Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 24.12.1993 року. Подружні відносини між ними не склалися. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх 3-5 років вони спільне господарство не ведуть, один одному не допомагають, шлюбні відносини не підтримують. Таким чином, сім'я існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є недоцільним і суперечить її інтересам. Просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 24.12.1993 року відділом ЗАГСу Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1717 розірвати. В судовому засіданні 04.04.2016 року, 04.04.2016 року позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, позивач зазначила, що відповідач витрачає кошти окремо від неї, продукти купує тільки для себе, забороняє їй розпоряджатися своєї пенсією на власний розсуд, обмежує її у спілкуванні. Вона втратила почуття поваги та любові до відповідача, помиритися з нам не бажає. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що проблеми в їх з позивачкою сім'ї існують, проте більшість з них виникає через родичів дружини, які втручаються в їх сімейне життя. Даний позов в дійсності спрямований на те, щоб після розірвання шлюбу виселити його з квартири. Вважає, що їх сім'я не розпалась, її можливо зберегти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.12.1993 року, який зареєстровано відділом ЗАГСу Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1717 (а.с. 3). Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки понад три роки тому через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. З того часу сторони спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна між сторонами немає. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті За клопотанням відповідача судом двічі надавався строк на примирення загальною тривалістю три місяці, проте відповідач ніяких заходів для примирення не вжив, з позивачкою не примирився, позивачка наполягає на розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved