Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ,який розірвано відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З моменту розірвання шлюбу та по теперішній час відповідач дитину не бачив жодного разу, ні цікавився її життям , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків , зокрема обов,язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Протягом всього терміну навчання дитини в закладах освіти , відповідач жодного разу не спілкувався з педагогами , не цікавився навчанням та успіхами дитини , не відвідував батьківські збори та святкові заходи , не приводив та не забирав дитину , не цікавився її здоров,ям , не приймав участь у лікуванні дитини в разі хвороби . Ухвалою судді від 29 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з,явився , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] о перебували у зареєстрованому шлюбі,який відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2012 року розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу присвоєне прізвище [PERSON] . Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про шлюб позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] 09 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції . Після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище - [PERSON] . Як вбачається з листа КНП «Міська дитяча поліклініка №1» дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців поліклініки . Мати дитини приймає безпосередньо участь у вихованні і догляді за дочкою . На огляд лікаря мати супроводжує дитину , завжди питає про стан її здоров,я та виконує лікарські рекомендації. Батько з питань ,які стосуються здоров,я дитини до поліклініки не звертався. Відповідно до довідки ХЗОШ №78 ХМР дитина [PERSON] , [INFO] , з 1 - го по 3-й клас навчалася у даному навчальному закладі. Протягом всього навчання у школі вихованням дитини займалася мати . Батько дитини за весь період навчання школу жодного разу не відвідував, не спілкувався з вчителем , не забирав дитину додому , не брав участь у батьківських зборах. Згідно довідки позивач [PERSON] працює у ПрАТ «Трест «Житлобуд-1» на посаді комендант ,її заробітна плата за період з січня 2019 року по серпень 2019 року складає 37895,85 грн. З висновку від 17.01.2020 року № 70 вбачається, що Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Так, батьки вважатимуться такими, що ухиляється від обов`язків по вихованню дитини, якщо вони не проявляють про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. За таких обставин, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини , про її навчання, не приймає участі у підготовці дитини до самостійного життя, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , не надає, у вихованні дитини участі не приймає . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином , суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню в повному обсязі , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 04 листопада 2019 року і до повноліття дитини , або зміни матеріального становища сторін. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved