Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі ј частини всіх доходів щомісячно, з дня пред,явлення позову і до 30 червня 2021 року, а саме до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка з нею проживає. Крім того, вона як мати дитини інваліда з дитинства отримує соціальну допомогу на дитину у розмірі 1452,00 грн на місяць. 11.07.2007 року шлюб з відповідачем було розірвано у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 07. Відповідач працює охоронцем ТОВ « Охорона і безпека Плюс». Їх донька на даний час є студенткою, навчається на 1 курсі з 10.09.2019 року 0-3 групи в Державному навчальному закладі « Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості.» Форма навчання -бюджет. Термін закінчення навчання 30 червня 2021 року. Їх донька є інвалідом з дитинства, тому вона не працює та потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно не надає коштів на її утримання, внаслідок чого вона просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини від його заробітку щомісячно. Ухвалою судді від 31 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження . Позивач та 3- я особа в судове засідання не з,явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. За згодою позивача та 3-ї особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з,ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Засадами сімейного законодавства України є, у тому числі, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (стаття 141 СК України). Брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них дитина проживає. Судом встановлено, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] визнаний відповідач [PERSON] , ( свідоцтво про народження [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 26.03.2002 року , актовий запис № 231). Відповідно посвідчення ( серія [NUMBER], видане УП та СЗН у Комінтернівському районі у м. Харкові від 03.03.2008 року) вбачається, що [PERSON] надається державна соціальна допомога на дитину інваліда з дитинства. Як вбачається з довідки від 10.01.2020 року [PERSON] є студенткою Державного навчального закладу « Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості», денна форма, бюджет, наказ про зарахування № 163-у від 10.09.2019 року та на теперішній час навчається на 1 курсі, група 0 -3, термін закінчення навчання 30.06.2021 року. Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб позивач та третя особа зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа ТОВ « Охорона і безпека плюс» від 12.09.2019 року вбачається, що [PERSON] працює на зазначеному підприємстві. Засадами сімейного законодавства України є, у тому числі, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (стаття 141 СК України). Брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них дитина проживає. Нормами статті 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, в пункті 20 постанови від 15 травня 2003 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи надані суду письмові докази щодо матеріального стану відповідача, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання , суд вважає за можливе заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити та визначити розмір аліментів в розмірі ј частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 30 січня 2020 року , до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved