, які складаються з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, заявою від 18.08.2015 року позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. У відповідності до ст.141 Сімейного Кодексу України, \~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо\~дитини, незалежно від того, чи перебували вони у\~шлюбі\~між собою; розірвання шлюбу\~між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею\~ 185 СК України\~\~визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на\~дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням\~суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 08.02.2011 року розірвано (а.с.13). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 20.10.2011 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з 13.09.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). Відповідно довідки розрахунку відрахування аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з 13.09.2011 року по 31.05.2015 року існує заборгованість в розмірі 21\~550,70 грн. (а.с.56). Згідно медичного висновку № 390 від 19.06.2013 року про дитину інваліда віком до 18 років, опікуном [PERSON], [INFO] є мати [PERSON], дитина хворіє на церебральний параліч, гіперкінетична форма зі стійкими руховими порушеннями. З наданих суду витягів з медичної картки [PERSON] вбачається, що останній має вади зі здоровя, а саме церебральний параліч, гіперкінетична форма зі стійкими руховими порушеннями, в звязку з чим потребує коштовного лікування та індивідуального догляду, також [PERSON] часто хворіє на ОРВІ. В період часу з 22.10.2011 року по 08.07.2015 року, позивачем було понесено додаткові витрати на лікування сина від ОРВІ, перебування його на стаціонарному лікуванні в ДЗ ДСКС «Хаджибей», придбання продуктів харчування в період стаціонарного лікування та доставлення сина до медичних закладів для консультацій лікарів та проходження лікування, які складають 14\~948,64 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками на придбання ліків, продуктів харчування та пального. Оскільки відповідачем не подано до суду своїх заперечень на позовну заяву [PERSON], суд ухвалює рішення за наявними у матеріалах справи доказами. При визначенні розміру додаткових витрат на утримання [PERSON], суд враховує вік дитини, стан її здоров'я, необхідності проходження лікування та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягнути позивач (1/2 частину від фактично понесених витрат).\~\~ Так, оскільки судом встановлено, що в період з 22.10.2011 року по 08.07.2015 року [PERSON] витратила на придбання ліків за призначеннями лікарів та при проходженні [PERSON] стаціонарного лікування в ДЗ ДСКС «Хаджибей», а також доставлення останнього до медичних закладів для консультацій лікарів та проходження лікування всього 14\~162,24 грн., суд вважає за необхідне в порядку ст.185 СК України, стягнути з [PERSON] половину даних витрат, а всього - 7\~081,12 грн. (а.с.15-38, 51-55). При цьому, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з [PERSON] частини додаткових витрат, понесених на придбання продуктів харчування всього на суму 786,4 грн., оскільки позивачем в порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надано доказів того, що [PERSON] потребує спеціального харчування, на яке були витрачені дані кошти, та враховуючи наявність рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 20.10.2011 року про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. В звязку з вищевикладеним, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст.84 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу, яку надав адвокат [PERSON] в розмірі 250 грн., що підтверджується квитанцією № 30/15 від 17.06.2015 року (а.с.2). Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню понесені останньою судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial