Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль марки «BАЗ 210700-20», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], скасувати арешт вище вказаного автомобіля, накладений на нього постановою відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 20 травня 2013 року, зняти з нього всі обмеження, у тому числі припинити його розшук, стверджуючи, що 20 листопада 2012 року вона уклала з відповідачем [PERSON] угоду купівлі-продажу вище вказаного автомобіля, за умовами якої позивач сплатила відповідачу гроші у сумі 32000 грн., а відповідач передав останній свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сам автомобіль, вище зазначені обставини підтверджуються розпискою. Після цього позивач [PERSON] стала використовувати вище вказаний автомобіль у власних потребах за його цільовим призначенням, при цьому, по причині відсутності коштів, встановленим порядком на своє ім'я автомобіль не переоформила. 01 серпня 2013 року позивач дізналася, що у зв'язку з виниклою заборгованістю відповідача постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Ковальової Н.М. від 20 травня 2013 року на спірний автомобіль було накладено арешт, встановлено заборону його відчуження та оголошено його розшук. За поясненнями позивач звернулася до відповідача [PERSON], але відповіді від нього не отримала, останній уникає зустрічей з позивачем, не відповідає на її телефонні дзвінки. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним автомобілем, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини, просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, хоча про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належав автомобіль марки «BАЗ 210700-20», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 20 листопада 2012 року відповідно до укладеної сторонами угоди купівлі-продажу відповідач за 32000 грн. продав позивачу вище вказаний автомобіль, що підтверджується розпискою, актом прийому-передачі автомобіля від 20 листопада 2012 року, що позивач є добросовісним набувачем, набула право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним автомобілем. Суд вважає, що порушення позивачем правил реєстрації транспортного засобу, передбачених «Правилами реєстрації та обліку автомобілів…», затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1988 року, не може розцінюватися як порушення, яке впливає на законність підстав набуття права власності на автомобіль. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно та про звільнення майна з-під арешту, тому суд вважає правомірною вимогу позивача про звільнення вище вказаного автомобілю з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved