Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті свого батька [PERSON] звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно. Також позивач зазначила, що у свідоцтві на право власності на зазначений будинок невірно вказане по батькові її батька, а саме Филиппович замість правильного [PERSON] . У зв`язку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] . Учасники справи подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримали. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно (а.с. 28). Згідно зі свідоцтвом про право власності на 1/6 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником вказаного майна є [PERSON] (а.с. 7). Отже, по батькові особи, зазначене в свідоцтві про право власності на будинок, не збігається з по батькові, зазначеним у свідоцтві про смерть [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною 1 ст. 5 ЦПК визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивач невірно визначив спосіб захисту свого права на спадкове майно, оскільки у даному випадку оформлення прав на спадкове майно без встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа на майно є передчасним. Суд звертає увагу, що в даному випадку належним способом захисту буде встановлення факту належності спадкодавцю позивача правовстановлюючого документа на спадкове майно, а не визнання за позивачем права власності на нього. З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовної заяви.

Outcome: dismissed