Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 05 вересня 2015 року, та визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається з права власності на 1/2 частину спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 17.04.2005 року, яка складається з 1/2 частини земельної ділянки розміром 0,0622 га, розташованої в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3224410100:01:090:0008, вартістю 34175,79 грн., що належала померлому [PERSON] на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області від 23.11.2009 року по справі № 2-530/2009 р.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті її батька відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач та відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька [PERSON]. Інші спадкоємці за законом першої черги відмовилися від прийняття спадщини. Позивач та відповідач по справі [PERSON] уклали Договір про поділ спадкового майна згідно якого позивач успадковує 1/4 частки житлового будинку з прибудовою, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області та 1/2 частини земельної ділянки розміром 0,0622 га, розташованої в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області, а відповідач [PERSON] - решту спадкового майна. З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки житлового будинку з прибудовою, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області. У видачі Свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2016 було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, оскільки спадкодавцем не здійснена державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку та запропоновано звернутися до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, проте зазначила в позовній заяві клопотання про розгляд справи без її участі та без фіксування технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, проте подала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі та без фіксування технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та без фіксування технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, проте подала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі та без фіксування технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача Таращанської міської ради Київської області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 338/2015 до майна померлого 05.09.2015 [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 вересня 2015 року, не склавши за життя заповіту, помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в м.Тараща по вул. Видна, 67 А Київської області; 1/4 частки житлового будинку з прибудовою, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Таращанською державною нотаріальною конторою Київської області 31.10.2005 року за реєстровим № 3952 та зареєстрованого в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації 11.11.2005 року за записом № 2948, в книгу № 16 (а.с.62 -63); права власності на 1/2 частину спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 17.04.2005 року, яка складається з 1/2 частини земельної ділянки розміром 0,0622 га, розташованої в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3224410100:01:090:0008, вартістю (68351,58 : 2) = 34175,79 грн, що належала померлому [PERSON] на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області від 23.11.2009 року по справі № 2-530/2009 року (а.с.5-6). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є позивач по справі (дочка померлого, відповідач по справі (дружина померлого) - [PERSON]О, відповідач по справі (син померлого) - [PERSON] та відповідач по справі (мати померлого) - [PERSON] Однак, 01.10.2015 року відповідач по справі (мати спадкодавця) [PERSON] звернулася до в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою, в якій зазначила, що від прийняття спадщини за законом відмовляється на користь дітей спадкодавця сина (відповідача по справі) [PERSON] та дочки (позивача по справі) [PERSON] (а.с.32). 01.11.2015 року відповідач по справі (дружина спадкодавця) [PERSON] з аналогічною заявою звернулася до в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою, в якій зазначила, що на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує, оскільки майно було особистою власністю чоловіка, від належної їй частки спадкового майна відмовляється на користь дітей спадкодавця сина (відповідача по справі) [PERSON] та дочки (позивача по справі) [PERSON] (а.с.33). В свою чергу позивач та відповідач [PERSON] уклали Договір про поділ спадкового майна, посвідчений Таращанською районною державною нотаріальною конторою Київської області 06.04.2016 року за реєстровим № 176 (а.с.55), після укладення якого у спадщину до позивача переходить 1/4 частка житлового будинку з прибудовою, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в м. Тараща Київської області, вул. Б. Хмельницького, 187 та 1/4 частка земельної ділянки площею 0,0622 гектара, яка розташована в м. Тараща Київської області, вул. Б. Хмельницького, 187, а відповідач [PERSON] решту спадкового майна. 06 квітня 2016 року позивач звернулася до в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та згідно договору про поділ спадкового майна (а.с.57.), на підставі якої позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 177 та Державному реєстрі речових прав за номером запису про право власності 14050537, на 1/4 частки житлового будинку з прибудовою, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області (а.с. 11) У видачі Свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку земельної ділянки, розташованої в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, 187, Київської області, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2016 року позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, оскільки спадкодавцем не здійснена державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку (а.с.13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.\~\~ Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.\~ Обставини, які б вказували, що спадкодавець при житті набув або володів земельною ділянкою неправомірно, або, що на неї окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, в суді не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. За таких обставин,

Outcome: approved