Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що підставі заяви [PERSON] від 09.06.2020 їй було надано статус безробітного та з 09.06.2020 призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст.22, п. 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У заяві про надання статусу безробітного, поданій [PERSON] зазначено, що вона не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Хорошівською районною філією Житомирського обласного центру зайнятості було проведено розслідування, про що 05.11.2020 складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 175 та встановлено, що [PERSON] в період перебування на обліку в державній службі зайнятості отримувала допомогу по догляду за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу відповідно до постанови КМУ від 02.08.2020 року №1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею». Оскільки відповідач при реєстрації в центрі зайнятості відносився до категорії зайнятого населення, а тому виплачена допомога по безробіттю за період з 09.06.2020 по 27.09.2020 в сумі 9437,71 грн. отримана незаконно, яку позивач і просив стягнути з відповідача, оскільки у добровільному порядку останній не бажає повернути кошти. Також просив стягнути понесені судові витрати. Відповідач позов не визнав, до суду подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що при зверненні 09.06.2020 до Хорошівської районної філії центру зайнятості повідомляв позивача, що здійснює догляд за інвалідом 2 групи та відповідно про отримання ним грошової допомоги по догляду, зазначив, що він періодично перебував на обліку в цьому центрі зайнятості з 2012 року та отримував допомогу по безробіттю і позивачу було відомо, що відповідач являється опікуном над недієздатним та здійснює за ним догляд. Вказав, що позивачем не доведено та не надано належних і допустимих документальних доказів наявності у діях відповідача умислу на зловживання своїми обов`язками чи свідомого надання неправдивих відомостей при поданні до центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного. Також, вказав, що наказ № 6 від 09.11.2020 року про відшкодування з нього коштів складений з порушенням, оскільки до позовної заяви не долучено висновок комісії та протокол розслідування, на підставі яких винесений наказ про відшкодування коштів, з ними відповідач ознайомлений не був. Позивачем не надано суду першої інстанції документальних доказів, яким чином та чи була створена комісія з розслідування страхових випадків, хто входив до її складу та які мав повноваження, а також відсутній наказ керівника центру про проведення відповідної перевірки. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Позивачем подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що [PERSON] дійсно перебувала на обліку у службі зайнятості у 2014, 2016, 2018 роках. Проте, у всіх заявах, поданих відповідачем, про надання статусу безробітного зазначено, що вона не отримує відповідно до законодавства грошову допомогу по догляду за інвалідом І - II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. У цих же заявах зазначено про ознайомлення з правами та обов`язками та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів. У 2014, 2016, 2018 роках верифікація про осіб, які зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні та які за даними Управління праці та соціального захисту населення отримували допомогу по догляду за особами з інвалідністю в період перебування на обліку в державній службі зайнятості до служби зайнятості не надходила. Верифікація про осіб, які зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні та які за даними Управління праці та соціального захисту населення отримували допомогу по догляду за особами з інвалідністю в період перебування на обліку в державній службі зайнятості надійшла до Хорошівської районної філії Житомирського ОЦЗ лише 16.09.2020 року. Також, позивач зазначив, що склад комісії з розслідування страхових випадків затверджений наказом Житомирського ОЦЗ від 29.08.2019 року № 375, 04.11.2020 року на засіданні комісії (протокол № 22) було прийнято рішення про проведення розслідування в тому числі і по безробітній [PERSON] (копії наказу та протоколу долучено до відповіді на відзив), видання наказу про проведення розслідування Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики 13.02.2009 року № 60/62 (далі - Порядок № 60/62) не передбачено. У зв`язку з відмовою відповідача з ознайомленням з актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 175 від 05.11.2020, а також отриманням листа від 09.11.2020 №608 f60402-20, в якому зазначено про необхідність повернення коштів в сумі 9437,71 грн, позивачем складено відповідно акти №1 та №2, що засвідчують вказані факти. З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивач позов підтримала з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив, зазначивши, що [PERSON] у поданих раніше заявах жодного разу не зазначала, що отримує допомогу по догляду за дитиною інвалідом внаслідок психічного розладу, а інформація про даний факт до РЦЗ раніше не надходила. Після надходження у жовтні 2020 року інформації з УПСЗН Хорошівської райдержадміністрації, центром було проведено розслідування та 05.11.2020 складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 175, з яким ознайомлено у приміщенні РЦЗ [PERSON] , яка, однак, відмовилась отримувати вказаний акт. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Відповідач зазначила, що вона самостійно заяви не складала, а підписувала документи надані фахівцями центру зайнятості та їх не читала, допомогу на хвору дитину отримує з 2008 року, яка поновлюється кожні півроку. Зазначила, що з актом розслідування страхових випадків не ознайомлювалася, в центрі зайнятості після припинення виплат була лише один раз, коли отримувала повідомлення про необхідність повернення виплаченої допомоги по безробіттю. На запитання суду [PERSON] пояснила, що в заяві від 09.06.2020 про призначення допомоги у пусті графи відомості про свої дані вносила власноручно, а також в заявах про надання статусу безробітного від 22.12.2014, 10.03.2016, 04.06.2018 підписи схожі на її. Заслухавши пояснення учасників справи та показання свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.06.2020 року [PERSON] , [INFO] звернулась до Хорошівської районної філії Житомирського ОЦЗ із заявою про надання статусу безробітного відповідно до ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» з урахуванням абз. 4 п.5-1 Прикінцевих положень вказаного закону та відповідно до персональної картки №060420060900005 їй з 09.06.2020 надано статус безробітної. Так, у заяві про надання статусу безробітного від 09.06.2020 року, яка підписана власноручно відповідачем, останній зазначив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. З правами та обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Загальна сума виплаченого [PERSON] матеріального забезпечення по безробіттю становить 9437,71 гривень, що підтверджується довідкою Хорошівської районної філії Житомирського ОЦЗ від 19.03.2021 №859. 05.11.2020 року був складений акт №175 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з якого вбачається, що відповідно до верифікації про осіб, які зареєстровані в державній службі як безробітні та які за даними Управління праці та соціального захисту населення отримували допомогу по догляду за особами з інвалідністю в період перебування на обліку в державній службі зайнятості (відповідь Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської РДА за № 2527 від 27.10.2020 року) [PERSON] отримує допомогу по догляду за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу відповідно до постанови КМУ від 02.08.2020 року №1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею». Враховуючи вищезазначене, [PERSON] являється зайнятою особою. Виплачена допомога по безробіттю за період з 09.06.2020 року по 27.09.2020 року в сумі 9437,71грн. (Дев`ять тисяч чотириста тридцять сім гривень 71 коп.) підлягає поверненню. З актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 05.11.2020 №175 ознайомлено відповідача, який від підпису відмовився, що підтверджується актом №1 від 06.11.2020, складеного представниками Хорошівської районної філії Житомирського ОЦЗ. Наказом Хорошівської районної філії Житомирського ОЦЗ від 09.11.2020 року № 6 вирішено вжити заходів по поверненню коштів в сумі 9437,71 грн. отриманих [PERSON] як допомогу по безробіттю, у тому числі у судовому порядку. Письмову вимогу про повернення коштів, виплачених як допомогу по безробіттю, направлено відповідачу листом від 09.11.2020 №608 f60402-20, яку відповідач отримала особисто в центрі зайнятості, що нею не заперечується. Станом на день розгляду справи кошти позивачу не повернуті. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначені правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Пунктом 1 ст. 1 вказаного закону передбачено: загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Пунктом 2 частини 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства. Пунктом 5-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020) зокрема, установлено, що на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, має право визначати особливості реєстрації, перереєстрації, надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, відмінні від встановленого порядку; статус безробітного надається особам з першого дня реєстрації їх у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за їх особистою заявою без вимог до наявності підходящої роботи. Частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до вимог ч. 3 статті 36 вказаного закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У зв`язку з тим, що відповідач під час звернення не повідомив центр зайнятості про отримання ним допомоги по догляду за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу відповідно до постанови КМУ від 02.08.2020 року №1192, йому було безпідставно нараховано та виплачено допомогу по безробіттю за період з 09.06.2020 по 27.09.2020 в сумі 9437,71 грн. Суд приймає до уваги, що такі дії відповідача є недобросовісними, оскільки в заяві від 09.06.2020 року [PERSON] власноручно вказала, що через відсутність роботи вона не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». При цьому з правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. При ухваленні рішення суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у справі № 545/164/17 (постанова від 26.09.2018 року) про те, що неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною, свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення При цьому суд вважає доводи відповідача про те, що він повідомляв позивача, що здійснює догляд за інвалідом 2 групи та відповідно про отримання ним грошової допомоги по догляду, а також те, що він періодично перебував на обліку в цьому центрі зайнятості з 2012 року та отримував допомогу по безробіттю і позивачу було відомо, що відповідач являється опікуном над недієздатним та здійснює за ним догляд безпідставними, непідтвердженими будь-якими належними доказами та такими що спростовуються дослідженими в судовому засіданні наданими позивачем доказами, а саме змістом заяви [PERSON] від 09.06.2020, в якій підтверджено не отримання відповідачем передбачених законодавством доходів, а також заявами [PERSON] , поданих до центру зайнятості у 2014, 2016, 2018 роках про надання статусу безробітного, у яких чітко зазначено, що остання не отримує відповідно до законодавства грошову допомогу по догляду за інвалідом І - II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарською комісією медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, а тому позивачу не могло бути відомо про здійснення відповідачем догляду за інвалідом 2 групи. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні повідомлення в порядку верифікації про отримання [PERSON] допомоги по догляду за дитиною отримано позивачем 16.09.2020 року у порядку обміну інформацією з Міністерством соціальної політики України, що підтверджується відомостями з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - ДРЗДСС) та підтверджує доводи позивача про відсутність у Хорошівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості на час звернення із заявою [PERSON] інформації про отримання нею відповідної допомоги на дитину. Відсутня така інформація щодо отримання допомоги по догляду за дитиною безпосередньо перед зверненням у 2020 році до центру зайнятості і у довідці ОК-5 Пенсійного фонду України, поданою [PERSON] 09.06.2020 до центру зайнятості разом із рештою документів для отримання статусу безробітного, та на яку посилалася відповідач. Як вбачається з листа-відповіді Державного центру зайнятості від 23.07.2021 №33/10/3988-21 інформаційний обмін даними між Мінфіном та Державним центром зайнятості стосовно [PERSON] проводився з 11 червня 2020 року, тобто через 2 дні після звернення відповідача до центру зайнятості. Проте, рекомендації Мінфіну за результатами проведеної верифікації по [PERSON] до ДЦЗ завантажені лише 05.10.2020, що підтверджує доводи позивача про відсутність у нього відомостей про отримання відповідачем соціальних допомог, а такі відомості на час звернення [PERSON] 09.06.2020 до центру зайнятості були відомі лише відповідачу, проте він їх у заяві та інших документах не вказав. Допитана як свідок фахівець з питань зайнятості Хорошівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості [PERSON] пояснила, що з березня 2020 року у центрах зайнятості були введені карантинні обмеження з метою обмеження контактів, а тому громадяни самостійно заповнювали бланки заяв та подавали їх адміністратору чи залишали у відповідній скринці при вході до центру, після чого такі заяви на протязі дня попадали спеціалістам центру зайнятості. Спілкування з особами, які звернулись із заявами про надання статусу безробітного проводилось у телефонному режимі. Так само нею 09.06.2020 було отримано заяву [PERSON] про надання статусу безробітного, яка в той же день була заведена до внутрішньої бази даних. [PERSON] вперше прийшла до центру зайнятості лише 31.08.2020, коли було послаблено карантинні обмеження. До цього вона декілька разів спілкувалась із [PERSON] по телефону щодо пропозиції вакансій та різних соціальних програм, але під час спілкування відповідач їй жодного разу не повідомляла про те, що отримує допомогу по догляду за дитиною-інвалідом І - II групи внаслідок психічного розладу, як і не надавала документів про отримання такої допомоги до своєї заяви. Зазначила, що щоденно в програмному комплексі, який спеціалісти центру зайнятості використовують в роботі з`являються «пам`ятки» про виявлені розбіжності в поданих документах, отриманих доходах, отриманих з інших баз даних та вона детально перевіряє наведену там інформацію. Щодо [PERSON] така «пам`ятка» спрацювала наприкінці вересня 2020 року, а саме в порядку верифікації отримано дані від Міністерства соціальної політики про виплату їй допомоги по догляду за дитиною інвалідом, в зв`язку з чим нею повідомлено керівництво центру та ініційовано проведення розслідування. Також свідок зазначила, що прямого доступу до баз даних управлінь соціального захисту щодо призначених пенсій та допомог спеціалісти центру зайнятості не мають, а лише можуть отримати такі відомості в порядку обміну інформацією, тобто верифікації. З часу взяття [PERSON] в червні 2020 року на облік як безробітної інформація про отримання нею допомоги по догляду за дитиною-інвалідом надійшла до центру зайнятості лише у вересні 2020 року. Останнє нарахування [PERSON] допомоги по безробіттю було здійснено 30.09.2020. Після проведення розслідування такі виплати були припинені. Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву щодо складення центром зайнятості наказу №6 від 09.11.2020 з порушеннями та допущення інших порушень Порядку № 60/62, оскільки видання наказу про проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення вказаним порядком не передбачено, розслідування проведено уповноваженим складом комісії, затвердженого наказом Житомирського ОЦЗ від 29.08.2019 №375, за результатами розслідування складено відповідний акт №175 від 05.11.2020, з яким ознайомлено відповідача, при цьому складення висновку комісії та протоколу розслідування, про що зазначає відповідач у відзиві, Порядком № 60/62 не передбачено, а в цілому зазначені відповідачем обставини не спростовують його недобросовісних дій, на підставі яких незаконно отримано допомогу по безробіттю. Крім того, суд враховує, що відповідачем наказ Хорошівської районної філії Житомирського ОЦЗ від 09.11.2020 року № 6 про вжиття заходів по поверненню коштів в сумі 9437,71 грн. відповідно до п.9 Порядку № 60/62 не оскаржувався, а тому такий є чинним на даний час. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, та враховуючи, що працівники Хорошівської районної філії при прийнятті 09.06.2020 заяви від [PERSON] не мали відомостей про отримання відповідачем допомоги по догляду за дитиною, не мали прямого доступу до баз даних органів соціального захисту, а тому не могли відразу перевірити можливі факти отримання [PERSON] інших виплат, про отримання таких виплат позивачу стало відомо лише 16.09.2020 після отримання інформації в порядку верифікації, а відповідачем в порушення вимог ч.3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не виконано обов`язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, що свідчить про вчинення [PERSON] недобросовісних дій, заперечення відповідача щодо задоволення позову є безпідставними. Оскільки станом на день ухвалення судом рішення у даній справі кошти в сумі 9437,71 грн. відповідач Житомирському обласному центру зайнятості в особі Хорошівської районної філії не повернув, дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки відповідач є законним представником дитини з інвалідністю, за яким вона здійснює догляд, суд вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати судового збору. З огляду на викладене, судовий збір сплачений позивачем в сумі 2270 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням №818 від 02.03.2021 року підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: approved