Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 червня 2005 року. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є та обставина, що з відповідачем спільне життя не склалося із-за різних поглядів на життя, в родині було відсутнє взаєморозуміння з різних питань сімейного життя та взаємна повага. Їх подальше з відповідачем спільне проживання та збереження сімї не уявляється можливим, шлюб розпався остаточно і примирення не відбудеться, спір про розподіл майна між ними відсутній. У звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, спір про поділ майна подружжя відсутній, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON], просила справу розглянути без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 27-29, 32), причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав, у зв'язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 04 червня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 005089, виданого 04 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 81 (а.с. 9). Від цього шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 435724, виданого 11 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 038316, виданого 14 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 10, 11). Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати при подачі позовної заяви до суду, а саме: судовий збір у розмірі 640 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved