Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 06.09.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Воронежа (Російська Федерація) був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від сумісного проживання із відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. Оскільки з кінця 2005 року відповідач залишив місце проживання та дитину разом з позивачем, виїхав з міста Запоріжжя, а позивач не знала місцезнаходження відповідача тому до суду позивач с заявою про стягнення аліментів не зверталася, натомість сама матеріально забезпечувала сина та займалась його вихованням. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач не приймає участь у вихованні дитини, не надавав та не надає матеріальної допомоги, абсолютно не цікавився життям сина, місцезнаходження відповідача позивачу взагалі не відома. Посилаючись на викладене позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню неповнолітнього сина [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. В судові засідання 25.04.2016 року, 19.05.2016 року та 31.05.2016 року відповідач не з'явився. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Орджонікідзевському (Вознесенівському) району в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить прийняти рішення в інтересах неповнолітньої дитини. Частиною 9 ст.. 74 ЦПК України передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно з довідкою адресно-довідкового бюро УДМС України, відомості про реєстрацію відповідача відсутні і тому, відповідно до положень ст.74 ЦПК України, його викликано в суд через оголошення у пресі. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Воронежа (Російська Федерація), актовий запис №61 був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СИ №552804, видане відділом РАЦС м. Воронежу. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], яке видано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції серії 1-ЖС №022035, актовий запис №437 (а.с.8), його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №050245, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис №230 (а.с.9).. Згідно з довідкою Запорізького багатопрофільного ліцею №62 від 26.03.2016 №45 [PERSON] є учнем даного ліцею, під час навчання його батько, [PERSON] в ліцеї не з'являвся, батьківські збори не відвідував. У відповідності до ч.4 ст.19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч.5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському (Вознесенівському) району № 01-10/0760 від 18.05.2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Крім того, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, дитина проживає з позивачем, що підтверджено матеріалами справи. При винесенні рішення суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Судом було встановлено факт неналежного виконання батьківських обовязків [PERSON] по відношенню свого сина [PERSON]Г, крім того, органа опіки та піклування дійшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача доцільно. Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 155, 164, 165, СК України,

Outcome: approved