Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття заборони відчуження нерухомого майна, вимоги вмотивовано тим, що 24.12.1997 року за договором купівліпродажу р/н 3376, укладеного на товарній біржі «Ізумруд», вона придбала 16/25 частин домобудівні з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09.12.2020 року, договір купівлі-продажу № 3376 від 24.12.1997 року визнано дійсним. Право власності позивача на 16/25 частин домобудівні зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інші 9/25 частин зазначеної домобудівлі належить [PERSON] . З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус відмовив позивачу у припиненні заборони на об`єкт нерухомого майна, тому із вказаною позовною заявою позивач вимушена звернутися до суду. Просить суд скасувати обтяження заборону на нерухоме майно та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження № 3263221 від 27.05.2006 року на 16/25 частин домобудівлі з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.1997 року за договором купівліпродажу р/н 3376, укладеного на товарній біржі «Ізумруд», позивач придбала 16/25 частин домобудівні з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09.12.2020 року, договір купівлі-продажу № 3376 від 24.12.1997 року визнано дійсним (а.с. 8). Право власності позивача на 16/25 частин домобудівні зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інші 9/25 частин зазначеної домобудівні належить [PERSON] (а.с. 4). З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме: тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3263221, зареєстроване 27.05.2006 року за № 3263221 Каховською районною державною нотаріальною конторою; підстава обтяження повідомлення, б/н, 05.07.1962, Н.К. опт. база, об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний запис, 139022-1432; Заявник Каховська районна державна нотаріальна контора, архівний запис (а.с. 5). Нотаріус відмовив позивачу у припиненні заборони на об`єкт нерухомого майна, тому із вказаною позовною заявою вона вимушена звернутися до суду. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст.ст.\~316,\~317,\~321 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Таким чином, підставою для реєстрації припинення обтяжень та заборони відчуження може бути судове рішення. Існуюча заборона на відчуження та зареєстроване обтяження порушує права та інтереси власника майна, тому порушені права позивача підлягають захисту. Наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення нотаріусом або державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Таким чином, заборона відчуження будинку порушує права та законні інтереси позивача, оскільки вона позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю, і повністю реалізувати свої права законного власника, підстав для обтяження майна позивача не виявлено. Враховуючи те, що\~державний нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, а позивач позбавлена можливості реалізувати свої права як власник в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved