Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 вересня 2010 року. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1318. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач систематично влаштовував сварки, проявляв неповагу до неї, ухилявся від виконання сімейних обовязків. Шлюб існує формально, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2013 року припинили шлюбно-сімейні відносини, мешкають окремо. Вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 вересня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1318. (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Судом встановлено, що позивач та відповідач тривалий час (з грудня 2013 року) подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved