Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування за полісом № АА-4073804 в розмірі 25673,83 грн., витрати на проведення оцінки в розмірі 350 грн. та плату за відкриття рахунку в розмірі 20 грн., а також моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. 01.06.2011 року о 08 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302», державний номер [NUMBER], по вул. Кордонній у м. Одесі порушив правила дорожнього руху, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Mersedеs-Benz B-200 cdi», державний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно зі звітом № 1661 розмір матеріального збитку складає 25673,83 грн. 01.06.2011 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Незважаючи на неодноразове надсилання на адресу відповідача претензій відповідач до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання. Крім того, позивач зазначила, що своєю бездіяльністю відповідач завдав їй моральну шкоду, оскільки вона тривалий час не мала можливості користуватися пошкодженим автомобілем та зазнала незручностей у пересуванні та перевезенні дитини. У зв'язку з викладеним позивач змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи. Представники відповідачів у судові засідання не з'являлися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за його відсутності не подали. Третя особа [PERSON] у судові засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2011 року, 01.06.2011 року о 08 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302», державний номер [NUMBER], по вул. Кордонній у м. Одесі не вибрав безпечну дистанцію відносно автомобіля марки «Mersedеs-Benz B-200 cdi», державний номер [NUMBER], який рухався попереду, у результаті чого відбулося зіткнення. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль марки «Mersedеs-Benz B-200 cdi», державний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.06.2011 року, автомобіль марки «Mersedеs-Benz B-200 cdi» отримав механічні пошкодження. Згідно зі звітом, складеним оцінщиком «Э.К.О. ГРУПП», № 1661 від 08.06.2011 року загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 25673,83 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Закритому акціонерному товаристві «Акціонерна Страхова компанія» «ІнтерТрансПоліс», 01.06.2011 року позивач звернулася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. 11.11.2011 року та 16.11.2011 року позивач направила на адресу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова компанія» «ІнтерТрансПоліс» претензії щодо виплати страхового відшкодування. Проте до теперішнього часу відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем. У зв'язку із затримкою у виплаті страхового відшкодування позивач самостійно відремонтувала пошкоджений автомобіль. Відповідно до накладної № 148 від 19.03.2013 року позивач сплатила 20165 грн. за ремонт автомобіля. Крім того, згідно з актом про виконання ремонтних робіт № 2 від 27.04.2013 року загальна вартість виконаних робіт становила 5332,25 грн. Таким чинам, загальна сума понесених позивачем витрат становить 25497,25 грн. Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, вимоги щодо стягнення страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню в розмірі понесених позивачем витрат на відновлення пошкодженого автомобіля. Що стосується вимог щодо відшкодування витрат на проведення оцінки в розмірі 350 грн. та плату за відкриття рахунку в розмірі 20 грн., то вони не є шкодою, заподіяною майну позивача в розумінні ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не можуть бути стягнуті зі страховика. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, суд звертає увагу на те, що моральна шкода відшкодовується у випадках, прямо передбачених законом або умовами договору. Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Так, згідно зі ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, моральна шкода, яка згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, може бути відшкодована не страховиком, а особою, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial