Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що з 16.06.2001 позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них [INFO] народилася дитина [PERSON] . Навесні 2020 року позивач та відповідач подружні стосунки припинили, їхня спільна дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. На даний час їхня дочка продовжує навчатися на денній формі у Інституті права, економіки та міжнародних відносин, Міжнародного гуманітарного університету на спеціальності 073 «Менеджмент», що підтверджується Довідкою з зазначеного навчального закладу за вих.№72/20 від 23.09.2020, а отже не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 13000 грн., згідно з Договором про надання освітніх послуг №073-252Бд від 07.09.2020. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, також на його утриманні немає інших осіб, є працевлаштованим, працює у групі компаній «ТІС» та отримує заробітну плату близько 14-15 тисяч грн., а тому має можливість надавати грошову допомогу. Позивач вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку - без погіршення його матеріального стану. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.11.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.12.2020 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.12.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого на його утримані крім повнолітньої доньки є неповнолітня донька [PERSON] [INFO] , якій він допомагає в добровільному порядку і має намір допомагати в майбутньому. Разом з ним проживають та перебувають на його утримані його мати [PERSON] [INFO] , яка є інвалідом першої групи, та його сестра [PERSON] інвалід другої групи На сьогоднішній день ним подано в органи опіки та піклування заяву та пакет документів для встановлення опіки над сестрою. Під час переговорів з позивачкою він виявив бажання добровільно сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення навчання доньки. Але вирішити питання в позасудовому порядку не вийшло, так як позивачка наголошує, що такий розмір аліментів її не влаштовує. Для своїх непрацездатної матері та для сестри він є годувальником, оскільки вони обидві отримують тільки пенсію (копії пенсійного посвідчення надається), розмір якої є мінімальний, і прожити на неї двом людям, які в силу віку та стану здоров`я витрачають основну її частину на ліки - є неможливим. Тому половина його доходу, що він отримує відходить на забезпечення належних умов проживання матері та сестри. Його дохід це лише заробітна плата. На сьогоднішній день, враховуючи його склад сім`ї, дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла та допомогу рідним, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 1 500 гривень і ніколи від цього не відмовлявся, оскільки вона є його дитиною і він зобов`язаний її утримувати якщо має змогу. У відповідача немає ні автомобіля, ні житла. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. 04.01.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої остання не погоджується з твердженнями відповідача та вказує, що зазначена ним інформація не відповідає дійсності. [PERSON] зазначає, що відповідач надав матеріальну допомогу на двох дітей лише один раз у розмірі 1000 грн., а в касу за перший рік навчання доньки дійсно сплачував Відповідач, проте це були не його кошти, а кошти батька позивачки - [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. В судове засідання третя особа не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справивідповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), яка навчається на 1 курсу Інституту права, економіки та міжнародних відносин (спеціальність: 073 «Менеджмент», бакалавр, контракт) денної форми навчання, Міжнародного гуманітарного університету, термін закінчення навчання 30.06.2024. Відповідач [PERSON] , [INFO] є працездатною особою та працює у групі компаній «ТІС». Відповідно до ч.1ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст.200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У Постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також на утриманні відповідача перебувають його мати [PERSON] [INFO] , яка є інвалідом першої групи, та його сестра [PERSON] інвалід другої групи, що підтверджується копією довідкою ОСББ «Будівельників 9» від 23.12.2020, актом №13 про проживання ОСББ «Будівельників 9» від 22.12.2020 та копіями пенсійних посвідчень, які містяться в матеріалах даної справи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та, визначаючи аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд бере до уваги вищенаведені обставини справи та приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позов пред`явлено 11.11.2020, то аліменти будуть стягуватись з 11 листопада 2020 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial