Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила, з урахуванням уточнень, стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 77\~915,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона мешкає на 6-му поверсі будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. Відповідач проживає у [INFO]. Через порушення відповідачем організаційних та технічних вимог безпечної, надійної установки та експлуатації тепловикористовувальної установки (бойлеру) відбулося залиття житлової квартири позивача. Зокрема, було залито стелю у коридорі, стелю та стіни у трьох кімнатах, стелю у санвузлі, також була залита підлога та вікна у двох кімнатах, пошкоджена електропроводка. Зазначає, що залиття відбулося через падіння бойлеру у житловій квартирі відповідача, про що було складено відповідний акт. Внаслідок залиття квартири житлова площа позивача потребує проведення ремонтно-відновлювальних робіт, вартість яких складає 77\~915 грн.. Вважає, що порушення відповідачем вимог Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж та положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» призвело до порушення технічної експлуатації підігрівача води (бойлеру), порив стояка гарячого водопостачання, та як наслідок, призвело до залиття квартири позивача, пошкодження належного їй майна. Спричинення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що вказаними діями відповідача їй було спричинено незручності у використанні власної квартири для належного проживання, постійна сирість, пліснява, відсутність освітлення завдавали не лише побутових незручностей, а й призвело до стану постійної збентеженості, перебування у стані переживання, хвилювання, емоційному неспокої, і як наслідок, призвело до обєктивної неможливості продовжувати свій звичний спосіб і режим існування. Розмір шкоди позивачем визначений у 50\~000,00 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позові. Представник позивача пояснив, що співвласники квартири позивача окремого позову до суду не подавали, позивачка діє за їхньою згодою. Зазначив, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Вважав акт №152 від 25.07.2016 року таким, що відповідає вимогам законодавства щодо змісту та форми. Крім того вина відповідача підтверджена висновком по повідомленню оператора «102» від Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 01.08.2016 року, листом-відповіддю Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 24.02.2017 року, листом- відповіддю КП «Жилкомсервіс» від 24.02.2017 року, листом-відповіддю КП «Харківські теплові мережі» від 01.03.2017 року на адвокатський запит, листом-відповіддю КП «Харківські теплові мережі» від 14.02.2017 року, показами свідків. Розмір завданої шкоди позивачу доведений висновком фахівця з встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Відповідач, допитана в судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що 24.07.2016 року вона була вдома, знаходилася в кімнаті, коли почула гуркіт впав бойлер. Викликали аварійну службу, однак ніхто не приїжджав на протязі 40 хвилин. Потім приїхала перша аварійна служба, однак вода продовжувала текти, потім приїхала друга аварійна служба та вже остаточно перекрила воду. Зі слів сусідів 7-го поверху вона дізналася, що спочатку текла вода, а потім було чутно гуркіт. Того дня представники служб до неї не заходили до квартири. Вранці також ніхто не приходив, вода була перекрита. В своїх поясненнях зазначила, що затоплення відбулося через протікання у стіні, оскільки у стояку був свіч, що їй відомо зі слів сантехників, яких вона викликала з метою усунення наслідків падіння бойлеру (відпала плитка, стіна була мокра). Сама в цей час знаходилась на Салтовці, доглядала за хворим родичем. Особисто бачила труби з корозією, бачила як слюсарі відрізали порвані труби, які йшли до бойлеру. Викликані робітники усунули протікання, що саме робили невідомо, однак вода не бігла вже. Сусідам, які мешкають на 7-му поверсі за власні кошти допомогла з відновленням квартири, мала намір також після того, як все просохне, допомогти сусідам з 6-го поверху позивачу у справі, однак останні не погодилися на умови, запропоновані відповідачем. У день затоплення викликала знайомих робітників, які здійснювали ремонт у квартирі її дочки, і вони у квартирі позивача провели тимчасово світло, щоб підключити холодильник. Вказує на те, що акт було складено без її участі. Звернувшись до КП «Жилкомсервіс» з проханням усунути наслідки течі, вони переадресували її до КП «Харківські теплові мережі», тоді як з КП «Жилкомсервіс» укладено типовий договір, за послуги сплачує постійно. Вважає, що висновки фахівця, надані позивачем, не відповідають завданим пошкодженням, є значно завищеними, оскільки ремонт у квартирі позивача був 80-х років. Після залиття відповідач не зверталась до комунальних служб із зверненнями та заявами, не оскаржували письмові докази, які є у справі, так само як і не зверталась позовом до суду до комунальних служб. Зазначила, що працівниками поліції була опитана щодо обставин залиття вночі у день затоплення, покази давала правдиві. Також вказувала на те, що шкода завдана не з її вини, вважає, що якби аварійна бригада приїхали швидше, таких наслідків можливо було би уникнути. Також не визнала й завдання позивачу моральної шкоди. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував, зазначивши, що складений акт не відповідає вимогам, встановленим законодавством, він друкувався в іншому місці, а не в будинку, складений без залучення відповідних фахівців, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, без участі мешканців квартир, що понесли збитки в результаті залиття, не містить конкретних даних про причини залиття, винуватців та приблизний розмір завданої шкоди. Вказував, що залиття відбулося через протікання води із стояка у квартирі, поточний ремонт якого та технічне обслуговування проводить виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за рахунок вартості цих послуг, а капітальний ремонт за рахунок власника будинку, тому за прорив стояка через неналежне його обслуговування відповідальність має нести саме КП «Харківські теплові мережі», оскільки точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг централізованого постачання гарячої води від виконавця споживачеві є у багатоквартирному будинку після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача. Зазначив, що через бездіяльність як працівників КП «ХТМ», котрі так і не прибули за викликом, прорив ліквідувався мешканцями квартири самостійно, так і дії працівників дільниці №5 КП «Жилкомсервіс», котрим було відомо про одночасні два прориви гарячої води в будинку в другій половині літа 2016 року, коли проводяться передзимові випробування мереж підвищеним тиском, довести конкретну причину прориву стояка практично неможливо. Крім того, зазначив, що КП «Жилкомсервіс» також зобовязано періодично здійснювати профілактичне обслуговування елементів житлових будинків, вартість котрого включена у відповідні тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Тоді як жодного разу ніхто ніякого огляду не проводив. Також вважає, що фахівець [PERSON] не мав права складати висновок щодо визначення вартості ремонтних робіт, оскільки вказане питання має вирішуватися судовим експертом, що має свідоцтво з виду експертної діяльності 10.6 Дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила суду, що позивач по справі є хрещеною її дочки, вона приїздила до неї 27.07.2017 року після залиття квартири. Того дня все ще капало зі стелі та текло, все було мокрим. Стан мешканців квартири був тяжкий, вони перебували у стані істерики, оскільки шпаклівка сипалася прямо на голову та у їжу, стан квартири був такий, що в ній неможливо було мешкати, двері та вікна набрякли, стіни були залиті, електрика вийшла з ладу, оскільки залиття відбувалось гарячою водою Позивач була вимушена перевезти своїх батьків на проживання до іншого житла. До залиття квартира мала акуратний вигляд, були поклеєні звичайні шпалери приблизно у 2005 році, на стелі побілка. Щодо залиття знає зі слів позивача та інших мешканців будинку, що залиття відбулося з квартири відповідача через падіння бойлеру. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив суду, що позивач є хрещеною його товариша, у квартирі позивача був до залиття одного разу та після залиття приїхав до неї на запрошення, відсвяткувати пасху. При самому залитті не був присутнім, бачив лише, що у всіх кімнатах всі речі були складені у одному місці (килими, меблі тощо), необхідно було робити чималий ремонт, моральний стан мешканців був тяжкий. Про залиття відомо зі слів мешканців квартири. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила суду, що позивач є їй сестрою, 24.07.2016 року позивач подзвонила їй у вечорі та повідомила про залиття її квартири гарячою водою. Звечора приїхати вона не могла, а лише вранці. Телефоном порадила вимкнути світло, оскільки при прибиранні їх почало бити током. Також порадила викликати поліцію, щоб зафіксувати факт залиття. Зі слів дочка відомо, що позивач та [PERSON] піднялись до квартири відповідача, яка їх впустила до своєї квартири та показала, що бойлер відірвався, який тоді вже стояв на підлозі, видно було вирвані болти, стіна була ціла та лилася вода. Вранці по приїзду свідок допомагала позивачу з прибиранням квартири. Всі меблі, картини виносили, килими неможливо було підняти, вони наскрізь були мокрими, лінолеум піднявся, всюди плавала побілка. К кінцю 3-4 доби набрякло дерево на дверях, вікнах у всіх кімнатах, шпалери почали відпадати. Світла не було, підключили холодильник лише, щоб їжу ставити. Приходили сусіди знизу, допомагали, оскільки був великий обєм роботи. Не один день ще стікала вода. Квартира стала непридатна для проживання, все набрякло, стояла парилка. Електрики сказали, що відновити світло можливо буде після того як висохнуть стіни, не раніше ніж через 2 тижні. Свідку відомо зі слів інших осіб, що залиття відбулося через падіння бойлеру, джерело залиття не бачила. Особисто бачила як стікала вода зі стелі. Зазначила, що поліція зафіксувала, що стіна у відповідача була цілою. До залиття деревина була відреставрована на вікнах, вони щільно замикались, не було щілин, все було у робочому стані. Напередодні було побілено стулю на кухні. Шпалери у квартирі були звичайні, середньої якості. Повідомила, що батьки окремого позову до відповідача не подавали до суду про відшкодування шкоди. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила суду, що позивач є її тіткою, проживає у трьох хвилинах ходьби від неї, одна з перших потрапила до квартири позивача та відповідача після вказаних подій, була присутні при виклику працівників поліції, коли приходив представник ЖЕКу. Вказала, що квартира була повністю залита водою, килими плавали, їх неможливо було підняти, через 2-3 години почали відклеюватися шпалери, через добу вони вже відпадали рулонами. У двох кімнатах вода бігла настільки, що залила балкон. Де не було балкону, вода стікала по вулиці. Світла не було, прибирали у темряві, при свічках. Вона разом з позивачкою піднялася до квартири відповідача, яка показала їм причину залиття впав бойлер та перебив трубу з гарячою водою, зі слів відповідача. Бачила як бойлер лежав на підлозі та на стіні випадає саморіз з куском стіни. Зазначила, що залиття квартири суттєво вплинув на спосіб життя позивача, оскільки все було непридатне для використання, іншого житла немає, виїхати нікуди, по сьогодні продовжують так проживати, лише проводку зробили власними зусиллями, при цьому мешкаючи там. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив суду, що після залиття квартири приймав участь у відновленні електропостачання, прокладав наново провід. Щодо причин залиття знає зі слів мешканців квартири позивач через обрив бойлеру. До вказаних подій, був у квартирі позивача одного разу. Після залиття квартира суттєво змінилась., були незносні умови для проживання у ній. Бачив особисто, що вода біглі звідусіль. Самого джерела затоплення не бачив. Зі слів позивача відомо, що на місці події були працівники поліції, ЖЕКу, інженер. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив суду, що після залиття до нього звернулась відповідачка з проханням допомогти з усуненням наслідків залиття. Вранці після залиття він приїхав, зайшов до сусідів на 7-му поверсі, допоміг їм фізично, потрібно було меблі переставити тощо. На 6-му поверсі допоміг з тимчасовою проводкою, щоб увімкнути холодильник. Вранці, коли він приїхав у квартирі позивача була сира стеля, та у розетці відсутня електрика була. На стінах були шпалери, залитої підлоги не бачив, килими не плавали. Причина залиття невідома. Особисто до нього зверталася мати позивача з проханням допомогти підключити проводку. На 6-му поверсі не пропонував переклеїти шпалери, оскільки неможливо було переробити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив суду, що він був запрошений [PERSON] як фахівець з електрики, попросив прийти, подивитись. На 6-му поверсі квартира була знеструмлена. Включити світло подивитись було неможливо, оскільки були патьоки на стелі. Лише підключили холодильник через подовжувач. Вказав, що у квартирі на 6-му поверсі був ремонт радянських 80-х часів, побілена стеля, звичайні паперові шпалери, було помітно на стінах плями. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що позивач [PERSON] є співвласником квартири №60, що знаходиться у м.Харкові по пр.Перемоги, буд. 72-В. Встановлено судом та не оспорюється сторонами у справі, що квартира [ADDRESS] також належить [PERSON] та [PERSON]. 24.07.2017 року відбулося залиття квартири позивача з квартири 2-ма поверхами вище - №68, що знаходиться у м.Харкові по пр.Перемоги, буд. 72-В, яка належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №78548109 від 20.01.2017 року. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 10 ЖК УРСР визначено, що громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. У відповідності до ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати і порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно розяснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останньої у спричиненні вказаної шкоди. Факт залиття квартири позивача підтверджується актом обстеження від 25.07.2016 року №152, складеного інженером дільниці №5 [PERSON] та бухгалтером дільниці №5 [PERSON], затвердженого начальником дільниці №5 КП «Жилкомсервіс» [PERSON]. Згідно акту залив квартири №60 житлового будинку №72-В по пр..Перемоги відбувся 24.07.2016 року з квартири №68. У телефонному режимі зі слів мешканця квартири №68 впав бойлер та пошкодив стояк гарячого водопостачання. Була викликана аварійна служба заявка 15-62 (№5939922, 5939926) код 13.3.1- гаряче водопостачання. Аварійну ситуацію мешканці квартири №68 усунули власними силами. Згідно даних акту, в ході проведення огляду за адресою [ADDRESS] встановлено, що на момент огляду квартири виявлені сліди заливу сирі плями коридор - стеля (побілка) 1,5 кв.м., 1-ша кімната стеля (побілка) 7,5 кв.м., стіни (шпалери) 17 кв.м., 2-га кімната стеля (побілка) 7 кв.м., стіни (обої) 25 кв.м., 3-тя кімната стеля (побілка) 3,5 кв.м., стіни (обої) 16 кв.м., туалет стеля 2 кв.м., ванна стеля 1,5 кв.м.. Залита підлога (лінолеум) у квартирі. Були залиті вікна у двох кімнатах. На момент обстеження відсутнє освітлення. Вказані обставини викладені у листі від 24.02.2017 року, наданого КП «Жилкомсервіс» у відповідь на адвокатський запит. Зі змісту позову та пояснень позивача вбачається, що при проведенні обстеження та складанні зазначеного акту була присутня позивач. Згідно висновку по повідомленню оператора «102» 24.07.2016 року до Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що за адресою м.Харків, пр..Перемоги, 72-В кВ. 60 відбувається конфлікт між сусідами. По прибуттю на місце ПС, було встановлено, що мешканці кВ. 68 по пр..Перемоги, 72-В затопити кВ.60. В ході роботи була опитана [PERSON], яка пояснила, що 24.07.2016 року близько 17:00 години у неї в ванній кімнаті впав бойлер та пошкодив трубу гарячої води, в результаті чого виникла течія. [PERSON] викликала робітників теплових мереж, які ліквідували несправність. З листа від 01.03.2017 року, наданого на адвокатський запит КП «Харківські теплові мережі» вбачається, що ніяких втручань та ремонтних робіт в квартирі №68 комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» не проводилось та підприємство не несе відповідальності за майно, яке знаходиться у власності мешканця квартири. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачем надано до суду в якості письмово доказу висновок спеціаліста з визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, складеного 01.03.2017 року, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт, пошкодженої внаслідок залиття від 25.07.2016 року квартири №60 по пр..Перемоги, 72-В у м.Харкові станом на 01.03.2017 року, з урахуванням НДС становить 77\~915,00 грн.. У відповідності до змісту вказаного дослідження при зовнішньому огляді приміщень кв.№60 виявлено: в приміщенні поз.№5 (кімната) наявні сліди намокання окрасочного слою на стелі та шпалерах на стінах у виді плям темного кольору, сліди заміни скритої електропроводки у приміщенні, нещільний притвор балконної двері та вікна, нещільний притвор полотна щитової деревяної міжкімнатної двері, сліди намокання покриття полу з лінолеума по бетонній основі; у приміщенні поз.№2 (кімната) наявні сліди намокання окрасочного слою на стелі та шпалерах у виді плям темного кольору, сліди заміни скритої електропроводки у приміщенні, нещільний притвор полотна щитової деревяної міжкімнатної двері, сліди намокання покриття полу з лінолеума по бетонній основі; у приміщенні поз.№1 (коридор) наявні сліди намокання окрасочного слою на стелі та шпалерах у виді плям темного кольору, сліди заміни скритої електропроводки у приміщенні, намокання покриття полу з лінолеума по бетонній основі, установка пакетних автоматів 16А та 32А з коробкою; в приміщенні поз.№8 (кімната) наявні сліди намокання окрасочного слою на стелі та шпалерах у виді плям темного кольору, сліди заміни скритої електропроводки у приміщенні, нещільний притвор полотна щитової деревяної міжкімнатної двері, нещільний притвор переплетів вікна, сліди намокання покриття полу з лінолеума по бетонній основі; у приміщенні поз.№7 (кухня) наявні сліди намокання окрасочного слою на стелі та шпалерах у виді плям темного кольору, сліди заміни скритої електропроводки у приміщенні, нещільний притвор переплетів вікна, сліди намокання покриття полу з лінолеума по бетонній основі; у приміщенні поз.№4 (ванна) наявні сліди намокання окрасочного слою на стелі та шпалерах у виді плям темного кольору, сліди заміни скритої електропроводки у приміщенні, нещільний притвор полотна щитової деревяної міжкімнатної двері; у приміщенні поз.№4 (уборна) наявні сліди намокання окрасочного слою на стелі та шпалерах у виді плям темного кольору, сліди заміни скритої електропроводки у приміщенні, нещільний притвор полотна щитової деревяної міжкімнатної двері. Суд приймає вказане дослідження як доказ по справі, оскільки він відповідає вимогам, визначеним законодавством, складений особою, яка має відповідний кваліфікаційний сертифікат виконавця «Технічне обстеження будівель та споруд» серії АЕ №002637 від 01.08.2013 року, свідоцтво судового експерта Мінюста України №1012 від 25.04.2007 року. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 77\~915,00 грн., оскільки в судовому засіданні встановлено, що саме з вини відповідача 24 липня 2016 року у квартирі №60 по пр..Перемоги, 72-В в м Харкові, сталося залиття, внаслідок чого належне позивачу майно було пошкоджено, тобто між діями відповідача та спричиненням шкоди позивачу є безпосередній причинний зв'язок, тому відповідач має відшкодувати спричинену ним шкоду. При цьому, твердження відповідача та його представника стосовно того, що залиття у вказаній квартирі сталося з вини балансоутримувача будинку 72-В по пр..Перемоги КП «Жилкомсервіс», а так само й з вини КП «Харківські теплові мережі» не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Щодо стягнення на користь позивача суми моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., суд виходить з наступного. Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя тощо. Відповідно до ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З врахуванням доведеності вини відповідача [PERSON] у заподіянні позивачу майнової шкоди, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій [PERSON], [PERSON] також завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що неправомірні дії відповідача призвели до душевних страждань позивача та стану постійного стресу, порушення нормальних (звичних) умов проживання останньої та її родини (батьки похилого віку), порушило комфортне проживання у квартирі. Все це спричиняє позивачу не лише моральні страждання, а ще й змушує звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу та емоційних затрат, що негативно впливає на здоровя. Позивачу з членами сімї довелося переживати сильний душевний стрес та знаходитися в антисанітарій них умовах через тривале не проведення ремонтних робіт. Розмір відшкодування моральної немайнової шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, визначених ст.3 ЦПК України. Виходячи із засад розумності та виваженості, з врахуванням тривалості часу моральних страждань, суд вважає, що моральна шкода підлягає задоволенню повністю з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, і на погляд суду, з врахуванням принципу справедливості, в конкретному випадку становить 50 000 гривень, що на погляд суду є справедливою сатисфакцією позивачу спричинених відповідачем моральних страждань. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує позивачеві понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору та витрати, повязані із проведення експертизи у справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved