Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею 2/3 частини жилого будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На інших 2/6 частин будинку спадкоємцями були [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] прийняв 1/6 частку вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом. Відповідно до даних технічного паспорту житловий будинок складається з «А-1» ІІ тамбур - 2,8 кв.м., площа приміщення не включена в загальну (самовільне будівництво дозволено рішенням суду від 28.04.2009 р. № 2494/09), ІІІ приміщення - 3,4 кв.м. площа приміщення не включена в загальну (самовільне будівництво дозволено рішенням суду від 28.04.2009 р. № 2-2494/09), № 1 коридор - 4,0 кв.м., № 2 кухня - 7,7 кв.м., № 3 житлова - 17,5 кв.м., № 4 житлова - 8,0 кв.м., № 5 кухня - 7,5 кв.м., № кладова - 3,5 кв.м., Г, г, Д - кухня, К-гараж, Ж-вбиральня, Л-душ, М-навіс. Між ними виникають спори про порядок користування і володіння будинком з господарчими та побутовими спорудами. Угоди про спосіб виділення частки із загального майна не досягнуто. Просить суд: виділити частину житлового будинку та господарських споруд, а саме № 1 коридор площею 4,0 кв.м.; № 3 житлову кімнату площею 17,5 кв.м.; № 5 кухня площею 7,7 кв.м.; № 6 кладову площею 3,5 кв.м.; № ІІ тамбур площею 2,8 кв.м.; № ІІІ приміщення площею 3,4 кв.м.; К-гараж; Г, г-кухня 2/3 частки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] і визнати за нею право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 2/3 частини жилого будинку з господарчими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором дарування частини жилого будинку від 13.07.2009 р. посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. /а.с.6-10/. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2008 р. відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував 1/6 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], розташованого на земельні ділянці Сумської міської ради /а.с.63/. Відповідно до технічного паспорту житловий будинок складається з «А-1» ІІ тамбур - 2,8 кв.м., площа приміщення не включена в загальну (самовільне будівництво дозволено рішенням суду від 28.04.2009 р. № 2494/09), ІІІ приміщення - 3,4 кв.м. площа приміщення не включена в загальну (самовільне будівництво дозволено рішенням суду від 28.04.2009 р. № 2-2494/09), № 1 коридор - 4,0 кв.м., № 2 кухня - 7,7 кв.м., № 3 житлова - 17,5 кв.м., № 4 житлова - 8,0 кв.м., № 5 кухня - 7,5 кв.м., № кладова - 3,5 кв.м., Г, г, Д - кухня, К-гараж, Ж-вбиральня, Л-душ, М-навіс /а.с.11-15/. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.10.2017 р. призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, поставивши на вирішення експертам наступні питання: 1). Визначити ринкову вартість садиби за адресою: [ADDRESS] ? 2). Визначити варіанти виділу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], враховуючи частки позивача [PERSON] (2/3 частини житлового будинку) та відповідача [PERSON] (1/6 частини житлового будинку) та інших осіб (1/6 частини житлового будинку) ? 3). Визначити варіанти виділу господарських будівель між позивачем [PERSON] (2/3 частини житлового будинку) та відповідачем [PERSON] (1/6 частини житлового будинку) та інших осіб (1/6 частини житлового будинку) ? 4). Чи можливо подальшу експлуатацію даних об'єктів, як окремих об'єктів нерухомого майна ? 5). Визначити варіанти виділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], згідно розміру часток позивача [PERSON] (2/3 частини), відповідача [PERSON] (1/6 частини), інших осіб (1/6 частини) ? Відповідно до Висновку № 40/1042/32 від 06.12.2017 р. судової комплексної оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи судові експерти прийшли до наступних висновків: По 1 питанню: ринкова вартість садиби за адресою: [ADDRESS] складає 241890 грн. По 2-3 питанню: виходячи з нормативних вимог розділ житлового будинку літ. «А-І» прибудови літ. «а», прибудови літ. «а4» з надвірними будівлями, що перебувають за адресою: [ADDRESS], у натурі відповідно до розміру часток належних співвласникам: 2/3 частини - [PERSON] і 1/3 частини - [PERSON] та іншим особам, з можливістю окремого використання власниками існуючих прибудинкових споруд неможливий. У цьому випадку можлива тільки грошова компенсація 1/3 частини ринкової вартості домоволодіння. По 4 питанню: у зв'язку з тим, що розподіл житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а4» з надвірними будівлями, що перебувають за адресою: [ADDRESS], у натурі відповідно до розміру часток належних співвласникам: 2/3 частини - [PERSON] і 1/3 частини - [PERSON] та іншим особам, неможливий, використання власниками житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а4», існуючих прибудинкових споруд, як окремих об'єктів нерухомого майна не представляється можливим. По 5 питанню: виходячи з візуального обстеження та дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, розташування та контурів земельних ділянок, не визначення варіантів розподілу житлового будинку та господарських будівель, визначити варіанти виділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], згідно розміру часток позивача [PERSON] (2/3 частини), відповідача [PERSON] (1/6 частини), інших осіб (1/6 частини) експерту не видається за можливо /а.с.81-113/. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Таким чином, оскільки розділ житлового будинку за адресою: [ADDRESS], у натурі відповідно до розміру часток належних співвласникам: 2/3 частини - [PERSON] і 1/3 частини - [PERSON] та іншим особам, з можливістю окремого використання власниками існуючих прибудинкових споруд неможливий, а також використання власниками житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а4», існуючих прибудинкових споруд, як окремих об'єктів нерухомого майна не представляється можливим, тому позов не підлягає задоволенню з цих підстав.

Outcome: dismissed