Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 40 в житловому будинку № 35 по вул. Фучика в м. Мелітополі Запорізької області. В обґрунтування позову зазначає, що 07.07.2017 року позивачка придбала на підставі договору купівлі продажу квартиру № 40 в житловому будинку № 35 по вул. Фучика в м. Мелітополі Запорізької області. Відповідача [PERSON] позивачка не знає, не знайома з ним, у квартирі він не мешкає та його речі там відсутні. Позивач, як власник зазначеного будинку, позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у звязку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, від її представника [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його та позивачки відсутності, наполягають на заявлених позовних вимогах та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [INFO], однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Позивачці належить на праві приватної власності квартира № 40 в житловому будинку № 35 по вул. Фучика в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 07.07.2017 року, копією технічного паспорту на житловий будинок, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 103995403 від 16.11.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 5-6/. Відповідно до повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 19.08.2017 року № 4146, місце проживання відповідача - [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. Однак, згідно довідки старшої по будинку, засвідченої директором КП «Житломасив» від 03.11.2017 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з травня 2017 року. В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна \~має \~право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що до придбання позивачкою вказаної у позові квартири та до теперішнього часу за адресою: [ADDRESS], залишається зареєстрованим [PERSON], що перешкоджає новому власнику квартири [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved