Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 4535,85 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що з вини відповідача, який керував автомобілем Форд Транзит, реєстраційний номер [NUMBER] і порушив Правила дорожнього руху України, 29.04.2014 року сталася ДТП на перехресті вулиці Покровської та проспекту Незалежності, внаслідок якої позивач отримала тілесні ушкодження, фізичний біль та страждання та проходила лікування, чим останній спричинено матеріальну та моральну шкоду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, однак визнав вину відповідача у заподіянні матеріальної та моральної шкоди відповідачу. В судове засідання представник третьої особи не зявився, про час та м ісце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, а також оглянувши матеріали кримінального провадження №12016060020002938, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1195 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування\~\~матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 29.04.2016 року приблизно об 11 год. 45 хв. [PERSON] керував технічно-справним автомобілем Форд Транзит, реєстраційний номер [NUMBER] та рухався в м. Житомирі та виконував маневр лівого повороту з проспекту Незалежності на вул. Покровську та продовжував рух в напрямку вул. [PERSON] та на ділянці проїзної частини, а саме перехресті вул. Покровської та проспекту Незалежності в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, порушуючи вимоги п.16.2 вказаних Правил, перебуваючи на регульованому перехресті, повертаючи праворуч, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку [PERSON] повертав, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля Форд Транзит в межах регульованого пішохідного переходу на дозволяючий сигнал світлофору. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді 2-х забійних ран на лівому стегні, синець та осадження шкіри на правій сідниці, які відповідно до висновку експерта №1158 від 10.05.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров»я. Відповідно до листа Комунальної установи Центральна міська лікарня №2 від 15.07.2016 року №346 позивачу 29.04.2016 року було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани верхньої третини лівого стегна, садна нижніх кінцівок, тазу, чола справа та призначено відповідне лікування. Також 30.04.2016 року позивача було оглянуто лікарем-хірургом, яким призначено лікування, 05.05.2016 року позивача оглянуто лікарем-неврологом та направлено на стаціонарне лікування у зв»язку з погіршенням стану, 18.05.2016 року позивача було оглянуто лікарем-травматологом, 27.06.2016 року здійснено рентгенографію кісток тазу. У подальшому позивач проходила обстеження МРТ головного мозку та шийного відділу, а 19.08.2016 року позивачу було надано консультацію лікарем-неврологом Першої приватної клініки «Медібор» та призначено відповідне лікування. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Постановою слідчого від 10.05.2016 року закрито кримінальне провадження №12016060020002938 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (не настали передбачені законом суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості). Відповідач [PERSON] є фізичною особою підприємцем, інвалідом 3 групи внаслідок загального захворювання, про що не заперечував в судовому засіданні його представник, який також визнав вину відповідача у заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачу з урахуванням вимог розумності та справедливості. Таким чином судом встановлено, що внаслідок винних дій відповідача під час ДТП позивач отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, у зв»язку з чим проходила лікування та придбавала ліки. Документально підтверджені належними та допустимими доказами витрати на лікування позивача внаслідок отриманих тілесних ушкоджень під час вищезазначеної ДТП склали 3964 грн. 93 коп., а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення в цій частині. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст.1167 ЦК України. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4). У пункті 5 вказаної постанови зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до положень п.9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. За правилами ст.212 ЦПК україни суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~ Судом встановлено, що в результаті ДТП, скоєної з вини [PERSON], позивач [PERSON] отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійні рани верхньої третини лівого стегна, садна нижніх кінцівок, тазу, чола справа, у звязку з чим вона проходила лікування. Сам факт ДТП викликав у позивача негативні емоції, вона морально страждала, отримала стрес, були вимушені істотні зміни в її життєвих стосунках. Порушення звичного способу життя викликали негативні емоції у позивача, на що вона посилалися як у позовній заяві, так і в суді. Згладження втрат та усунення негативних наслідків можливе шляхом компенсації. З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних наслідків, враховуючи вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково,\~\~оскільки\~\~позивач розмір заявлених позовних вимог в цій частині до відповідача в сумі 50000 грн. достатньою мірою не підтвердила, та визначає розмір моральної шкоди в сумі 1500 грн., які підлягають відшкодуванню у відповідності зі ст.1167 ЦК України з відповідача, як винного у ДТП. Крім того, суд стягує з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: partial