Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 20.07.2001 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 218. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає розбіжності у поглядах на сімейне життя, внаслідок чого стали виникати часті непорозуміння та сварки. З червня 2018 року сторони припинили між собою шлюбні стосунки та вести спільне господарство. З вересня 2018 року позивач разом з дітьми стали мешкати окремо. Збереження шлюбу на теперішній час суперечить інтересам позивача, вважає, що поновлення шлюбних відносин у подальшому неможливо, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Також, у своїй заяві позивач зазначила, що з 03.09.2018 року вона проживає разом з донькою, а син проживає разом з батьком. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Також, відповідач подав до суду заяву, в якій вказує, що син [PERSON], [INFO], мешкає разом з ним за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого надав акт з місця проживання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20.07.2001 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 218, даний факт підтверджується, свідоцтвом про одруження від 20.07.2007 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.01.2002 року (а.с. 9), та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.07.2009 року (а.с. 10). З 03.09.2018 року донька проживає з матір'ю, а син зареєстрований та проживає разом з батьком (а.с. 15 - копія акту з місця проживання). Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім'ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved