Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на користь малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 50% щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.05.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова. Малолітня дитина [PERSON], проживає разом з позивачкою. На даний час відповідач добровільно не виконує свої обов'язки по утриманню дитини. У звязку з викладеним позивач бажає на утримання дитини стягнути з відповідача аліменти, розмір яких має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини. Відповідач є працездатною особою у працездатному віці, а тому має можливість працювати та утримувати дитину, працевлаштований, аліменти нікому не платить, має на праві власності нерухоме майно. З урахуванням викладеного та зважаючи на інтереси дитини, з урахуванням принципу добросовісності та справедливості, позивач вважає за необхідне визначити аліменти на дитину в розмірі 50 % грн. прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, зазначивши, що їх спільна дитина\~повністю перебуває на утриманні позивача, при цьому відповідач не надає необхідної допомоги на утримання дитини, що і стало підставою для звернення до суду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, проте не погоджується саме з розміром визначених позивачем аліментів, оскільки сума 50% х усіх видів його заробітку є завищеною, а його заробітна плата, яка дорівнює на місяць близько 3900 грн., крім того він сплачує кредит за придбання нерухомого майна яке є спільною сумісною власністю подружжя і позивач ставить питання про його розподіл. Вважає, що позивачем необґрунтовано визначено суму аліментів саме 50%. Має можливість сплачувати аліменти в сумі 1/4 відсотків від заробітку на місяць. Просив позов задовольнити частково, зменшивши розмір аліментів. Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 01.11.2003 року, [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано Виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 21. Прізвище сторін після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 008237 виданого Орільською селищною радою, Лозівського району, Харківської області 17.03.2005 року, актовий запис № 15. Судом встановлено, що 03.05.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова. Дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 Сімейного кодексу України. Згідно зі\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі за текстом\~ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивачем, незважаючи на наявну можливість не надано суду достовірних та достатніх доказів в обґрунтування доводів про той факт, що слід стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50% з усіх видів його заробітку на утримання малолітньої дитини, та\~інші істотні обставини, які б підтверджувались письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, і тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини\~[PERSON], [INFO], враховуючи вік дитини та стан її здоровя, матеріальне становище сторін, той факт, що відповідачем сплачується кредит, що відповідач працездатний та отримує заробітну плату, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання\~доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколом (журналом) судового засідання. Суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно до ч. 1, 2\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з ч. 3\~ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України. Розяснити відповідачу, що відповідно до\~ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд, відповідно до п. 3 ч. 5\~ст. 12 ЦПК України, розяснив сторонам їх відповідальність за прострочення сплати аліментів. Суд, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430\~ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved