Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи наступним. Вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1995 року, який згідно рішення суду в 2006 році було розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що зроблений відповідний запис у свідоцтві про народження (запис № 74). Позивач зазначає, що син навчається на механічному факультеті денного відділення Державного вищого закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» в м.Дніпропетровськ. Незважаючи на те, що син повнолітній, він потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням і відповідно вони з відповідачем зобов'язані його утримувати до досягнення двадцяти трьох років або до припинення навчання. Син навчається з 01 вересня 2014 року, а датою закінчення є 30 червня 2018 року. Так як вони проживають з сином вдвох однією сім'єю, то у зв'язку з навчанням сина вона несе одна відповідні матеріальні витрати по його утриманню: на проживання в гуртожитку - 1000 грн. за півроку, на придбання підручників та посібників для навчання - від 50 до 100 грн. на місяць, на поїздки з дому до місця навчання і в зворотному напрямку щотижня - 77 грн. 24 коп. і відповідно 308,96 грн. на місяць, на щоденне харчування та придбання продуктів для сина - від 200 до 300 грн. на місяць, на одяг та предмети особистої гігієни - від 200 до 250 грн. на місяць. Відповідно загальна сума витрат на утримання сина у зв'язку з його навчанням складає від 900 до 1000 грн. на місяць. Позивач зазначає, що зазначені витрати, пов'язані з навчанням сина вона сама не в змозі оплатити. Вона являється інвалідом другої групи і її пенсія по інвалідності складає 1049 грн., а тому вважає, що відповідач також зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина у зв'язку з його навчанням. За своїм матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання їх повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням, так як має постійне місце роботи в Державному підприємстві «Придніпровська залізниця» відокремлений структурний підрозділ «Нікопольська дистанція колій» м.Нікополь, відповідно має постійний дохід, а також у власності має земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) та від передачі в оренду якого також отримує орендну плату. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Угоди про утримання повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням між сторонами не досягнуто. Тому позивач вимушена звернутись до суду із заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів. Позивач у судовому засіданні змінила позовні вимоги в частині розміру стягнення аліментів і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі не 1/4, а ? частини усіх видів доходів відповідача щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, мотивуючи тим, що вона ніде не працює в зв'язку з інвалідністю 2 групи без права працевлаштування. Відповідач у судовому засіданні проти позову частково заперечує, а саме в частині розміру стягнення аліментів, мотивуючи тим, що у нього на утриманні знаходиться також малолітня донька 2006 року народження, яка проживає разом з ним і дружиною. Тому він заперечує проти того, щоб з нього стягували аліменти в розмірі ? частини з усіх доходів, а погоджується на стягнення аліментів в розмірі 1/6 частину. При цьому додав, що інших утриманців у нього немає, тобто аліменти він нікому не сплачує, а також підтвердив той факт, що у нього у власності є земельна ділянка (пай), яку він здає в оренду. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де батьками зазначені сторони у справі; копією свідоцтва про розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 7 від 22.12.2006 року; довідкою № 0606445 від 09.09.2014 року наданою навчальним закладом про те, що [PERSON] є студентом 1 курсу механічного факультету /бюджет/ денної форми навчання; квитанцією про вартість проживання у гуртожитку; квитками на проїзд до м.Дніпропетровська і в зворотному напрямку; довідкою № 1605 від 25.09.2014 року наданою Томаківською селищною радою про проживання однією сім'єю позивача разом з сином; пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER], де зазначено, що позивач є інвалідом 2 грп. загального захворювання; довідкою виданою 18.08.2014 р. управлінням ПФУ в Томаківському району про отримання позивачем пенсії по інвалідності. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. В судовому засіданні сам відповідач вказав, що він погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, однак в меншому розмірі, оскільки на утриманні має іще одну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач у справі має постійне місце роботи та щомісячно отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 04.11.2014 року за вих. № 65-92-60, наданою за місцем роботи останнього; аліменти він нікому не сплачує; зі слів відповідача на утриманні має малолітню доньку 2006 року народження, яка проживає з ним і дружиною, яка також є працевлаштованою, а позивач є інвалідом 2 групи без права працевлаштування і отримує лише пенсію, яка є значно меншою, ніж заробітна плата відповідача, тому вона утримує сина [PERSON] на свою пенсію. За таких обставин, суд вважає, що відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти, але позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання його сина [PERSON] до закінчення останнім навчання, а саме до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial