Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 19 лютого 2002 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №284. Позов мотивує тим, що 19 лютого 2002 року сторони зареєстрували шлюб. За період перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У позивачки за період шлюбу народилась інша дитина [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . Позивач вже зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, який 03.02.2016 року був задоволений рішенням Личаківського районного суду м. Львова, але ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.07.2016 року рішення було скасовано, а провадження закрито, через те, що позивачка на момент розгляду справи була вагітною. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2017 було підтверджено, що позивачка була вагітною від іншого чоловіка. Батьківство [PERSON] встановлено не за Відповідачем. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинилися у 2015 році. Позивач фактично має іншу сім`ю, тому шлюб із відповідачем є формальним. На примирення не погоджується, відновлення шлюбних стосунків неможливе. Ухвалою судді від 15 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду справу. 24 липня 2019 року поступила апеляційна скарга від відповідача на ухвалу від 15 березня 2019 року про відкриття провадження у справі. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року відмовилено у відкриття апеляційного провадження за скаргою [PERSON] на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 березня 2019 року про відкриття провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що тривалий час має іншу сім`ю, а тому просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю його реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] шлюб між сторонами зареєстровано 19 лютого 2002 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 284 (а.с.4). У сторін в період шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2002 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2005 року (а.с.9,10). Згідно із ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями позивача даними у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально,що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, одна із сторін не бажає надалі їх підтримувати та зберігати шлюб, а подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, примушування до шлюбу не допускається, а тому такий слід розірвати. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved