Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що з 20 липня 1959 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 1963 року, посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 676, належить 9/39 частин домоволодіння № 45 по вул. Плавнева (до перейменування Менжинського) в м. Нікополі Дніпропетровської області. 13 січня 2018 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначену частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Плавнева, буд.\~45. За життя, а саме 05 лютого 1999 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 304, яким все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося заповів позивачу. Осіб які б мали право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] \~немає. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка та звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак 10 вересня 2018 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою вих. № 353/02-31 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у звязку з будівництвом житлових будинків та споруд у 1981 році було перераховано ідеальні долі часток співвласників домоволодіння із заміною документів на свідоцтва про право власності, але спадкодавець [PERSON] не звертався до КП «НМБТІ» та не оформив належним чином документи. Згідно відомостям КП «НМБТІ» розмір частки спадкодавця [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 45 по вул. Плавнева (до перейменування Менжинського) складає 82/183 часток. Зважаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], прийняла спадщину у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та з урахуванням того, що спадкодавець правомірно набув право власності на частку спірного домоволодіння, тому [PERSON] просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на 82/183 частин житлового будинку «Д», розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Плавнева, буд. 45 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13 січня 2018 року. В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.47). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлена, в судове засідання не зявилася та надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.48) Оскільки відповідач в повному обсязі визнав позов [PERSON] суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] з 20 липня 1959 року перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.6). Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON], який помер 05 листопада 2004 року (а.с.7,8,10). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 1963 року, посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою за реєстровим №\~676, належить 9/39 частин домоволодіння № 45 по вул. Плавнева (до перейменування Менжинського) в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.11,12). 13 січня 2018 року [PERSON] помер (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначену частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Плавнева, буд. 45 (а.с.13). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, посвідчений 05 лютого 1999 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 304, яким все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося заповів позивачу (а.с.9,36). Осіб які б мали право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] \~немає. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно до дня його смерті проживала разом з ним за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул.\~Плавнева (Менжинського), буд. 45. 02 серпня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 10 вересня 2018 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою вих. № 353/02-31 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у звязку з будівництвом житлових будинків та споруд у 1981 році було перераховано ідеальні долі часток співвласників домоволодіння із заміною документів на свідоцтва про право власності, але спадкодавець [PERSON] не звертався до КП «НМБТІ» та не оформив належним чином документи (а.с.19). Згідно довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1456 від 10 серпня 2018 року, після перерахування ідеальних часток співвласників домоволодіння, розмір частки [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 45 по вул. Плавнева (до перейменування Менжинського) складає 82/183 частини (а.с.21). З цих підстав у суду не викликає сумніву той факт, що спірна частина домоволодіння дійсно належить спадкодавцю [PERSON] Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині немає, та приймаючи до уваги те, що спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на спірне спадкове майно, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на 82/183 частин житлового будинку «Д», розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Плавнева (до перейменування Менжинського), № 45, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13 січня 2018 року в м. Нікополь Дніпропетровської області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved