Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19 вересня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Відповідач зраджував, зловживав спиртними напоями, що призводило до з'ясування стосунків, сварок. Такі відносини негативно впливали на виховання сина. Вона залишила відповідача, проживає окремо, відповідач створив іншу сім'ю. Просила прийняти рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 липня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подав. У судове засідання позивач не з'явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, від позову не відмовилася, уточнила, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримує з 20 лютого 2016 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 2009 року, є батьками малолітньої сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області 19 вересня 2009 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області 06 червня 2012 року. Встановлено, що між подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Сімейні відносини між подружжям розладились через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери. Сторони не змогли створити в сім'ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного. Відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям. З 20 лютого 2016 року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, відповідач має іншу сім'ю. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сім'я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітніх дітей, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved