Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видії його заробітку, враховуючи період з досягнення нею повноліття та отримання атестату про середню освіту, вступу до навчального закладу, але не більше як до досягнення нею 23 років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є батьком її дочки, [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час є повнолітньою, проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Починаючи з 2020 року [PERSON] навчається на денному відділенні Олександрійського фахового коледжу культури і мистецтва у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в період навчання, оскільки працює та має постійний дохід. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача на позовну заяву. Наголосила, що постійним місцем проживання дочки є її місце реєстрації - [ADDRESS] , тобто разом з нею. Доводи відповідача щодо перебування на його утриманні матері, вважає сумнівними. Грошова допомога, яку за словами надає відповідач є не систематичною і не достатньою для повноцінного забезпечення повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Так, у відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач не має права на звернення до суду з позовом про стягнення з нього на свою користь аліментів на навчання дочки, оскільки остання проживає окремо від позивача, про що свідчить довідка Олександрійського фахового коледжу культури і мистецтва. Вважає, що звернення до суду з даним позовом є зловживанням права позивача на звернення до суду та суперечить положенням ст.199 СК України, відповідно до яких право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. В матеріалах справи відсутні докази проживання повнолітньої дочки з позивачем. Приєднана до матеріалів справи довідка ОСББ «Чобіток» про склад сім`ї від 01 грудня 2020 року підтверджує лише факт реєстрації місця проживання дочки з позивачкою. Також вказує, на те що дочка навчається на державній формі навчання та отримує стипендію у розмірі 980 грн. на місяць, крім того, він систематично надає їй матеріальну допомогу, про що свідчить виписка з карткового рахунку, що додається до відзиву. Окрім повнолітньої дочки, у нього на утриманні знаходиться непрацездатна мати - [PERSON] , яка за станом здоров`я потребує постійної матеріальної та медичної допомоги. Також вважає безпідставною вимогою позивача щодо стягнення аліментів за період з досягнення дочкою повноліття, оскільки аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зрештою у відзиві зазначено, що якщо суд все-таки прийде до висновку, що позивач все ж має право на звернення до суду з даним позовом, то розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки на період навчання, повинен бути у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, а не ј частки, яку просить стягнути з нього позивач. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з даними паспорта та свідоцтва про народження, [PERSON] , народилась [INFO] в місті Знам`янка Кіровоградської області, її батьками значаться відповідач по справі - [PERSON] та позивач [PERSON] . (а.с.4, 7). Відповідно до довідки Олександрійського фахового коледжу культури і мистецтва від 15 вересня 2020 року за вих. №64, [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання, спеціальності «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа». Закінчує навчання у червні 2022 року (а.с. 10). Крім того, [PERSON] з 01 вересня 2009 року по 23 червня 2020 року навчалася у Навчально-виховному комплексі «Знам`янська загальноосвітня школа І-ІІІ№2 - ліцей» та 31 липня 2020 року отримала свідоцтво про здобуття повної загальної середньої освіти (а.с. 9,11). Згідно з довідкою Головного правління ОСББ «Чобіток» позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім`ї (зареєстрованих осіб) входить дочка [PERSON] (а.с. 5). Про місце реєстрації дочки та матері за однією адресою також свідчить довідка ЦНАП Виконавчого комітету Знам`янської міської ради, (а.с. 7,12). Відповідач зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] працює таксувальником перевізних документів у Виробничому підрозділі «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» регіональна філія «Одеська залізниця». Її дохід за серпень 2020 року - січень 2021 року склав 57293 грн. 76 коп. Відомостей про доходи відповідача суду не надано. Відповідно до наданих позивачем квитанцій, у вересні 2020 року та січні 2021 року, нею перераховано на користь учбового закладу де навчається дочка 1900 грн. та 1736 грн.(за поясненнями наданими в судовому засіданні, оплату здійснено за проживання у гуртожитку). На підтвердження своїх доводів а саме, що дочка не проживає разом з матір`ю та має самостійний дохід відповідачем суду подано довідки Олександрійського фахового коледжу культури і мистецтва №5 та №18 від 14 січня 2021 року, в яких вказано, що [PERSON] навчається на денній, державній формі навчання та на період навчання проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . За період вересень - грудень 2020 року вона отримала стипендію в сумі 3920 грн. 00 коп. (а.с.32,33 ). Також надано виписки по картковому рахунку відповідача за період з 01 вересня 2020 року по 01 січня 2021 року, які як вказує відповідач свідчать про те, що він надає дочці грошові кошти на її утримання (а.с.34-39). Проте, з наявних у виписці транзакціїй не можливо достовірно встановити факт переказу відповідачем, дочці чи позивачу грошових коштів, оскільки їх прізвища у виписці не значаться, а номера їх рахунків суду не відомі. Разом з цим, позивачем не заперечувався факт перерахування відповідачем дочці грошових коштів в 2020 році тричі по 3000 грн. На підтвердження того, що окрім повнолітньої дочки відповідач має, ще непрацездатну матір, яка за станом здоров`я потребує постійної матеріальної та медичної допомоги, та таку допомогу він надає, останнім надано свідоцтво про його народження, виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , копії товарних чеків про придбання ліків та лікарських засобів, довідку про доходи [PERSON] в якій вбачається, що остання проживає в іншому населеному пункті ніж відповідач і протягом липня - грудня 2020 року вона отримала пенсію в сумі 19989 грн. 45 коп. (а.с. 40,41,42-52). Однак, зазначені документи не є належними доказами, які беззаперечно доводять факт знаходження на утриманні відповідача його матері та надання ним регулярно грошових коштів на її утримання. Необхідність лікування наявних у [PERSON] захворювань, саме тими ліками та лікарськими засобами, які відповідно до чеків купувались відповідачем, суду не надано. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, визнається житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201 СК України). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, повнолітня [PERSON] ,якій не виповнилося 23 років, продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працевлаштування, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача та недоведення обставини знаходження на його утриманні непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а саме матері, матеріальне становище сторін, а також враховуючи інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов`язані з навчанням дочки, яка проживає разом з нею, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім, враховуючи, що обов`язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання покладається також і на матір, оскільки обов`язки обох батьків по відношенню до дитини є рівними, а також зважаючи на те, що [PERSON] одержує стипендію. Відповідно до положень ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. З огляду на те, що позивачем не надано суду доказів що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, аліменти з відповідача на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання слід присудити за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 03 грудння 2020 року. Право на утримання аліментів невід`ємно, пов`язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. У довідці про навчання вказано, що [PERSON] закінчує навчання у червні 2022 року, то ж суд вважає, що аліменти слід стягувати до [INFO]. Повноліття на вказану дату [PERSON] ще не досягне. Посилання відповідача на те, що позивач не має права на звернення до суду з даною позовною заявою, так як не проживає разом з відповідачем, суд не приймає до уваги, оскільки як визначено законодавством фізична особа може мати кілька місць проживання, том проживання дочки у гуртожитку, не виключає її проживання припустимо на вихідні дні чи канікули за місцем реєстрації, тобто у матері. До того ж аліменти стягуються не на користь матері (позивача), а на користь самої дитини. Суд звертає увагу сторін, що ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial