Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона мешкає з відповідачем разом з 2012 року без реєстрації шлюбу. 21.08.2013 року у них народився син - [PERSON], який знаходиться на її повному утриманні. Відповідач працює в ЛВЧД-1, але матеріальної допомоги на виховання сина не надає. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина та на своє утримання, але в добровільному порядку відповідач відмовляється надавати таку допомогу. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, а також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу ), щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] вбачається, що його батьками є сторони по справі. Згідно довідки Синельниківського МКП «ЖЕК-2» від 28.02.2014 року на утриманні [PERSON] знаходиться її син - [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і ( або ) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Згідно ч.1 ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного, ст. ст. 80,84, 179, 180 - 182, 183, 191 СК України, та

Outcome: approved