Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], уточнивши вимоги якого, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] з 02 травня 2009 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 травня 2015 року. Син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на нього надавати не бажає, платником аліментів не являється, має постійне місце роботи. Вона також працює, але її заробітку не достатньо для належного забезпечення себе та дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02 травня 2009 року перебували зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 травня 2015 року (а.с. 20). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 5). Дитина проживає разом з матірю (а.с. 3). Довідок про доходи сторонами не надано. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, який знаходиться на повному утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved