Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання дитини,\~яка продовжує\~навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.07.2016 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З 05.08.2019 року донька являється студенткою денного відділення 1 курсу за кошти фізичних осіб факультету консалтингу і міжнародного бізнесу Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вартість навчання складає 20000 гривень на рік. Відповідач є засновником і головою фермерського господарства «Актив-Плюс», інших дітей не має, аліментних зобов`язань не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу донці. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 4000 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень. У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження та копію позову з доданими документами отримав, у встановлений судом строк надав суду заперечення на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що він є засновником і головою фермерського господарства «Акти-плюс», його дохід є нерегулярним та мінливим, в силу багатьох факторів, які не залежать від нього особисто. Протягом року він може в деякі місяці отримувати дохід, а інколи, особливо у зимові місяці, його дохід дорівнює нулю. Він не є особою, яка працює та отримує стабільний та регулярний дохід. В добровільному порядку він надає матеріальну допомогу доньці. Третя особа ухвалу про відкриття провадження та копію позову з доданими документами отримала, пояснень він неї не надійшло. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Суд \~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках/ ст. 13 ЦПК України/. \~ У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2020 року провадження у справі було відкрито, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Позивачу у строк до 04.10.2020 року було запропоновано подати докази про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу, а також докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви. Разом з тим, позивач не скористалась наданими їй правами, позивачем не було подано доказів щодо наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, не було надано будь-яких доказів суду, будь-яких письмових клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках від позивача не надходило. Суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Позивачем надані докази, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.07.2016 року /а.с.10/. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с. 12/. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] мають зареєстроване місця проживання за адресою: [ADDRESS] /а.с. 4-5,7-8/. [PERSON] являється студенткою денного відділення 1 курсу факультету консалтингу і міжнародного бізнесу Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця /а.с.9/. При цьому довідка ХНЕУ ім. С.Кузнеця не містить відомостей щодо оплатності навчання, ствердження позивача про платне навчання і його вартість 20\~000 гривень за рік не підтверджена доказами. Суд враховує, що в запереченні на позов відповідач погодився частково з позовними вимогами, зазначив, що дійсно є засновником і головою ФГ «Актив-плюс», що має нерегулярний дохід у зимові місяці. Також зауважив, що є турботливим батьком, після виповнення дочці повнолітнього віку сплачує за своїм бажанням дочці аліменти. Додав копії трансакцій щодо переводу ним особистих коштів донці [PERSON] . Так, відповідач перерахував: 01.04.2020 року 5650 гривень; 01.05.2020 року 5200 гривень; 06.05.2020 року 195 гривень; 26.05.2020 року 5000 гривень; 10.06.2020 року 230 гривень; 22.06.2020 року 1000 гривень; 11.07.2020 року 700 гривень. Аналізуючи надані відповідачем докази, суд бере до уваги, що до 25.06.2020 року відповідач сплачував аліменти на утримання дитини [PERSON] на виконання рішення суду від 30.09.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.\~200\~СК України\~суд\~визначає розмір\~аліментів на\~повнолітніх дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті\~182\~цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, ч. 2 ст. 13 ЦПК України, а позивачем суду, особисто або через представника, будь-яких доказів наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу не надавалося та після отримання ухвали про відкриття провадження у справі від 04.09.2020 року позивач в порядку ст. 83,84 ЦПК України не повідомляв суд про неможливість подання доказів у встановлений строк з об`єктивних причин, не звертався до суду з клопотанням про витребування доказів судом у зв`язку з неможливістю самостійно надати докази, суд бере до уваги визнані відповідачем обставини та доходить до висновку про задоволення позовної заяви позивача частково та стягнення аліментів у розмірі 2000 гривень. Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, суд зазначає, що до витрат на правничу допомогу адвоката віднесено: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто,\~витрати на\~правову допомогу\~відшкодовуються лише\~у тому\~випадку,\~якщо правова\~допомога реально\~надавалася у\~справі тими\~особами,\~які одержали\~за це\~плату. У разі\~якщо фізична\~особа провадить\~незалежну адвокатську\~діяльність та\~одночасно застосовує\~спрощену систему\~оподаткування,\~така особа\~веде дві\~книги обліку:\~одну \~затверджену наказом Міндоходів України\~від 16.09.2013\~р.\~№ 481\~«Про затвердження\~форми Книги\~обліку доходів\~і витрат,\~яку ведуть\~фізичні особи\~ підприємці,\~крім осіб,\~що обрали\~спрощену систему\~оподаткування,\~і фізичні\~особи,\~які провадять\~незалежну професійну\~діяльність,\~та Порядку\~її ведення» (для\~відображення доходів,\~отриманих від\~незалежної адвокатської\~діяльності),\~другу \~затверджену наказом Мінфіну України\~від 15.12.2011\~р.\~№ 1637\~«Про затвердження\~форм книги\~обліку доходів\~і книги\~обліку доходів\~і витрат\~та порядків\~їх ведення» (залежно від обраної групи платника єдиного податку). Подання податкової звітності такою особою має певні особливості. Як вбачається з ордеру серія ХВ № 627 32 від 26.08.2020 року адвокатом [PERSON] надається правнича допомога [PERSON] /а.с.13/. Надана стороною позивача ксерокопія книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість), на підтвердження витрат на надання правової допомоги, в якій внесено запис з датою 26.08. без зазначення року, сумою 1000 без зазначення одиниць виміру, не є належним і достатнім доказом. Маючи лише на цьому аркуші схожу дату з датою, зазначеною в ордері, суд не може бути переконаний щодо джерел надходження цих коштів саме і лише від позивача [PERSON] . Позивачем не надано акту прийому-передачі наданих послуг, платіжних документів про оплату таких послуг, детального розрахунку таких витрат, кількості годин, які були витрачені при наданні послуг. Відсутність вказаних документів вказує на недоведеність позивачем здійснення витрат на правову допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial