Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 09 липня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19грудня 2013 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться на утримання позивача. В період шлюбу за спільні кошти, сторонами була придбана квартира [ADDRESS]. 18 травня 2007 року в забезпечення виконання своїх зобовязань перед ПАТ КБ «Надра» за Договором про комплексне банківське обслуговування відповідач уклав з банком Договір іпотеки № №78307840/2, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] 18.05.2007 року за № в реєстрі 1986. відповідно до якого в іпотеку було передана зазначена вище квартира як спільне майно подружжя. Позивачу на її звернення про поділ спільного майна за нотаріальним договором, відповідачем було відмовлено, у звязку із чим вона звернулась із позовом до суду про поділ спільної сумісної власності. Позивач в своєму позові наполягає на поділ майна із визначенням її частки в майні, що є спільною сумісною власністю в розмірі 67% оскільки на її утримання знаходиться спільна не повнолітня дитина та вона зможе внести значну частину коштів для погашення зобовязання перед ПАТ КБ «Надра» за договором іпотеки №78307840/2. Тому просить суд поділити спільне майно з визначенням частки у розмірі 67% спірної квартири за позивачем, припинити право спільної сумісної власності, визнати за позивачем право власності на 2/3 частини, а за відповідачем на 1/3 спірної квартири та зобовязати відповідний орган, що здійснює державну реєстрацію права власності, зареєструвати її право власності. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача то її представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09липня 1999 року сторони уклали шлюб, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року було розірвано. 06 березня 2007 року Виконавчим комітетом Амур-Нжньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради Відповідачу було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно.а саме квартиру №16, що розташована у житловому будинку 18 по вул.. радистів в м.Дніпрі, та складається з : 1-коридору, 2-кухня, 2,4,7житлові кімнати,5-ванна, 6-туалет, 1,11-балкони, житловою площею 49,06 кв. м. , загальною площею 78,8 кв. м. Вищезазначене Свідоцтво видано замість Договору купівлі-продажу квартири від 06.10.2003 року в зв'язку з проведенням перепланування квартири,вартість якої відповідно до договору іпотеки станом на 18 травня 2007 року становить 658 725,00 грн.. Відповідно до ст. 60 СК України придбане під час подружнього життя за спільні кошти рухоме та нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вимогами ст. 60 ч. 1 СК України та ст.368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя у разі його поділу визнаються рівними. Тому суд вважає за можливе поділити спільне майно сторін, визнавши за соронами, за кожним, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], припинивши спільну сумісну власність на вказане майно. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ч.2,3 ст 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Проте, позивачем на надано суду жодних належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України підстав для відступу від рівності часток, передбачених законом. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобовязання органу, що здійснює державну реєстрацію права власності, зареєструвати право власності позивача, оскільки до участі у справі вказаний орган не залучений. Також, позивачем не надано доказів порушення, невизнання або оспорення її прав будь-яким органом, що здійснює державну реєстрацію права власності, тому суд вважає такі вимоги передчасними. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2067,00 грн. з огляду на часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial