Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона 29 грудня 2000 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя з відповідачем народила дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач з відповідачем з 2013 року мешкають окремо, спільного бюджету не мають, неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Тому, позивачка просила стягувати аліменти з відповідача на її користь, на утримання неповнолітніх дітей сина: [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав до суду заяву в якій не заперечував проти позовних вимог, та просив розглянути справу без його участі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 29 грудня 2000 року знаходяться у шлюбних відносинах, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке видане відділом РАГС виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області, актовий запис № 341. Сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом РАГС виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області, актовий запис № 449 та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом РАГС виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області, актовий запис № 126, в яких батьками зазначені позивачка та відповідач. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача та позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач їй в змозі надавати. Так, згідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи зазначене суд вважає правильним стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дітей. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial