Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить: - визнати спільним сумісним майном подружжя Кислунів автомобіль марки Opel модель Combo тип загальний легковий універсал-В, об`єм двигуна 1598, тип пального D, білого кольору, 2014 року випуску, номер- шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та в порядку розподілу спільного сумісного майна, припинити право власності [PERSON] на вказаний автомобіль, та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Opel модель Combo тип загальний легковий універсал-В, об`єм двигуна 1598, тип пального D, білого кольору, 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований на [PERSON] ; - присудити [PERSON] грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності, а саме за 1/2 частину автомобіля марки Opel модель Combo тип загальний легковий універсал-В, об`єм двигуна 1598, тип пального D, білого кольору, 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 64324,06 грн. (шістдесят чотири тисячі триста двадцять чотири гривні 06 копійок), за рахунок коштів, що внесені [PERSON] , згідно квитанції № 31 від 22.05.2019 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області (депозитний рахунок з офіційного сайту Компаніївського районного суду Кіровоградської області); - зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області виплатити [PERSON] , суму в розмірі 64324,06 грн. (шістдесят чотири тисячі триста двадцять чотири гривні 06 копійок), за рахунок коштів, що внесені [PERSON] , згідно квитанції № 31 від 22.05.2019 року, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області (депозитний рахунок з офіційного сайту Компаніївського районного суду Кіровоградської області). - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді. В позовній заяві позивачка пояснила, що вони з відповідачем уклади шлюб 12.07.2003 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 27.12.2017 року вони спільно з чоловіком придбали автомобіль марки Opel модель Combo тип загальний легковий універсал-В, об`єм двигуна 1598, тип пального D, білого кольору, 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований на [PERSON] . Згідно висновку спеціаліста вартість автомобіля на даний час становить 128648,12 грн. Більшу частину коштів вона позичила у своїх батьків. Автомобіль купувався для потреб дітей: поїздки до школи, на гуртки, спортивні тренування, поїздки до бабусі. Але в даний час відповідач забрав автомобіль, а вона не має можливості вчасно добиратися до роботи та доставляти дітей до школи. Відповідач не бажає сплачувати їй грошову компенсацію за автомобіль, посилаючись на те, що в нього відсутні кошти, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, але представником позивачки надано заяву про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити в повному обсязі та судові витрати віднести за рахунок позивача. Відповідач в судове засідання з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Ухвалою від 27.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.07.2003 року. (а.с. 13). З свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.11.2003 року та серії [NUMBER] від 14.05.2007 року встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.14-15) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] року сторони спільно придбали автомобіль марки Opel модель Combo тип загальний легковий універсал-В, білого кольору, 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрували на [PERSON] (а.с.16). Згідно висновку спеціаліста - звіту № 19-057 від 14.05.2019 року, вартість автомобіля Опель Комбо на 14.05.2019 року становить 128648,12 грн. (а.с.17-23) Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Частиною 2 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору на її користь, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved