Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач [PERSON], приходиться батьком її повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 06.10.2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 500 грн., щомісячно, до 28.02.2018 року, на період її навчання дитини. З 01.09.2018 року донька продовжила навчання і є студентом 2 курсу денної форми навчання ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» та потребує матеріальної допомоги, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої повнолітньої дитини на період її навчання в розмірі 1\\4 частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до 30.06.2021 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні не визнав позов, зазначив, що оплачував навчання дитини, донька здобула професію, може працювати і навчатися заочно. Наразі, відповідач проживає в селі, не має постійного доходу, його малолітня донька, також, потребує матеріального забезпечення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 15.05.1997 р., актовий запис № 734. Встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON], [INFO] навчається на 2 курсі денної форми навчання Білоцерківського інституту економіки та управління ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» за спеціальністю «Право», з 01.09.2016 року по 30.06.2021 року. Дане підтверджується довідкою № 3488/09 від 21.09.2018 р. Позивач в позовній заяві посилається на те, що з 01.09.2018 року дочка продовжує навчання в ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» до 30.06.2021 року. Донька не має можливості працювати, оскільки навчається і не може працювати, а відповідач по справі не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу, хоча така можливість у нього є. Відповідач заперечуючи позов, пояснив, що не має змоги сплачувати на користь позивача аліменти на навчання дочки, оскільки його матеріальний стан на даний час погіршився, він не працює, та немає стабільного доходу, має другу сім'ю, малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка начається в школі та додатково навчається в школі мистецтв. Навчальні заклади знаходяться в місті, а проживає відповідач з сім'єю в селі, і кожного дня, лише, на дорогу дитині потрібно витрачати близько 40 грн. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що допоміг доньці [PERSON] здобути професію, та при бажання навчатися далі, вона мала вибір обрання форми навчання. Відмовляючи в позові суд виходить з наступного. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В даному випадку, встановленим є те, що відповідач виплачував аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання. [PERSON] мала можливість здобути професію перукаря-модельєра. Відповідач надав пояснення та докази зміни свого матеріального і сімейного становища, вказав на відсутність постійного доходу. Позивач не надала жодного доказу в підтвердження свого доходу, а в силу ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення даного позову. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покдадаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved