Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2008 року та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що після розірвання між нею та відповідачем шлюбу, що мало місце 08.07.2008, дитина залишилася проживати з нею та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2008 з відповідача на її користь вирішено стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 380 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, такий розмір аліментів на даний час є недостатнім для нормального забезпечення дитини та не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах і вихованні дитини, вона, в свою чергу, прикладає усіх зусиль для надання доньці можливості розвивати здібності та підвищувати свій культурний рівень, зокрема, остання вивчає англійську мову з репетитором, а також займається волейболом. Більше того, дочка постійно хворіє респіраторними захворюваннями, захворюваннями дихальних органів. У зв'язку з відсутністю роботи у м. Червоноград, змушена працювати у м. Львові та орендувати квартиру. Оскільки відсутні підстави, які б унеможливлювали збільшення суми аліментів, просить позов задоволити. Ухвалою від 03.04.2018 у справі відкрито провадження. 16.07.2017 до суду надійшов відзив відповідача, з якого вбачається, що позовні вимоги визнає частково, вважає обставини, на які посилається позивач, частково необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки він в повній мірі проводить оплату аліментів та додатково надає іншу можливу допомогу на утримання дочки. Окрім цього, зазначає, що не спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів, оскільки розмір середньомісячної заробітної плати за останні шість місяців, працюючи в ТзОВ «Сонмез Мангал Комюр Україна», склав 3 783, 34 грн. Зазначає, що 16.12.2014 уклав шлюб із [PERSON], в якому народилася дочка [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим його матеріальне становище погіршилося. Окрім цього, вказав, що періодично допомагає своїй матері, яка є інвалідом та часто хворіє. Оскільки його заробітна плата є єдиним джерелом доходу, нерухомого та рухомого майна у власності він не має, просить позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання спільної з позивачем дитини до 850 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та просить позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд позовні вимоги задовольняє частково, виходячи з наступного. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.06.2008 шлюб між позивачем і відповідачем розірвано, дитину залишено проживати з матір'ю. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2008 з відповідача на користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 330 грн. та додаткові витрати в розмірі 50 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто обов'язок доведення вищевказаних обставин покладається на позивача, яка ініціювала процес зміни розміру аліментів. З наданих суду позивачем матеріалів вбачається, що позивач працює продавцем у ФОП [PERSON], її дохід за останніх 12 місяців складає 40 200 грн. Позивач разом з донькою проживає в орендованій квартирі, про що свідчить договір найму житла від 05.06.2017 та акт від 14.03.2018, складений ЛКП «Бондарівка». Як встановлено з довідки дитячо-юнацької спортивної школи «Автомобіліст» від 28.02.2018, дочка сторін займається в секції волейболу з 2017 року на базі Львівської академічної гімназії, усі витрати на змагання, літні спортивно-оздоровчі табори несуть батьки. Окрім цього, з'ясовано, що в період з 01.02.2011 по 01.08.2011 відповідач ухилявся від сплати аліментів, що підтверджується довідкою державного виконавця про неотримання аліментів від 05.08.2011. Визнаючи частково позовні вимоги відповідач покликається на те, що його матеріальне становище як платника аліментів погіршилося, оскільки від другого шлюбу має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно з довідкою про доходи від 12.07.2018, відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «Сонмез Мангал Комюр Україна» та займає посаду прибиральника, загальна сума його доходу за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 становила 22 700 грн. Окрім цього, відповідачем долучено копії квитанцій, що підтверджують сплату аліментів на утримання дочки [PERSON] Згідно з інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 27.07.2018, відсутні відомості щодо наявності у відповідача рухомого чи нерухомого майна, чи перебування такого під забороною відчуження. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2008, суд враховує положення ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, за якими «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, при визначенні розміру аліментів, в тому числі вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При цьому, визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2008 розмір аліментів, що становить 380 грн., є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (972 грн. станом на 01.07.2018). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. З огляду на вищевикладене, у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою як матері, так і батька, утримання неповнолітньої дитини сторін потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, та визначений рішенням суду від 14.04.2008 розмір аліментів, з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення потреб дитини, а у позивача матеріальний стан погіршився, остання змушена орендувати квартиру тощо, суд дійшов висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів. Разом з тим, змінюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік та потреби, стан здоров'я сторін та їх матеріальне становище, те, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, розмір його доходу, на утриманні має малолітню дитину, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, суд враховує роз'яснення, що викладені в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за якими у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, 192 СК України та

Outcome: partial