Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 640 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2012 року за № 1512/8303/2012 шлюб між ними розірвано. Згідно домовленості, після розірвання шлюбу та по сьогоднішній день дочка проживає з позивачем. Через місяць після народження дитини [PERSON] залишив сім'ю та повернувся жити до своїх батьків, матеріальної допомоги не надавав, навідував два-три рази за рік на свята, більше до дитини не приїздив, не цікавився її станом, матеріально допомоги не надавав. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2012 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Першим Суворовським ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 27660 гривень 66 копійок. Комісією з питань захисту прав дитини Іванівської районної державної адміністрації Одеської було встановлено, що [PERSON] не намагався брати участь у житті дитини, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, аліменти добровільно не сплачував, погашав заборгованість по аліментам тільки після примусового виконання рішення суду через органи виконавчої служби, донька батька не знає, важко йде з ним на контакт. Також зазначала, що з 2014 року [PERSON] взагалі не цікавиться долею своєї дочки, ухиляється від здійснення своїх батьківських обов'язків, уникає спілкування з нею, фактично переховується від неї та дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, від виховання своєї малолітньої дочки самоусунувся, за місцем проживання чи у дитячому садочку дочку не відвідує, не спілкується з нею ні по телефону, ні по скайпу, не цікавиться та не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, виховання, не приділяє уваги розвитку особистості, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, матеріальної та фінансової допомоги на утримання дочки не надає. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутністю та відсутністю її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, та відповідно до положень ч. 3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. В ході судового розгляду справи відповідач надавав суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнавав, зазначав, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] Також зазначав, що 25.07.2015р. уклав повторний шлюб із [PERSON] та у шлюбі з [PERSON] має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути без особистої участі третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 25.10.2008 року було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1598. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 571. (а.с. 9) Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька [PERSON], за домовленостю, залишилась проживати разом з матір'ю. (а.с. 10) Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2012 року з позивача було стягнуто на користь [PERSON], [INFO] аліменти на [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 20) Першим Суворовським ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до розрахунку, сформованому 1-им Суворовським ВДВС м.Одеси від 05.02.2018 р., .заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 24526 гривень. (а.с. 89) 25.07.2015р. відповідач уклав шлюб із [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 204. У шлюбі з [PERSON] відповідач має спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с. 48, 49) Судом також враховано, що згідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію від 14.06.2017 року за № 607/30, дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], та за вказаною адресою батько дитини [PERSON] не з'являється, з дитиною не спілкується, що підтверджується завіреними письмовими поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 11, 14 - 19) Згідно до висновку органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації «Щодо способів участі [PERSON] у вихованні його доньки [PERSON] [INFO]» від 30.04.2014 року за № 01/02-52/1277, було встановлено графік побачень [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO] - кожну другу та четверту неділю місяця з 11:00 год. до 12:00 год. в присутності матері - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] або за іншою адресою за згодою сторін. (а.с. 26) Проте, суд критично ставиться до посилань відповідача щодо перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною, оскільки, згідно до довідки, виданої Іванівською районною державною адміністрацією Одеської області від 13.03.2018 р. №01/02/52/582, [PERSON] не звертався в період з 30.04.2014 р. по 06.03.2018 р. до Іванівської районної державної адміністрації Одеської області з заявами та скаргами з приводу невиконання будь-ким висновку органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації від 30.04.2014 р. №01/02-52/1277 «Щодо способів участі [PERSON] у вихованні його доньки [PERSON], [INFO] р.н.». Доказів перешкоджання у спілкуванні з дитиною відповідач не надавав. (а.с. 80) Згідно до висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №01-11/929 від 21.06.2018р, позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні своєї малолітньої доньки [PERSON] вважається доцільним. (а.с. 98 - 99) Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З врахуванням наведеного, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, також, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини застосовано в інтересах дитини. Не спростовані факти та докази безпричинного ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, оскільки батько не цікавиться життям своєї дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не утримує дитину. Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved