Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона являється бабусею малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю малолітніх дітей є її донька [PERSON] , батько дітей [PERSON] помер [INFO] . Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки. Вона часто без попередження зникала з дому, залишаючи дітей на бабусю. У квітні 2018 року відповідач вкотре зникла з дому, залишивши дітей з нею, з того часу вдома не з`являлася. Вона займається вихованням дітей та доглядом за ними. Для дітей нею створені належні умови для проживання, виховання та духовного розвитку. Вона забезпечує їх харчуванням, придбаває одяг, у випадку потреби відвідує з ними медичні заклади, стежить за успішністю в школі. Відповідач життям своїх синів не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не переймається станом їх здоров`я, успіхами в школі, духовним та моральним розвитком, забезпеченням в харчуванні, одязі тощо. Достовірно знаючи, де проживають діти, вона жодного разу не відвідала їх. Такі обставини вказують на відсутність у відповідача материнської любові до дітей та на її ухилення від виконання материнських обов`язків. З приводу зникнення доньки [PERSON] вона зверталася до правоохоронних органів. Працівниками поліції було встановлено, що вона перебуває в місті Києві. Декілька разів вона телефонувала дочці, проте інтересу щодо долі своїх дітей та не виявляла. З червня 2018 року зв`язок з нею втрачено. Орган опіки та піклування Миронівської РДА склав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її синів, тому просила прийняти відповідне судове рішення, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 12 лютого 2019 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подала. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Пояснень щодо позову відповідач [PERSON] , не надала, клопотань не заявляла. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, відповідач [PERSON] не з`явилася до суду, причин неявки в судове засідання не повідомила, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи проводити у її відсутності та просить позов задовольнити. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». За змістом статтей 51, 52 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. На підставі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Вказаною нормою передбачено, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 1 статті 152 Сімейного кодексу України право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, яка встановлена законом. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є в тому числі, позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження : серії [NUMBER] , виданим Пустовітською сільською радою Миронівського району Київської області 21 січня 2008 року, серії [NUMBER] , виданим Пустовітською сільською радою Миронівського району Київської області 02 липня 2009 року. Малолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована по [ADDRESS] , проте з 25 квітня 2018 року за зареєстрованим місцем проживання відсутня. Ці обставини підтверджені даними довідки № 02-33/697, виданої виконавчим комітетом Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області 26 листопада 2018 року, акту обстеження № 02-33/694 від 21 листопада 2018 року. Відповідач з синами не спілкується з квітня 2018 року, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, здоров`ям та навчанням не цікавиться. Питання неналежного виконання матір'ю батьківських обов`язків розглядалося на засіданні виконавчого комітету Маслівської сільської ради 28 вересня 2018 року. Позивачу було рекомендовано звернутися до суду з питанням про позбавлення матері батьківських прав відносно її малолітніх дітей. На підтвердження вказаної обставини до справи позивачем додано рішення виконавчого комітету виконавчого комітету Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області № 27 від 28 вересня 2018 року. Відповідач участі у вихованні та утриманні своїх дітей не приймає, не відвідує навчальний заклад, в якому навчаються діти, медичну установу. Вона повністю самоусунулася від виконання вказаних обов'язків. Позивачзаймається вихованням дітей, доглядає та утримує їх, забезпечує належним харчуванням та одягом, при необхідності відвідує з ними медичні заклади. Вказані обставини підтверджуються даними актів обстеження умов проживання малолітніх дітей № 02-33/692 та № 02-33/693 від 21 листопада 2018 року, довідки Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради Київської області Миронівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Маслівської амбулаторної загальної практики сімейної медицини від 05 вересня 2018 року № 6708, довідки КЗ Маслівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Миронівської районної ради Київської області від 20 листопада 2018 року. Відповідно до положень статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У висновку органу опіки та піклування Миронівської РДА Київської області № 59/06/27 - 743 від 25 лютого 2018 року вказаний орган вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований тим, що мати дітей безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків, не створює належних умов для проживання та виховання дітей. Висновок є достатньо обґрунтованим. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітейлише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що відповідач не виконує батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх синів та їх утриманню, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми обов`язками. Будучи зобов`язаною створити умови для отримання синами освіти, готувати їх до самостійного життя, відповідач самоусунулась від піклування та виховання синів [PERSON] та [PERSON] , постійного спілкування з ними. Така поведінка матері є винною по відношенню до синів [PERSON] та [PERSON] . Ухилення від виконання батьківських обов`язків є навмисним, відомості, що відповідач не розуміє наслідки своєї винної поведінки, відсутні. Суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав має стати засобом захисту прав дітей та заходом впливу на матір, яка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно дітей. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мають місце. Позивачем доведено вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей в інтересах захисту прав дітей. Вказаний захід є крайнім, проте єдиним для захисту прав малолітніх дітей з урахуванням ставлення до них матері. За правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки діти не отримують від матері грошової та іншої допомоги, при позбавленні її батьківських прав суд одночасно вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Відповідачем не подано відзиву на позов, не повідомлено суд про наявність обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дітей, зокрема щодо її незадовільного стану здоров`я, наявності інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень на кожну дитину є обґрунтованими. Такий розмір аліментів з урахуванням позиції позивача є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. За правилом частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами статтей 137, 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 19, 150, 152, 155, 164, 166, 171, 180 -182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved