Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на ту обставину, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З листопада 2017 року подружжя не проживає разом, спільне господарствоне ведуть. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин проживає окремо, матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, з якою проживає їх спільна дитина не надаєі про добровільну сплату аліментів з ним домовитися не вдалося. Вона не має будь-якого доходу, оскільки доглядає за їх дитиною, якій не має ще 3 років. Збереження сім`ї не можливе, примирення не бажає. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини немає. У зв`язку з чим, просить розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 2000 грн., починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою від 02.05.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. 14.06.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, а позовні вимоги в частині стягнення аліментів, визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дружини у твердій грошовій формі у розмірі 650,00 грн. Обґрунтувавши це тим, що він є військовослужбовцем та його середній місячний дохід становить 9565 грн., що підтверджується довідкою №584, виданою Військовою частиною [NUMBER] від 07.06.2018 року. Крім того, згідно удового наказу від 02.04.2018 року, виданого Херсонським міським судом Херсонської області, з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить близько 2390 грн. щомісячно. Крім того, у зв`язку з проходженням військової служби в країнах тропічної Африки, відповідач отримав ряд захворювань, які потребують постійного лікування (приблизно 2000 грн). Також, [PERSON] несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1500 грн., витрати на санітарно-гігієнічне та інше побутове забезпечення складають 500 грн. витрати по харчування приблизно становлять 2500 грн. Тобто, після віднімання базових та необхідних витрат залишок коштів становить 65 грн., які він згоден платити на утримання дружини. 18.06.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що відповідач є працездатною людиною, отримує офіційний дохід, як учасник бойових дій має пільги на безкоштовний проїзд у громадському транспорті та пільги на оплату комунальних послуг, інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати немає. 25.06.2018 року до суду надійшли від [PERSON] заперечення на відповідь, в яких він підтвердив обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2015 року, відповідно до актового запису № 110, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 01.07.2015 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 384 від 19.05.2016 року, складеним Комсомольським районним ум.Херсонівідділом державної реєстрації актів цивільного стану Головноготериторіального управління юстиції у Херсонській області. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна та місце проживання дитини не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, що призвело до окремого проживання сторін. З довідки №02-147 від 07.02.2018 року, виданої ОСББ «Паркова 3А» [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положеньч.ч.ч.1,2,4ст.75СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Правона утримання(аліменти)має тойіз подружжя,який єнепрацездатним,потребує матеріальноїдопомоги,за умови,що другийіз подружжяможе надаватиматеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 77 СК України визначено способи надання утримання одному з подружжя, так утримання одномуз подружжянадається другиміз подружжяу натуральнійабо грошовійформі заїхньою згодою. Зарішенням судуаліменти присуджуютьсяодному зподружжя,як правило,у грошовійформі. Аліментисплачуються щомісячно.За взаємноюзгодою аліментиможуть бутисплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду. Частиною 1 статті 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч., 2, 4 ст. 84 СК України дружина,з якою проживає дитина,має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене вище, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивача, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити частково, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох річного віку. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн. та на користь позивача за вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 77-80,84,109,110, 112 СК України,

Outcome: partial