Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та незаконним затриманням, обґрунтовуючи який вказав, що 10 лютого 2011 року стосовного Прокуратурою Київської області було порушено кримінальну справу за ч.3 ст.368 КК України., після чого його було затримано та взято під варту. 23 лютого 2012 року вироком Обухівського районного суду Київської області його було визнано невинним та виправдано, крім того йому було змінено запобіжний захід та звільнено з під варти. За час його не законного перебування під вартою було змінено уклад його життя, він хворів, розпалася сім'я тому позивач вважає , що йому заподіяно моральної шкоди яку він оцінює в сумі 500 000 грн.. Представник відповідача Державна Казначейська Служба України в судове засідання не з'явився причин неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, про свідчать наявні в матеріалах справи розписки про вручення повісток. Прокурор Козленко А.С. в судовому засіданні заперечила проти заявленого позову подавши до суду заперечення в якому виклала обґрунтування не визнання позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, прокурора, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 10 лютого 2011 року відносно [PERSON] прокуратурою Київської області було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, у той же день слідчим прокуратури його було затримано, та відповідно до постанови Обухівського районного суду від 11.02.2011 року обрано запобіжний захід взяття під варту (а.с.25-28). 23 лютого 2012 року вироком Обухівського районного суду Київської області [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України було визнано невинним та виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, змінено запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд. 17 травня 2012 року ухвалою Апеляційного суду Київської області вирок суду залишено без змін (а.с.5-24). Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду ( в редакції, яка діяла на час проведення досудового слідства, та розгляду справи в суді) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок зокрема: незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Відповідно до ст.2 вказаного закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку постановлення виправдовувального вироку суду. Статтею 4 Закону України (266/94-ВР) встановлено, що відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Внаслідок [PERSON], до кримінальної відповідальност він перебував під вартою 1 рік 13 днів. Відповідно до частин 2, 3 статті 13 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», введено в дію постановою Верховної Ради України від 1 грудня 1994 року розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Під час розгляду справи знайшли підтвердження обґрунтування позовних вимог в відшкодуванні моральної шкоди, яка виразилась в психологічних переживаннях позивача, зміні його життєвого укладу внаслідок незаконного обмеження волі. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає що підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 150000 грн., оскільки у зв'язку з тим, що діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури позивачу завдано моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою тривалий час, незаконного проведення в ході розслідування обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи та інших процесуальних дій, що обмежували права [PERSON], які гарантує йому Конституція України, як громадянину України. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечення прокурора, як третьої сторони проти позову в частині моральної шкоди, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки вони всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не підтверджені письмовими або будь-якими іншими доказами, а також суперечать матеріалам справи. Враховуючи викладене та

Outcome: partial