Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] , звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми Сінгури, яка знаходиться у с. Сінгури Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми Сінгури, яка знаходиться у с. Сінгури Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, як за спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, під час розгляду справи поклалися на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с. 12, 21, 22). За інформацією Виконавчого комітету Сінгурівської ради Житомирського району Житомирської області разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на день смерті та протягом шести місяців після його смерті проживала та була зареєстрована позивач, яка вступила у фактичне володіння спадковим майном (а.с. 13). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Андруса А. В. від 31 травня 2018 року № 411/02-31 відповідно до спадкової справи № 46/2018 позивач є спадкоємицею [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с. 18). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми Сінгури, яка знаходиться у с. Сінгури Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, однак отримала відмову, зокрема, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 20). Згідно з довідкою Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 11 травня 2019 року № 02-20/244-2 [PERSON] був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель реформованої агрофірми Сінгури. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] був виписаний 21 лютого 2000 року та на зберігається у Сінгурівській сільській раді (а.с. 23). Як убачається з наявної у матеріалах копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] дійсно мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми Сінгури, яка знаходиться у с. Сінгури Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 24). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, беручи до уваги доведення позивачем належними доказами того факту, що [PERSON] дійсно за життя був власником майна, на яке позивач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved