Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та залишити неповнолітнього сина [PERSON] , 2017 року народження на подальше проживання з матір`ю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, спільне життя не склалося, сторони не проживають разом з травня 2019 року, не ведуть спільне господарство, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені. Позивач вказала, що примирення не можливе. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду не вручено адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.03.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №378 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, без згоди на те обох сторін збереження шлюбу не можливе та суперечитиме інтересам подружжя, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved