Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 19 квітня 2013 року уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що дочка проживає із нею, відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач сама займається вихованням дочки та утримує її за свої кошти, самостійно забезпечити потреби дитини їй дуже тяжко. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитини повноліття. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повторно направлялося на адресу відповідача [PERSON] згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, копію ухвали від 13 листопада 2020 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено особисто 12 лютого 2021 року. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За положеннями статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно матеріалів справи, сторони з 19 квітня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.2013 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2014 року, подружжя [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] . Із довідки виданої виконкомом Хорошівської селищної ради № 366 від 04.09.2020 слідує, що позивач [PERSON] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , проживають в [ADDRESS] . Зі змісту позовної заяви слідує, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач [PERSON] , матеріально не допомагає сім`ї, добровільно аліменти не бажає сплачувати, проживає окремо та може сплачувати аліменти на утримання дитини. Зазначені обставини відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами, відзиву або своїх заперечень до суду відповідач не надіслав. Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпеченні інтересів дитини, які полягають, крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини та з урахуванням відомостей про матеріальний стан відповідача,

Outcome: approved