Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.10.2006 року вони уклали шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 376. Разом проживали до 12 жовтня 2014 року. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які наразі перебувають на її утриманні та проживають разом з нею та будуть проживати після розірвання шлюбу, відповідач буде оплачувати аліменти на їх утримання. Спільне життя в них не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, що призводило до сварок та конфліктів. Починаючи з 12 жовтня 2014 року, вони проживають окремо за різними адресами, між ними припинено шлюбні стосунки і ведення спільного господарства. Почуття наразі згасли, шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. На примирення позивач не згодна. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, про сплату аліментів, про місце проживання дітей, їхньої участі в утриманні та вихованні не має. Шлюб розривають вперше. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб між нею, [PERSON], і [PERSON], зареєстрований 14.10.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова, Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 376. Відновити [PERSON] дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести заочне рішення (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 29). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 376, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 11). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 11 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 12) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 06 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 13). З питання щодо проживання, виховання та утримання дітей у сторін на даний час спору немає. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони досягли згоди щодо місця проживання дітей з матір'ю, суд вважає за необхідне встановити місце проживання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved