Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила доньку [PERSON], [INFO]. Зазначала, що донька знаходиться на її утриманні, а тому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь\~на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] , у розмірі ? частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД №378807, виданого 27.12. 2016 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради Луганській області, актовий запис № 50 на імя [PERSON], [INFO] у графі батько зазначений відповідач по справі [PERSON] (а.с.8). З довідки про склад сімї слідує, що позивач мешкає за адресою [ADDRESS] разом зі своєю матірю братом та донькою (а.с.9) У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості\~потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати\~у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що\~була ратифікована\~Постановою ВР\~N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3\~статті 199 СК України\~передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1\~статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. Відповідно\~до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що позов предявлено, з урахуванням інтересів дитини, а тому він підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved