Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, за час якого у них народилася дитина. Зазначила, що відповідач не цікавиться дитиною, не приймає участі у її вихованні та не спілкується з дитиною. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судової повістки про виклик, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 червня 2014 року (а.с. 10). Згідно із довідкою № 1498 від 17 лютого 2020 року відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, відповідач зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Згідно із довідкою без номеру і дати депутата Васильківської міської ради Київської області [PERSON] , позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11). Із довідки № 01-33/55 від 21 жовтня 2019 року Васильківського дошкільного навчального закладу № 4 «Сонечко» і характеристики за підписом завідуючої вказаного закладу вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю, відвідує даний заклад з 20.03.2017 року; мати відвідує батьківські збори та приймає участь у навчально-виховному процесі; батько дитини навчальний заклад не відвідував, дитину не приводив і не забирав (а.с. 16, 17). Судовим наказом Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх дитини (а.с. 13 - 14). Державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-н/362/187/17 від 27.09.2017 року, у якій зафіксовано заборгованість відповідача по аліментах в сумі 21 718 гривень 49 копійок (а.с. 15). Вирішуючи справу по суті, суд керується положеннями Закону України «Про охорону дитинства» та нормами Сімейного кодексу України. Зокрема, норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач проживає окремо від своєї дитини, з нею не спілкується, дитина знаходиться на повному утриманні матері, відповідач не займається вихованням дитини і піклуванням про неї, не цікавиться життям дитини, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Також, згідно із висновком виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, затвердженого рішенням № 515 від 26.11.2019 року, зважаючи на те, що батько самоусунувся від виховання своєї дитини, не виконує передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо неї, орган опіки та піклування, на підставі статті 164 СК України вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 21, 22 - 23). Судом не встановлено, що відповідачу будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні його батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved