Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.12.2017 року по цивільній справі №291/890/17, з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей. Розмір аліментів встановлено в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками по утриманню дітей, та зобов`язання по сплаті аліментів не виконує. Внаслідок неналежного виконання відповідачем покладених на нього батьківських обовязків утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.06.2018 року становила 20000 гривень, а станом на 01.11.2018 року заборгованість становить 30000 гривень. При цьому, пеня за прострочення сплати [PERSON] аліментів відповідно до проведеного позивачем розрахунку за 2017 рік становить 9020 гривень, а за 2018 рік 73600 гривень. В поданій позовній заяві позивач також вказала, що з урахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України відповідно до якої одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) не більше 100 відсотків заборгованості, вона претендує на 32000 (тридцять дві тисячі) гривень пені, що відповідає сумі заборгованості на день подання позову до суду. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей в розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Статтею 280 ЦПК України\~передбачено, що\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Заочним рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2017 року по цивільній справі №291/890/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи стягнення з 08.08.2017 року і закінчуючи повноліттям дітей (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу Андрушівського районного суду №291/890/17 від 19.12.2017 наданого Андрушівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області сукупний розмір заборгованості [PERSON] за період з 08.08.2017 року по травень 2018 року включно, тобто станом на 01.06.2018 становить 20000 (двадцять тисяч гривень). Статтею 180 СК України\~встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому\~СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого\~СК України. Відповідно до вимог\~ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України також і за її межами. Відповідно до ч.3\~ст.195СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно із\~статтею 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно із розясненнями викладеними у пункті 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст.196\~СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові [PERSON] Верховного Суду від 25 квітня 2018 року ( справа №572/1762/15-ц) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку суми пені по аліментах вбачається, що сума пені нарахованої [PERSON] за прострочення сплати аліментів за період з 08.08.2017 року по грудень 2017 року включно становить 9020 гривень, а з січня 2018 року по листопад 2018 року 73600 гривень. Загальна сума нарахованої пені складає 82620 гривень. При цьому, у вказаному розрахунку позивачем вказано, що станом на 01.12.2018 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становить 32000 (тридцять дві тисячі) гривень. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В ході розгляду справи судом встановлено, що зазначений позивачем сукупний розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів в розмірі 32000 гривень, і відповідно проведений розрахунок суми пені не узгоджується з розрахунком заборгованості по аліментам, проведеним Андрушівським РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, згідно якого встановлено наявність заборгованості по сплаті аліментів за період з 08.08.2017 року по травень 2018 року включно в розмірі 20000 гривень. На підтвердження наявності заборгованості по сплаті аліментів за період з червня по листопад 2018 року включно, жодних доказів позивачем не надано. Таким чином суд вважає встановленим наявність заборгованості у [PERSON] по сплаті аліментів за період з 08.08.2017 по травень 2018 року включно в розмірі 20000 гривень, а також наявність пені за період з 08.08.2017 по травень 2018 року включно яка згідно проведеного судом розрахунку становить 33220 гривень. При цьому, сума пені за прострочення сплати аліментів перевищує суму наявної у [PERSON] заборгованості по аліментам, у звязку з чим відповідно до вимог ч.1 ст.194 СК України стягненню підлягає сто відсотків загальної заборгованості. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та стягує з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 20000 гривень. Також у відповідності до ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір була звільнена від сплати судового збору при подані позову до суду, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial