Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що 28.09.2017 р. між нею та відповідачем було укладено публічний договір купівлі-продажу товару, а саме телевізора Liberton, 40 LED, на загальну суму 9855,00 грн... Згідно з умовами договору розстрочки від 28.09.2017 р. покупець зобов`язувався сплатити залишок коштів у сумі 8255,00 грн. у строк до 15.02.2018 р.. Перший внесок у сумі 1600 грн. був сплачений покупцем 28.09.2017 р.. Також, згідно з умовами даного договору у випадку несвоєчасного погашення кредиту (розстрочки) покупець зобов`язується сплачувати пеню у розмірі 0,5% від вартості товару за кожен день прострочки. Крім того, позивач зазначає, що після несплати у встановлений договором строк вона повідомила відповідача в телефонному режимі про наявність у нього непогашеного ним основного боргу. Відповідач [PERSON] підтвердив, що борг він визнає та сплатить його до кінця квітня 2018 р., однак протягом 2018 р. ніяких проплат від відповідача не надходило, тому вона у квітні 2019 р. звернулася до його дружини [PERSON] з вимогою щодо погашення боргу у сумі 8255,00 грн., які зобов`язаний був повернути її чоловік, оскільки телевізор був придбаний в інтересах сім`ї. Позивач також вказує, що 10.04.2019 р. співвідповідачем [PERSON] власноруч було написано розписку, відповідно до якої остання зобов`язувалася з 10.06.2019 р. сплачувати боргове зобов`язання в сумі 8255,00 грн. щомісяця по 1500 грн. до 20.12.2019 р.. Однак, після цього часу борг так і не було повернуто. На телефонні дзвінки ані відповідач, ані його дружина - співвідповідач, не відповідали. Окрім цього позивач зазначає, що на сторінці 10 паспорту відповідача зазначено, що останній 09.10.2015 р. уклав шлюб з [PERSON] , у паспорті співвідповідача на сторінці 10 є також відмітка про укладання шлюбу [INFO] з [PERSON] , однак, на даний час у неї відсутні докази того, що відповідач та співвідповідач на момент укладання з нею договору купівлі - продажу перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому даний доказ вона буде просити витребувати за ухвалою суду. На сьогоднішній день покупцем не сплачено суму грошових коштів за товар, тим самим відповідачем порушено умови договору. Позивач зазначає, що за несвоєчасну або неповну оплату покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню в розмірі 0,5% від суми товару за кожен день прострочення. Тому, крім грошової суми у розмірі 8255,00 грн. відповідач повинен сплатити їй ще 0,5% пені від вартості товару за кожен день прострочення, тобто за період з 15.02.2018 р. по 26.05.2020 р. згідно з розрахунком: 8255,00 х 0,5% х 830 = 34258,25 грн., де 829 - кількість днів прострочення сплати боргу. Оскільки відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі, а позика була укладена в інтересах сім`ї, з метою задоволення потреб сім`ї, тому відповідно до частини ч. 4 ст. 65, ч. 2 ст. 73 СК України вона просить суд стягнути борг з подружжя у солідарному порядку. Також, позивач вказує, що у зв`язку з тим, що [PERSON] , [INFO] написала розписку про сплату боргового зобов`язання у сумі 8255,00 гри., тому остання є зобов`язальною стороною. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на її користь заборгованість за договором купівлі-продажу товарів в розстрочку б/н від 28.09.2017 р. в сумі 8255,00 грн. та штрафні санкції в сумі 34258,25 грн., всього у сумі 42513,25 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн., справу розглядати без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4-6). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 27-28, 33-34, 37-39), причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надали, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Згідно з витягом з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач [PERSON] є фізичною особою підприємцем, основними видами діяльності якої є: 1)діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 2) роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 28.09.2017 р. укладено договір купівлі-продажу товару, а саме договір розстрочки, за яким [PERSON] взяв в розстрочку товар, телевізор Liberton, 40 LED, на загальну суму 9855,00 грн.. За вказаним договором перший внесок у сумі 1600 грн. був сплачений [PERSON] 28.09.2017 р., залишок коштів в сумі 8255 грн. останній зобов`язався сплатити до 15.02.2018 р. (а.с. 9). В порядку ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув позивачу суму залишку кредитного зобов`язання за вказаним вище договором. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Положеннями ст.ст. 12. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору розстрочки від 28.09.2017 р., у випадку несвоєчасного погашення кредиту [PERSON] зобов`язався виплатити пеню в розмірі 0,5% від вартості товару за кожен день прострочки (а.с. 9). Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Так, судом встановлено, що сума боргу, яка підлягає поверненню позивачеві, згідно з договором розстрочки від 28.09.2017 р., за розрахунком позивача станом на 26.05.2020 р. складає 42513,25 грн., а саме: 8255,00 грн. - залишок грошової суми за товар, та 34258,25 грн. - пеня 0,5% від вартості товару за кожен день прострочення платежу за період з 15.02.2018 р. по 26.05.2020 р., а саме: 8255,00 грн. х 0,5% х 830 днів прострочення сплати боргу. У відповідності ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач під час укладання договору розстрочки з позивачем від 28.09.2017 р., перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] , та перебуває до теперішнього часу, про що свідчить штамп відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, який міститься у паспорті відповідача, про реєстрацію шлюбу 09.10.2015 р., актовий запис № 191 (а.с. 10), та лист Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.07.2020 р. за № 690/20.33-35 (а.с. 36). Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Правовий аналіз ч. 4 ст. 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Вирішуючи спір про стягнення з одного з подружжя коштів за борговим зобов`язанням, суд має встановити, чи використане майно, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, в інтересах сім`ї, а не на власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.02.2020 р. у справі № 521/10189/17 та від 20.03.2020 р. у справі № 295/2603/16-ц. Так, з матеріалів справи встановлено, що співвідповідач [PERSON] 10.04.2019 р., як дружина відповідача, надала позивачу розписку, за якою зобов`язалася з 10.06.2019 р. виплачувати боргове зобов`язання в сумі 8255 грн. щомісячно по 1500 грн., та виплатити до 20.12.2019 р. (а.с. 12), у зв`язку з чим, договір розстрочки (купівлі-продажу телевізору Liberton, 40 LED) від 28.09.2017 р. був укладений відповідачем в інтересах сім`ї. За ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин, суд вважає, що позовну заяву ФОП [PERSON] слід задовольнити і стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за договором розстрочки від 28.09.2017 р. станом на день подання позову до суду, а саме: станом на 26.05.2020 р. в розмірі 42513,25 грн., а саме: 8255,00 грн. - залишок грошової суми за товар, та 34258,25 грн. - пеня за період з 15.02.2018 р. по 26.05.2020 р.. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів судовий збір у розмірі 840,80 грн. по 420,40 грн. з кожного на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved