Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 12.02.2009 року між нею та відповідачем був укладений договір позики у простій письмовій формі. На виконання умов договору вона передала у позику відповідачу грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що еквівалентно, станом на 22.01.2015 рік за курсом НБУ, 157 600,00 грн.. Строк виконання зобов'язання під час укладання договору позики не визначався. На підтвердження укладення договору позики відповідачем була власноруч 12.02.2009 року написана розписка, яка підтверджує факт отримання вищевказаної грошової суми від позивача. 14.11.2014 року позивачем направлено на адресу відповідача вимога про повернення грошових коштів в розмірі 10 000,00 доларів США, переданих йому на підставі договору позики від 12.02.2009 року, але відповідачем дана вимога залишена без відповіді та виконання. 19.01.2010 року між сторонами знов був укладений договір позики у простій письмовій формі, відповідно до умов якого відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США, що еквівалентно, за курсом НБУ станом на 22.01.2015 року 157 600,00 грн. За умовами договору позики, відповідач повинен був повернути суму позики у визначені строки, а саме: 5000 доларів США до 01.08.2010 року та 5 000 доларів США до 31.12.2010 року. На підтвердження укладення договору позики відповідачем була власноруч складена розписка 19.01.2010 року, яка підтверджує факт отримання вищевказаної грошової суми в борг від позивача. 30.07.2012 року між сторонами також був укладений договір позики у простій письмовій формі. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача позику в сумі 10 000,00 доларів США, що еквівалентно, за курсом НБУ станом на 22.01.2015 рік, 157 600,00 грн. За умовами договору позики відповідач повинен був повернути борг в строк до 31.12.2012 року. Укладення договору позики підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою від 30.07.2012 року, яка підтверджує факт отримання ним вищевказаної грошової суми від позивача. Загальна сума боргу складає З0 000,00 доларів США що еквівалентно, за курсом НБУ станом на 22.01.2015 рік 472 800,00 грн. що підтверджується розписками відповідача від 12.02.2009 року, 19.01.2010 року та 30.07.2012 року. Крім того позивач просить стягнути з відповідача, як сторони, що прострочила виконання грошового зобов'язання, 3% річних із простроченої суми, що становить 30252,68 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договорами позики і 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов'язань в загальній сумі 503052,68 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 гр.. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд про їх задоволення, пояснивши, що розписки власноруч написані відповідачем і підтверджують отримання останнім вищезазначених сум. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує. За такого вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач до суду не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та вчасно, що підтверджується зворотним повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову від нього не надходило. За згодою позивача розгляд справи проведено в заочному порядку. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази: розписки від 12.02.2009 року 19.01.2010 року та 30.07.2012 року; вимоги про повернення грошових коштів, копії даних про направлення листів з вимогами), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач отримав за договорами позик від позивача 12.02.2009 року, 19.01.2010 року та 30.07.2012 року грошові кошти по 10000 доларів США кожного разу, а всього 30000 дол. США що підтверджується власноруч написаними відповідачем письмовими розписками. За договором позики від 12.02.2009 року строк виконання зобов'язань не зазначений, у зв'язку з чим 14.11.2014 року відповідачу було направлено вимогу про повернення суми позики протягом семи днів з часу вручення вимоги. Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення. За розписками від 19.01.2010 року і від 30.07.2012 року зобов'язання у встановленні строки також не виконані. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наданням розписок про отримання в борг грошових коштів відповідач підтвердив як укладення договору позики, так і умови договору, а також засвідчив отримання від позивача грошових сум. Відповідно до ст.. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строку позовної давності від відповідача не надходило. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за договорами позики та 3 % річних із прострочених сум заборгованості, що становить 503052,68 грн. ( згідно курсу НБУ на 22.01.2015 року 15 грн.76 коп. за 1 долар США ), і складається із суми боргу за розпискою від 12.02.2009 року ( 157600 грн. + 401 грн.55 коп./3% річних за 31 день/), суми боргу за розпискою від 19.01.2010 року ( 157600 грн. + 10570 грн. /3% річних за 1632 дні із суми 78800грн. /+ 9579 грн. 03 коп./ 3% річних за 1479 дні із суми 78800грн./), суми боргу за розпискою від 30.07.2012 року ( 157600 грн. + 9702 грн. /3% річних за 749 днів/). Відповідно до статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 грн..

Outcome: approved