Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, в якій просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на житловий будинок літ.«А-1», житловою площею 45,3 кв.м, загальною площею 60,1 кв.м, з відповідними надвірними будівлями, за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Яковлівка, вул.Дружби, буд.85, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 25.09.2015 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності на задоволенні позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Представник позивача-адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просили справу розглядати за їх відсутності позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності, від прийняття спадщини відмовилися на користь [PERSON], позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №512513, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області від 28.09.2015 року, [PERSON] померла 25.09.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №25 (а.с.9). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області №387 від 06.06.2016 року на день смерті [PERSON] мешкала в селі Яковлівка, Лозівського району, Харківської області (а.с.20). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок літ.«А-1», житловою площею 45,3 кв.м, загальною площею 60,1 кв.м, з відповідними надвірними будівлями, за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Яковлівка, вул.Дружби, буд.85 (а.с.25-28). Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем майна померлої є вона, дочка спадкодавця, [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON]) [PERSON]. У спадкодавця є спадкоємці, син спадкодавця, [PERSON] та онуки спадкодавця, [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], батько яких, син спадкодавця, [PERSON], помер 06.02.2005 року (а.с.5-7,11,12,13,14,15,16,17,18,19). В шлюбі спадкодавець на час смерті не перебувала, чоловік спадкодавця, [PERSON], помер 20.10.1995 року (а.с.10). Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством, у спадкодавця не має. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], на підставі чого було заведено спадкову справу №58/2015 (а.с.96-120). Син спадкодавця, [PERSON] та онуки спадкодавця, [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на її користь (а.с.68,75,122-125). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з відповідними надвірним спорудами і будівлями, за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Яковлівка, вул.Дружби, буд.85, у звязку з ненаданням документів, які підтверджують право власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.21). Відповідно п. 4.9 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємця, який прийняв спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно п. 4.15 того ж Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пункт 3 глави 7 розділу І цього Порядку передбачає, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Пунктом 4.18 Порядку визначено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно довідки КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області №49 від 10.06.2016 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: село Яковлівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Дружби, будинок №85, не оформлено і не зареєстровано (а.с.24). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області №386 від 06.06.2016 року за записами «Погосподарської книги загальних виробничих показників господарств колгоспників, працівників, службовців та інших груп населення» №02 за 2011-2015 роки, по селу Яковлівка, особовий рахунок №144, в погосподарському обліку житловий будинок з відповідними надвірними будівлями за адресою: село Яковлівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Дружби, будинок №85 числиться за [PERSON]. Для будівництва і обслуговування вказаного будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] була надана у користування земельна ділянка площею 0,1300 га. (а.с.22). Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3,4 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56 та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Спірний житловий будинок було побудовано у 1964 року, згідно даних технічного паспорту. Відповідно до розділу ІІ п.6 ч.2 вищезазначеної Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, дана Інструкція передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім цього, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року, яка діяла до 14.06.1994 року вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості була довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Отже, право власності на збудоване нерухоме майно до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійснення державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою для його виникнення. Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, спірний житловий будинок, збудований у 1964 року в сільській місцевості, був обєктом власності [PERSON] і належав їй, тому відповідно позивач, як спадкоємець власника, маю право претендувати на нього в порядку спадкування. Відповідно до звіту про експертну оцінку вартості нерухомого майна, розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Яковлівка, вул.Дружби, буд.85, величина вартості обєкта оцінки, що отримана в результаті оцінки (без ПДВ) становить 50000 грн. (а.с.22-37). Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, оскільки спадкодавець [PERSON], яка померла 25.09.2015 року, побудувала житловий будинок за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Яковлівка, вул.Дружби, буд.85, однак за життя, у встановленому законом порядку право власності на цей будинок не зареєструвала, позивач позбавлена можливості зареєструвати зазначене нерухоме майно після смерті рідної матері та є спадкоємцем майна померлої. Судові витрати суд вирішує на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved