Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2000 рок та договору дарування частки квартири від 13.05.2009 року вона є власником квартири під [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровані дочка позивача - [PERSON] , онуки - [PERSON] , та [PERSON] , які тривалий час не проживають у зазначеному житловому приміщенні, добровільно виселились і вивезли всі належні їм речі. Факт реєстрації відповідачів створює ряд незручностей для позивача як власника житла та перешкоджає їй оформити субсидію, а тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування цим житлом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені за зареєстрованою адресою проживання рекомендованими листами, а також, був викликані через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подали, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником 1 / 2 квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2000 року зареєстрованого в реєстрі за №2-4022 та договору дарування 1\\2частки квартири від 13.05.2009 року зареєстрованого в реєстрі за №2-1736 (а.с.7,8). Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім`ї № 3257 від 22.04.2019 року, в зазначеній квартирі зареєстровано 5 осіб: [PERSON] , [PERSON] , та зареєстровані, але не проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі по справі (а.с.10). В судовому засіданні позивач пояснила, що її син [PERSON] добровільно виписався з квартири, щоб позивач мала змогу оформити субсидію. На підставі заяв позивача працівниками КП БМР ЖЕК № 7 було складено акт від 23.04.2019 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в будинку під [ADDRESS] , за підписом начальника ЖЕК № 7, з даного Акту вбачається, що відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] фактично не проживають з лютого 2018 і по теперішній час. Позивач суду пояснила, що відповідачі по справі [PERSON] її дочка, [PERSON] , та [PERSON] - онуки, які тривалий час не проживають у зазначеному житловому приміщенні, добровільно виселились і вивезли всі належні їм речі. Більше восьми років позивач не бачила дочку, не відомо де вона мешкає. Фактично в квартирі проживає сама позивач, та не в змозі сплачувати комунальні послуги в опалювальний період та реєстрація відповідачів перешкоджає їй оформити субсидію. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , подруга позивача, суду показала, що дочка позивача [PERSON] зникла, не проживає в квартирі близько 7 років, свідок не зустрічає відповідачів, відомо, що позивач не має змоги отримати субсидію із-за реєстрації відповідачів в її квартирі. Свідок [PERSON] ,суду показала, що знає родину Панюкових більше 10 років, востаннє бачила відповідача [PERSON] в 2012 році на похоронах її сестри. Фактично в квартирі проживає одна позивач [PERSON] Свідку не відомо про наявні спори між будь-ким щодо проживання в квартирі позивача. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписівст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачів можливо визнати втративши ми право на користування зазначеним житлом. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved