Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла її баба - [PERSON]. Відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 1,5148 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на адміністративній території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області. Право власності спадкодавця на земельну ділянку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ОД №023513, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Єдиним спадкоємцем за законом був син померлої, а її батько - [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України батько спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем. Тобто, [PERSON] став власником спадкового майна. З невідомих їй причин, батько спадщину не оформив та не зареєстрував своє право на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, що унеможливило оформлення нею спадщинии вже після його смерті. [INFO] батько помер. Відкрилась спадщина вже на належне тому майно, а саме на земельну ділянку, яку батько успадкував після смерті своєї матері - [PERSON]. В теперішній час вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька. Звернулась за оформленням спадщини до нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовила в оформленні спадщини з посиланням на те, що відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на землю, де власником зазначений саме батько. Зазначене і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,5148 га, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №023513, виданого на ім»я [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Пиріжнянської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом (рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 липня 2010 року (справа №2-О-101/2010), згідно якого встановлено факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON]; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 04 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивілього стану по місту Котовськ, Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згдно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON], присвоєнене прізвище «[PERSON]»). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовилася від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 10 березня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивілього стану по місту Котовськ, Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області). Спадщина складається із земельної ділянки площею 1,5148 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №023513, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 22 вересня 2005 року на ім»я [PERSON]. Згідно довідки Котовського комунального підприємства «Інвентаризатор» №3141 від 05 вересня 2012 року [PERSON] на день смерті - [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. За цією ж адресою був зареєстрований та проживав і [PERSON] (довідка Котовського комунального підприємства «Інвентаризатор» №3142 від 05 вересня 2012 року). Тобто, [PERSON] на час відриття спадщини після смерті [PERSON] постійно проживав з останньою, а закон ( частина 3 статті 1268 ЦК України) в цьому випадку передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, суд констатує, що [PERSON] став власником земельної ділянки площею 1,5148 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №023513, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 22 вересня 2005 року на ім»я [PERSON], але свідоцтва про право на спадщину не отримав. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на ім»я [PERSON]). З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №653/02-14 від 22 вересня 2014 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,5148 га, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №023513, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 22 вересня 2005 року на ім»я [PERSON], померлої [INFO]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved