Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,5487 га ( в тому числі 0,1500 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3987 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства) та розташована за адресою: вул.. Короленка, 34, смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала чоловіку [PERSON], який помер 25 липня 2012 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги послалась на такі обставини щодо суті спору: [PERSON], є дружиною [PERSON], від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], який помер 01.09.2014 року та доньку - [PERSON] Зазначила, що 25 липня 2012 року чоловік [PERSON] помер та після його смерті залишилася спадщина. У встановлений законодавством шестимісячний термін вона звернулась\~ до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], а діти - [PERSON] та [PERSON] з відповідними заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] До складу спадкового майна входить земельна ділянка загальною площею 0,5487 га ( в тому числі 0,1500 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3987 га., яка надана для ведення особистого підсобного господарства) та розташована на території смт. Котельва, Котелевської селищної Ради та належала спадкодавцю відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 000130, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 19 серпня 1996 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53. Разом з цим, Котелевською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 7/2013 на майно [PERSON] та вона (позивач) являється єдиним спадкоємцем за законом. Проте нотаріус відмовив їй у виданні свідоцтва на право на спадщину відповідною довідкою (№ 488/02-14 від 30 травня 2015 року) з причини ненадання витягу із Державного земельного кадастру на вищезазначену земельну ділянку. У попереднє\~ судове\~ засідання позивач [PERSON] не зявилась, до канцелярії суду надала\~ заяву\~ з проханням розглянути справу\~ без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області\~ в попереднє\~ судове\~ засідання\~ не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Котелевська\~ селищна рада Котелевського району Полтавської області\~ до канцелярії суду\~ надала\~ заяву\~ в якій просить провести розгляд справи\~ без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача\~ - Котелевської державної нотаріальної контори \~ в\~ попереднє судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи\~повідомлявся в установленому законом порядку.\~ Котелевська державна нотаріальна контора \~\~до канцелярії суду\~ надала заяву\~ з\~ проханням\~ провести розгляд справи\~ без участі\~ державного нотаріуса, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в\~ попереднє судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи\~повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] \~до канцелярії суду\~ надала заяву\~ з\~ проханням\~ провести розгляд справи\~ без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4\~ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абзаці 2, 3 п.4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. В абзаці 6 п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум роз'яснив, що за змістом частини четвертої\~статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Виходячи з\~ст.16 ЦК України суд може визнати право особи або захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2\~ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом г частиною 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: прийняття спадщини; Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому, з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 000130 вбачається, що частина земельної ділянки площею 0,3987 га. була надана з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування; Частиною 9 ст. 24 даного Закону визначено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень цього ж Закону передбачено, що Земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. За ч.1\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вирішуючи справу

Outcome: approved