Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, в якому посилається на наступне. Відповідач є батьком [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів його доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не виконує рішення суду у звязку з чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів за період з 12.02.2014 року по 31.01.2018 року у розмірі 64475,36 грн. Позивач посилаючись на вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України, які передбачають право на стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 64475,36 грн. Позивач у судове засідання надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, відзиву до позовної заяви суду не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON], 09.05.2012 року є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №201665, яке видано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №358. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/1398/14-ц від 17.04.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 12.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, заборгованість [PERSON] по аліментам в ході примусовому виконанню виконавчого листа №335/1398/14-ц станом на 31.01.2018 року становить 64475,36 грн. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В рішенні Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц, зазначено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив, розрахунок пені не спростований відповідачем. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не спростував розрахунок позивача суми пені (неустойки) за сплати аліментів, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а стягненню з відповідача підлягає сума неустойки (пені) у розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості, а саме сума у розмірі 64475,36 грн. Крім того, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved