Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810136900:02:017:0039, загальною площею 0,0521 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] належала, зокрема, на праві власності вищевказана земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 025366. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцями після її смерті є вона та [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщина на її користь. У встановлений законодавством строк, вона звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Нею було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 14/25 частки житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0521 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] їй було відмовлено, оскільки відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.04.2019 року, право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за іншою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про визнання позову та проведення судового розгляду за його відсутністю. Від представника третьої особи Другої миколаївської державної нотаріальної контори та від третьої особи [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 14/25 частки житлового будинку [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 21.03.1964 року, посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Земцевою В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 4-896. Земельна ділянка для обслуговування індивідуального житлового будинку, загальною площею 0,0521 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 025366, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів від 22.01.1998 року. [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , свідченням чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 27.01.2018 року, [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на 14/25 частки житлового будинку [ADDRESS] та на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку, загальною площею 0,0521 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є вона [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] звернувся до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] на користь своєї доньки [PERSON] . [PERSON] звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.01.2019 року, визнано за [PERSON] право власності на 14/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 14.03.2019 року, право власності на 14/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.05.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку, загальною площею 0,0521 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.04.2019 року, право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за іншою особою. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 39/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 23.04.2019 року, право власності на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку, загальною площею 370 кв. м., кадастровий номер 4810136900:02:002:0011, зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] від 28.07.2010 року виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1720. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~Цивільного кодексу України\~підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Положеннями статті 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Судом визнається доведеною належність земельної ділянки для обслуговування індивідуального житлового будинку, загальною площею 0,0521 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] померлій особі на момент смерті. Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позову. На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved