Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON] - дідусь позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі, на квартиру [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: дочка [PERSON], сини [PERSON], який помер [INFO] року, та є батьком позивача, і [PERSON] Оскільки батько позивача, [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті свого батька [PERSON], однак помер раніше за нього, позивач, його дочка, є спадкоємцем за правом представлення і спадкує ту частину спадкового майна після смерті свого діда, що належала б її батькові [PERSON], яку він би отримав, якщо був би живий на момент відкриття спадщини. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті свого діда [PERSON], як спадкоємець за правом представлення, подавши до Шостої Київської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом також звернулися із відповідними заявами. Щодо майна померлого [PERSON] державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Дашко\~Ю.О. була заведена спадкова справа № 722/2014. 19.01.2017 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко\~Ю.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку ненаданням правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за правом представлення, після померлого [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримала обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги просила задовольнити, справу розглянути у її відсутність, а також не заперечувала щодо прийняття заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів по доказам, наданим стороною позивача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак, подав заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. В суді встановлено, що предметом позову є визнання за позивачем права власності на 1/3 квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за правом представлення після померлого [PERSON]. Так, [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 14570 26 серпня 2014 року, та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], що видане повторно Відділом реєстрації смерті у м. Києві 04 грудня 2014 року. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на вищевказану квартиру. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти спадкодавця: дочка [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON]; сини [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON]. Зазначені родинні зв'язки підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження, що долучені до матеріалів справи у копіях. При цьому, позивач [PERSON] є онукою померлого [PERSON], що підтверджується наступними доказами. Позивач - [PERSON] (мала дошлюбне прізвище [PERSON]) народилась [INFO] та походить від батьків: батька [PERSON] та матері [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1458 11 травня 1979 року та підтверджується свідоцтвом про народження від 11 травня 1979 року, видане Дніпровським ЗАГС. 12 червня 1999 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після одруження отримала прізвище [PERSON], про що зроблено запис № 212, та підтверджується свідоцтвом про одруження, що видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м. Києві серія [NUMBER] від 12.06.1999 року. Батько позивача - [PERSON] народився [INFO] року та походить від батьків: батька [PERSON] та матері [PERSON], про що 03.12.1959 року зроблено відповідний запис № 2219, та підтверджується свідоцтвом про народженні серія [NUMBER] від 03.12.2959 року, видане Дарницьким бюро ЗАГС. [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 21319 від 15.12.2004 року та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2004 року, видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Під спадкуванням за правом представлення розуміють такий порядок спадкування, коли одна особа у випадку смерті іншої, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини нібито заступає її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якщо він був би живий на момент відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] - батько позивача є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька - [PERSON], однак помер раніше за нього, [PERSON], його дочка є спадкоємцем за правом представлення і спадкує ту частину спадкового майна після смерті свого діда - [PERSON], що отримав би її батько, якщо був би живий на момент відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина перша статті 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, позивач прийняла спадщину після свого діда [PERSON], як спадкоємець за правом представлення, подавши 24.11.2014 року до Шостої Київської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Інші спадкоємці за законом, діти померлого - [PERSON] та [PERSON] також звернулись у шестимісячний строк до Шостої Київської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини від 08.12.2014р. Державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко\~Ю.О. була заведена спадкова справа № 722/2014 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно частини 1 статті 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Однак, подати оригінал, яким би підтверджувалося право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS], позивач не може у зв'язку з його відсутністю. Із довідки про показники об'єкта нерухомого майна Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2016 № 36481 від 16.10.2016 року убачається, що квартира [ADDRESS] має такі показники: загальна площа - 51,4 кв.м., житлова площа - 28.7 кв.м., інвентаризаційна вартість - 177836 грн. Згідно інформаційної довідки з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2015 № 8036 від 09.04.2015 року, що міститься в матеріалах спадкової справи № 722/2014 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], вбачається що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 31.12.1998 року, розпорядження № 46-134. [PERSON] була дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 22.11.1958 року серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, про що 01 квітня 2009 року зроблений відповідний актовий запис № 6314 Відділом реєстрації смерті у м. Києві, та Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації ГТЮ юстиції у м. Києві 10 жовтня 2015 року видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] З інформаційних довідок зі спадкового реєстру, що містяться в спадковій справі [PERSON], слідує, що спадкова справа щодо померлої [PERSON] не заводилася. В квартирі [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] з 16.09.1980р. по день її смерті 31.03.2009р., знята з реєстрації 25.03.2010р., що підтверджується довідкою ЖРЕО № 409 від 25.02.2015р. № 259; та [PERSON] з 16.09.1980р. по день його смерті [INFO]., знятий з реєстрації 16.10.2014р., що підтверджується довідкою ЖРЕО № 409 від 12.12.2014р. № 738. Згідно довідки Форма№ 3, виданої ЖРЕО № 409 12.12.2014 року № 737, станом на 12.12.2014 року за даною адресою ніхто не зареєстрований. Частина 3 статті 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, в силу ч. 3 ст. 1268 [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини та протягом 6 місяців не заявив про відмову від її прийняття. Однак, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, після смерті своєї дружини, [PERSON] не одержав свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, відповідну заяву не подав, тобто не оформив в порядку ст.ст. 1296 - 1298 ЦК України право на спадщину. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири не видавалося, однак спадщина належить йому з часу її відкриття. За матеріалами спадкової справи № 722/2011 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] убачається, що державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко\~Ю.О. 19.01.2017 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Згідно Постанови, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її діда на спадкову квартиру, на підставі п.п. 4.15, 4.18 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так як позивач, згідно статті 1266 ЦК України, є спадкоємцем за правом представлення, в силу ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її як спадкоємця права на спадщину на належну 1/3 частину квартири [ADDRESS], а відтак право позивача підлягає захисту в суді, шляхом визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті її діда [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Убачається, що позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового зборку, оскільки є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER] та довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 139448. Таким чином, по даній справі відповідачі мають сплатити по 540,27 грн. судового збору на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved