Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 15.10.2011 року. Від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на утриманні позивача. Батько дітей відповідач [PERSON], ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів від дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в відкрите судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду, через канцелярію суду, письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, серії 1-ОК № 213826 від 24.04.2012 року та серії 1-ОК № 242007 від 05.07.2013 року. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-ОК № 122077 від 15.10.2011 року, однак, проживають окремо, так як сімейне життя між сторонами не склалося. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і тому відповідач як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, батько дітей, відповідач [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 487 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved