Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований також [PERSON], який є колишнім чоловіком її доньки. На даний період відповідач залишається зареєстрованим в квартирі, участі в утриманні якої не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати. Всі звернення позивача добровільно знятись з реєстрації залишились відповідачем проігноровані, в зв'язку з чим порушуються її права, як власника квартири, що перешкоджає їй в користуванні власністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх обґрунтування послалась на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи Кіровського районного відділу у м. Кіровограді управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом належним чином про дату та час розгляду справи, не надав відомостей щодо причини неявки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, архівною довідкою №107586 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.5, 70,75 /. Відповідно до відповіді на запит суду Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області, у вказаній квартирі з 06.11.2002 року є зареєстрованим також [PERSON], [INFO] /а.с. 13/. Згідно довідки Житлово-експлуатаційної контори №7 від 28.01.2014 року, [PERSON] являється колишнім членом сім»ї власника [PERSON] /а.с. 8/. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 23 січня 2007 року /а.с. 7/. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved