Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач звернулася\~ до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у\~ зареєстрованому шлюбі з 16.08.2008\~ року,\~ від шлюбу\~ мають дочку [PERSON] , [INFO] ,\~\~ сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 06.07.2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи. Позивач\~ в\~ судове засідання не з`явилася,\~ подала\~ суду заяву в якій вказала,\~\~ що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~\~ подав\~ суду заяву в якій вказав,\~ що позовні\~ вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 16.08.2008 року\~ зареєстрували шлюб, у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції\~ Київської області, актовий запис №988, від спільного проживання мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] .\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що сумісне життя між сторонами не склалося, виникають різні непорозуміння, конфліктні ситуації, втрачено почуття любові та поваги. Позивач зазначила, що збереження сімї неможливе і дане суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач ствердив обставини справи, погодився на розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити\~\~\~ « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved