Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно перебудований житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, які знаходяться за адресою: Луганська область, Станично-Луганського район, смт. Петропавлівка, пров. Євсугський, 2-а, обґрунтовуючи який зазначили таке. 18 червня 1996 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 17 кв.м, який знаходився за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Петрівка (Петропавлівка), пров. Євсугський, 2-а, посвідчений державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі № 2-1107. Відповідно до умов даного договору [PERSON] продав, а вона купила зазначений будинок з надвірними спорудами на умовах та в порядку, передбаченими цим договором. Після купівлі даного будинку, вона вирішила здійснити його реконструкцію шляхом розширення його як загальної, так і житлової площі, а також будівництво надвірних капітальних споруд. Для цього вона звернулась до виконкому Петрівської (Петропавлівської) селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення будівельного паспорту на перебудову індивідуального житлового будинку. Виконком Петрівської селищної ради, розглянувши її заяву, 26 липня 1996 року прийняв рішення, яким надав дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою, а також одночасно поклав обовязок у місячний термін виготовити через проектну групу при головному архітекторові району будівельний паспорт на перебудову житлового будинку, та необхідну будівельну документацію, попередивши, що без отримання яких будь-які будівельні роботи проводити заборонено. Також вона звернулась до Петровської селищної ради з заявою про надання їй у власність земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком та господарськими спорудами, площею 0,052 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в межах норм безоплатної приватизації. Виконком Петрівської селищної ради 30 липня 2001 року прийняв рішення № 224, яким надав у власність їй земельну ділянку площею 0,052 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в межах норм безоплатної приватизації. На підставі вказаного рішення та розробленого проекту землеустрою, 30 серпня 2001 року їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 12374. Вказуючи, що вона отримала будівельний паспорт і проект на перебудову та виконала будівельні роботи з перебудови житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Петропавлівка, пров. Євсугський, 2-а, шляхом розширення його площі, внаслідок чого загальна площа житлового будинку збільшилася з 17 кв.м до 221,7 кв.м, та збудувала необхідні для експлуатації будинку споруди, а в жовтні 2005 року, закінчивши будівництво, звернулась до інспекції державного будівельного контролю для прийняття обєкту в експлуатацію, але їй було відмовлено в цьому через втрату будівельного паспорту, який відновити неможливо, позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона свій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач до суду свого представника не направив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Заяв про розгляд справи за відсутності його представника не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. З матеріалів справи судом встановлено, що, дійсно, 18 червня 1996 року між позивачем з та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 17 кв.м, який знаходився за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Петрівка, пров. Євсугський, 2-а. Даний договір посвідчений державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі № 2-1107. Реєстрація права власності на будинок за позивачем була проведена Станично-Луганським БТІ 20 червня 1996 року. Рішенням виконкому Петрівської селищної ради від 26 липня 1996 року № 103 підтверджується факт, що позивачу було надано дозвіл на будівництво нового будинку замість старого. На підставі цього рішення, після виготовлення будівельного паспорта та проекту перебудови, позивачем було розпочато будівельні роботи. Під час здійснення перебудови житлового будинку позивачем також було отримано у власність земельну ділянку для його будівництва та обслуговування, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЛГ 12374 від 30 серпня 2001 року. У 2005 році позивачем було завершено перебудову строго будинку з необхідним улаштуванням для його обслуговування споруд, що підтверджується даними технічного паспорту на вказаний житловий будинок. Факт того, що позивач оформлювала будівельний паспорт та проект перебудови житлового будинку, але будівельний паспорт не зберігся, підтверджується наданим позивачем копією проекту будівництва житлового будинку. Також факт того, що позивач зверталась до органів державного будівельного контролю та БТІ для прийняття житлового будинку до експлуатації та реєстрації права власності на новозбудований обєкт підтверджується відповіддю на імя позивача зі Станично-Луганського БТІ від 12 жовтня 2005 року № 257, з якої йдеться, що [PERSON] у звязку з відсутністю необхідних документів було рекомендовано звернутись до суду з питання визнання права власності на житловий будинок, розташований в селищі Петрівка по пров. Євсугський, 2-а. В даному випадку, відповідно до вимог частини першої статті 376 Цивільного кодексу України, перебудований позивачем житловий будинок вважається самочинним будівництвом. Разом з цим частина пята статті 376 Цивільного кодексу України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З наданих позивачем державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ 503395 та серії ЯЕ № 503396 вбачається, що позивач є власником також й сусідніх земельних ділянок, розташованих по пров. Євсугський, 2 в смт. Петропавлівка Станично-Луганського району Луганської області. Також з наданого позивачем звіту від 31 серпня 2017 року про проведення технічного обстеження перебудованого житлового будинку йдеться, що за результатами технічного обстеження житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Петропавлівка, пров. Євсугський, 2-а, встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації. За таких обставин, враховуючи, що відповідач своїх заперечень проти позову не надав, під час розгляду справи не виявлено обставин порушення вказаним будівництвом прав інших осіб, житловий будинок був збудований з дозволу відповідача на земельній ділянці, яка належить позивачу, застосовуючи наведену вище норму закону до спірних правовідносин та користуючись положеннями статті 328 Цивільного кодексу України, з якої йдеться, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, суд не бачить підстав для відмови [PERSON] у задоволенні її позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved