Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 16 січня 2007 року, який зареєстровано Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №1, в період якого мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися через різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних відносин, зловживання відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки та бійки, відповідач принижував її в присутності дитини, що негативно впливає на її психіку, у зв'язку з чим шлюбні стосунки між ними припинені, вони проживають окремо, а вона змушена повторно звернутись з позовом про розірвання шлюбу до суду, оскільки в квітні 2013 року вона вже намагалась розлучитись з відповідачем, але, сподіваючись на покращення сімейних стосунків, примирилась з ним. Спір по поділ майна та стягнення аліментів між сторонам відсутній, дитина буде проживати разом з позивачкою. Позивач, яка повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 08 травня 2015 року не з'явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, оскільки сімейно-шлюбні відносини між ними припинено у зв'язку з чим примирення є не можливим, а розгляд справи просила проводити без її участі (а.с.23). В судовому засіданні 03 квітня 2015 року пояснила, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинено з грудня 2014 року, а примирення є неможливим, оскільки вони неодноразово намагались це зробити, але це не привело до покращення відносин в сім'ї. Відповідач, який повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.22) у судове засідання не з'явився. Згідно поданої до суду письмової заяви позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та зазначив, що не проживає з позивачем, у зв'язку з чим примирення є неможливим, а розгляд справи просив проводити без його участі, а в наданий судом строк на примирення відновлення сімейних стосунків не відбулось (а.с.24). В судовому засіданні 03 квітня 2015 року пояснив, що сімейно-шлюбні відносини з позивачкою припинено з грудня 2014 року, але їх відновлення є можливим, у зв'язку з чим прохав надати строк на примирення терміном 1 місяць. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 16 січня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №1 (а.с.5), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка після припинення між сторонами сімейно-шлюбних відносин згідно довідки виконкому Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою (а.с.7). Подружні стосунки сторін не склалися через різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних відносин, зловживання відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки та бійки, відповідач принижував її в присутності дитини, що негативно впливає на її психіку, у зв'язку з чим з грудня 2014 року шлюбні стосунки між ними припинені, вони проживають окремо. Сторони в судове засідання надали суду письмові заяви (а.с.23,24), за якими прохали розірвати шлюб, що свідчить про їхнє небажання зберігати сім'ю, а в наданий судом строк на примирення (а.с.19) відновлення між сторонами сімейно-шлюбних стосунків не відбулось. Спір по поділ майна та стягнення аліментів на утримання доньки між сторонам відсутній, дитина за взаємною згодою сторін проживає разом з позивачкою. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved