Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення аліментів, в якому посилалася на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 10.06.2005 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що дитина проживає з нею. Шлюб між сторонами на даний час не розірвано, на розгляді в Ірпінському міському суді Київської області перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Зазначає про те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини та не бере участі у вихованні доньки з липня 2020 року. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду від позивача надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно телефонограми, що міститься в матеріалах справи, просить слухати справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] . Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про фактичне місце проживання № 385 від 09.10.2020 року, виданої Бучанською міською радою. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки під час судовго розгляду справи встановлено, що відповідач, як батько доньки [PERSON] , [INFO] , кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, позов визнав у повному обсязі, суд вважає за можливо стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 р. № 294-IX, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 2395 грн. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved