Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 17.09.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років їхнє життя поступово погіршувалося, а починаючи з 19.06.2019 року відповідач взагалі виїхав на інше місце проживання в м.Краматорськ, спільне господарство з ним не ведуть. З моменту від`їзду на інше місце проживання відповідач не виявляв бажання брати участь у вихованні дитини, та ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надавав. Подальше сімейне життя є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їхньої доньки. Примирення та поновлення сімейних відносин між ними неможливе. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, крім того просила стягнути з відповідача по справі на її користь сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Ухвалою суду від 27.08.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 08.12.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого він не заперечує проти розірвання шлюбу, проте заперечував проти зазначених позивачем обставин які були підставою для припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. 17.12.2020 року від представника позивача адвоката Матвєєвої-Вац Н.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просила відмовити відповідачу у формулюванні обставин які були підставою для припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. 26.01.2021 року від відповідача [PERSON] поштою надійшли додаткові пояснення. 22.12.2020 року відповідач [PERSON] подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. 30.12.2020 року представника позивача адвоката Матвєєвої-Вац Н.В. подала заперечення проти долучення додаткових письмових доказів. В судове засідання позивач не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності,на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав та зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі, перебувають у шлюбі зареєстрованому 17.09.2016 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №350, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.09.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, бажання розлучитися є взаємним, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Статтею 112 СК України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., тому на підставі ст. 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved