Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що подружнє життя не склалось, збереження його неможливо, тому що в родині відсутні взаємоповага, взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Від позивача надійшла заява з проханням справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове зсідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 386, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2009 /а.с.12/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.8/. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. Відсутня спільність цілей та інтересів. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть. У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. При таких обставинах, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим. Суперечок про розподіл майна, виховання та утримання дитини на теперішній час між сторонами немає. Виходячи з положень ч. 1 ст. 141 ЦК України, суд вважає також за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати при подачі позовної заяви, які складаються з 840,8 грн сплаченого судового збору. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ. За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved