Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] за межі України без письмового дозволу її батька, [PERSON], у супроводі матері, [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування вимог зазначила, що 14.05.2004 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею, вона піклується про неї, утримує матеріально та займається його вихованням. На даний час вона бажає отримати дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки за кордон, з метою оздоровлення дитини, розширення її кругозору, отримання знань про інші країни, а також з метою вдосконалення знання іноземних мов. Відповідач не приймає участі у вихованні доньки, матеріально її не забезпечує, та отримати згоду на виїзд дитини від батька позивач не може, спроби зв'язатися з ним виявились марними та на теперішній час місце його перебування невідоме, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на заявлених вимогах наполягають, у разі неявки відповідача не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2003 року, який 14.05.2004 року було розірвано та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області 14.05.2004 року, актовий запис №197 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 18 листопада 2003 року Петровським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області, де батьком дитини записаний - [PERSON] (актовий запис №74) (а.с.11). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданої УПСН Приморського району Маріупольської міської ради 02.11.2015 року №1414007368 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.8). Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Отже, діючим законодавством передбачена необхідність згоди обох батьків на виїзд дитини за кордон, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків у разі, якщо дитина не досягла 16-річного віку. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також, беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд [PERSON] за кордон без згоди батька. На підставі викладеного, та

Outcome: approved