Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 1989 року позивач придбала будинок у [PERSON] по вул. Третя Сотня, 29, в смт. Вільшанка, Вільшанського району, Кіровоградської області та з того часу відкрито, безперервно володіє ним та проживає. 11.06.1990 року [PERSON] померла в смт. Вільшанка, після смерті якої спадкова справа не заводилась, спадкоємці відсутні, ніяких претензій до позивача не предявлено. З 1989 року, а саме 28 років позивач відкрито, добросовісно, безперервно володіє та користується будинком за вказаною адресою, проживає у ньому, здійснює ремонти, користується присадибною ділянкою, сплачує податки, комунальні послуги, за електроенергію, місце проживання не змінювала. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Третя Сотня, 29, в смт. Вільшанка, Вільшанського району, Кіровоградської області за набувальною давністю. До початку судового засідання позивач надала до суду заяву, в якій вказала, що викладені у позовній заяві вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. До початку судового засідання представник Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області надав суду заяву в якій вказав, що викладені вимоги визнають повністю, не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до довідки Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області №4064 від 08.12.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно проживає без реєстрації за адресою: смт. Вільшанка, вул. Третя сотня, 29, Вільшанського району, Кіровоградської області. Сплачує земельний податок за користування земельної ділянки 0,5100 га. за адресою: смт. Вільшанка, вул. Третя сотня, 29 (а.с.7-15, 26). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії ІІ-ОЛ №304568 виданого Вільшанським РАЦС Кіровоградської області, [PERSON] померла 11.06.1990 року в смт. Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградської області (а.с. 22). У відповідності до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відносно [PERSON], дата смерті 11.06.1990 рік, інформація відсутня (а.с. 23). Згідно із технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду № 29 вул. Енгельса, смт. Вільшанка, власником є [PERSON] (а.с.17). Відповідно до розпорядження Вільшанської селищної ради №9-р від 12.02.2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, площі та демонтаж памятника та памятного знаку, що розташовані на території Вільшанської селищної ради», перейменовано вул.Енгельса на вул. Третя сотня (а.с. 20). У відповідності до архівної довідки №161, виданої Благовіщенським КП «БМБТІ» 04.12.2017 року, за архівними даними реєстрових книг КП «БМБТІ», за станом до 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок за адресою смт. Вільшанка, вул.Третя сотня, 29 (до перейменування Енгельса), належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради №10 від 10.08.1984 року (а.с. 16). Судом встановлено, що позивач з 1989 року постійно, безперервно та відкрито володіє житловим будинком [PERSON]. Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним будинком та більше двадцяти восьми років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений будинок за набувальною давністю. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved