Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 21.11.2013 в Софіївській селищній раді м. Красний Луч Луганської області, актовий запис №19. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 21 листопада 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинилися, тому подальше перебування в шлюбі позивача та відповідача не має сенсу. Після розірвання шлюбу позивач має намір створити сімю з іншим чоловіком. На примирення позивач не згодна, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Александрова». Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.06.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.07.2018. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 05.07.2018 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 21.08.2018. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 21 листопада 2013 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №170595, виданим 21.11.2013 Софіївською селищною радою м. Красний Луч Луганської області, актовий запис №19. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №301501, виданим 29 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцької міського управління юстиції у Луганській області. Позивач [PERSON] (до шлюбу Нефьодова) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу Александрова. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved