Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 лютого 2007 року. За час шлюбу народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Вказує, що з лютого 2012 року вона та чоловік припинили спільне проживання. Проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Дитина проживає з нею. Відповідач до вересня 2013 року надавав матеріальну допомогу в розмірі 500 грн.. З жовтня 2013 року до теперішнього часу відповідач надає допомогу один раз на три-чотири місяці у розмірах від 100 до 200 грн.. Участь у вихованні приймає тільки за особистим її проханням ініціативу не проявляє. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковоому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 лютого 2007 року (актовий запис про шлюб від 17.02.07 року № 73). За час шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинено. Спільне господарство не ведеться. Позивач та відповідач підстав для подальшого проживання однією сім'єю не бачать. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в частині розірвання шлюбу позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі викладене, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, матеріальне становище відповідача, суд вважає доцільним встановити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини в розмірі 650 гривень щомісяця, починаючи з дати звернення з позовом до суду - 24.12.14 року, - до повноліття дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: partial