Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд скасувати постанову державного виконавця від 21.06.2001р про накладення арешту на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її син [PERSON] , якого було засудженого 23.05.2000року до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави. 21.06.2001р. державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 1-123/00 виданого Дніпровським районним судом м.Херсона 07.08.2000р. було винесено постанову про арешт майна боржника з конфіскацією на користь держави, а саме: 1/5 частини вищезазначеної квартири. 29.11.2019р. вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, проте отримала відмову в зв`язку з наявним обтяженням на квартиру на підставі постанови про арешт майна боржника. Відділ ВДВС повідомив про неможливість зняти накладений арешт, оскільки станом на 19.03.2020р. на виконанні відділу не перебувають будь-які виконавчі провадження де боржником є [PERSON] . Даний арешт порушує право власності співвласників майна і вони не можуть вільного розпоряджатися майном. Про даний арешт позивач дізналася 19.05.2020р. отримавши відповідь нотаріуса. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.11.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У зазначений в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2021 року замінено первісного відповідача - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополь на належного - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополь та залучено Дніпровський районний відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якості третьої особи яка не заявляє з самостійних вимог на предмет спору. 18.11.2020 р на адресу суду надійшов відзив. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позиваач надійшла заява про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про проведення розгляду справи без їх участі. Представник виконавчої служби в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про проведення розгляду справи без його участі за наявними в справі доказами. Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Законодавець у частині першій статті16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що відділом РАЦС м.Херсона 16.10.1979р. зроблено актовий запис № 4457.( а.с.14) [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 09.06.2012р. відділом ДРАЦС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні, актовий запис № 417. (а.с.15) Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об`єднання на підставі розпорядження від 15.11.1993 р. № 905 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Прав власності зареєстровано в БТІ 25.11.1993р. за реєстровим № 6136 (а.с.11) З виписки з вироку виданої Дніпровським районним судом м.Херсона від 23.05.2000р. справа № 1-123/00 вбачається, що [PERSON] , [INFO] засуджений за ст. 141 ч.3, 140,ч.3 КК УРСР до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна ( а.с.17). Постановлю державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ від 21.06.2001р. на підставі виконавчого листа № 1-123/00 виданого 07.08.2000 року встановлено, що боржнику [PERSON] належить 1/5 частина квартири [ADDRESS] та накладено арешт на все майно, що належить боржнику. (а.с.18) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , відомостей реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна № 200844569 від 19.02.2020р. міститься заборона № 2479529, підстава обтяження: повідомлення 2748 від 25.06.2001р.. Об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] .(а.с.19) Листом Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 28146 позивача повідомлено про те, що станом на 19.03.2020р.на виконанні відділу не перебувають виконавчі провадження в яких боржником є [PERSON] . Зняти арешт , накладений 21.06.2001 року служба не має можливості, оскільки виконавче провадження знищено. (а.с.20) Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.03.2019р. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] власником 1/5 частини вищезазначеної квартири став [PERSON] про що державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима О.Б. в реєстрі зроблено запис № 1-302.(а.с.16). Листом першої Херсонської державної нотаріальної контори № 1313/02-14 від 19.05.2020р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв`язку з наявністю обтяження № 2479529 зареєстрованого на квартиру [ADDRESS] .(а.с.21) Відповідно доп.2 ч.3 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження»( який діяв на момент накладення арешту) арешт застосовується : для виконання рішення про конфіскацію майна боржника. Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачем у справі за позовом про зняття арешту з майна є або боржник, або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Оскільки позивачем не заявлено вимоги про визнання права власності на арештоване майно, а лише вимога про зняття з нього арешту, то належним відповідачем у справі є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір оформити спадкові права після смерті сина, проте через наявність арешту на частині квартири, що знаходиться в спільній сумісній власності , позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч. 2ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] та бажає реалізувати свої спадкові права. Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, на час звернення з заявою до суду боржник помер, виконавче провадження знищено і, за наявності арешту (обтяжень) накладених на нерухоме майно, порушується спадкові права позивача, внаслідок чого вона позбавлена права прийняти спадщину, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved