Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку площею - 1,99 га, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області та земельну ділянку площею - 3,23 га, яка розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер: [NUMBER] . Позивач є спадкоємцем першої черги спорідненості за законом, інших спадкоємців немає. Батько, проживаючи з її матір`ю [PERSON] , [INFO] , в шлюбі не перебували, про що на час відкриття спадщини вона не знала та була впевнена, що спадщину оформила мати. Звернувшись до нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, її заяву нотаріус відмовилась приймати та реєструвати. Причину відмови нотаріус не пояснила, а порадила направити заяву про прийняття спадщини поштовим відправленням. Того ж дня направила заяву про прийняття спадщини рекомендованим листом до Черкаської районної державної нотаріальної контори. У серпні 2018 року поштове відправлення їй повернулось, оскільки адресат відмовилась його отримувати. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області [PERSON] 26.12.2018 року рішенням Вищої Ради Правосуддя № 4017/0/15-18 суддю [PERSON] звільнено з посади судді на підставі заяви про відставку (а.с. 37). Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 47 від 03.01.2019 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи та визначено головуючим суддю Мирошниченка Д.В. (а.с. 38). 03.01.2019 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Мирошниченка Д.В. зі стадії підготовчого судового засідання (а.с. 40). Ухвалою суду від 04.03.2019 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] (а.с. 77-78). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що їй було відомо про смерть її батька і вона була на його похованні. Крім того, їй було відомо, що у її батька є спадкове майно, яке, як вона вважала, успадкувала її мат [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, стало те, що після смерті [PERSON] позивач досить тривалий час не знала, що її мати не переоформила спадщину. Представники відповідачів Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з?явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечили (а.с. 47-49, 53). Співвідповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона є цивільною дружиною померлого [PERSON] , постійно проживала з ним та здійснювала за ним догляд. У з в`язку з чим звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На даний час переоформити спадкове майно не має можливості із-за відсутності коштів. Неодноразово прохала позивача допомогти коштами для переоформлення спадщини, яке в майбутньому залишиться їй та її дітям, але постійно отримувала відмову. Запевнила суд, що позивачу було відомо, що вона зверталася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 24.05.2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 04.04.2008 року, [PERSON] належить земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER] ), загальною площею 3,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с. 7). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 26.03.2011 року, [PERSON] належить земельна ділянка, загальною площею 1,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (а.с. 8). Згідно заяви про прийняття спадщини від 23.01.2013 року до нотаріуса звернулась [PERSON] , про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 65). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), інформація про посвідчення заповіту [PERSON] відсутня (а.с. 67). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON] також відсутня (а.с. 66). Відповідно до довідки № 4030, виданої Виконавчим комітетом Білозірської сільські ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , де разом з ним зареєстровані та проживали на час відкриття спадщини: співмешканка - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). З вищевикладеного вбачається, що після смерті [PERSON] , його спадкоємцями за законом на теперішній час є [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації завідуючої Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В . № 319/02-14 від 08.02.2019 року заява позивача про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на адресу нотаріальної контори не надходила. (а.с. 64) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов?язує спадкоємця, який постійно проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз?яснень викладених в пункті 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - не можуть вважатися поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, чи встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні наведеним роз?ясненням правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 751/9305/16-ц та від 08.04.2019 у справі № 143/1461/17. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зокрема, позивач на момент смерті свого батька проживала з ним, була обізнана про його смерть, була на його похованні і також була обізнана про наявність у батька спадкового майна (земельних ділянок). Тобто, підстави пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, на які посилається позивач, суд не визнає поважними, оскільки вона мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, попри те, що вважала, що мати оформила спадщину, так як жодних перешкод на її звернення до нотаріуса не було. Окрім того, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Саме такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 592/9058/17-ц та від 05.12.2018 року у справі № 756/2764/15-ц. Позивачем суду не надано належних доказів того, що вона дійсно зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і що їй було відмовлено у зв?язку із пропуском строку для подання відповідної заяви. Тобто, крім необгрунтованості даного позову, він на даний час є ще й передчасним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed