Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 30% (але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку), від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позові вказала, що 03.09.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №172. 21.04.2010 року за обоюдною заявою позивача та відповідача відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області шлюб було розірвано (актовий запис №55). [INFO] року у позивача народився син - [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області в книзі реєстрації народжень за обоюдною заявою було записано батьком дитини - [PERSON], матір'ю дитини - [PERSON] з актовим записом №78. На даний момент син проживає з позивачем. Відповідач не систематично виконує покладений на нього обов'язок утримувати свою дитину. Позивач просить суд взяти до уваги та врахувати як суттєві обставини те, що дитина потребує значних матеріальних витрат на лікування, періодичні медичні обстеження, профілактичні заходи та санаторно - курортне лікування за рекомендаціями лікарів. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться, у шлюб після розлучення сторони не вступали, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 (але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку) частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо заявленої позовної вимоги, оскільки не погоджується із розміром аліментів, які просить стягнути позивач, враховуючи те, що він є інвалідом 3 групи внаслідок професійної травми, у зв'язку з чим потребує періодичного проходження реабілітації та лікування. Відповідач отримує пенсію по інвалідності та працює охоронцем в ПАТ «Орджонікідзевський гірнічо-збагачувальний комбінат», інших дітей та непрацездатних осіб, які б знаходилися у нього на утриманні не має; проживає на даний час однією сім'єю з іншою жінкою без реєстрації шлюбу. Вказані обставини сторонами не оспорюються.Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2005 року. 21.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області шлюб було розірвано (актовий запис №55). Згідно свідоцтва про народженнясторони мають сина - [PERSON], [INFO] (актовий запис №78). Відповідно до п.17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно пояснень позивача, син проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Факт проживання дитини разом із матір'ю відповідачем не спростований. Згідно ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Крім того, відповідно до епікризу, виданого обласною клінічною лікарнею, [PERSON] знаходився у лікарні з 24.06.2015 по 24.06.2015 з діагнозом гідроцелія, виписаний з лікарні під амбулаторне спостереження, рекомендовано спостереження хірурга поліклініки. Відповідно до висновку ультразвукового обстеження [PERSON], 5 років, проведеного державною установою «Український медичний центр реабілітації матері і дитини Міністерства охорони здоров'я» м. Одеси, у дитини виявлено деформацію жовчного міхура. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №884 від 12.07.2016 року встановлений діагноз хворого [PERSON] - гостре явище ЗУМТ, мінімальна мозкова дисфункція, синдром гіперактивності. Згідно епікризу державного закладу «Український медичний центр реабілітації матері та дитини МОЗ України» від 04.05.2016 року встановлено клінічний діагноз [PERSON]: мінімальна мозкова функція з синдромом гіперактивності та надано рекомендації проходження психологічної, логопедичної допомоги, масаж, плавання, повторний курс реабілітації - через 6 місяців. Відповідно до заключення єлектроенцефолограми від 14.04.2016 року у сина - [PERSON], [INFO], діагностовано: дезорганізований, недостатньо сформований електрогенез головного мозку. Згідно висновку медичного центру реабілітації дітей з соматичними захворюваннями МОЗ України м. Одеси від 18.04.2016 року при дослідженні на комп'ютерному ЄХО - енцефалографі у [PERSON] виявлені ознаки легкої ликворної гіпертензії. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані брати участь в утриманні неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України врегульовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, зважаючи, що відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід, враховуючи інвалідність відповідача, відсутність інших дітей та осіб, які перебувають у нього на утриманні, створення ним іншої сім'ї, а також враховуючи незадовільний стан здоров'я дитини, суд вважає за можливим стягнути з[PERSON] на користь позивача на утримання сина - [PERSON], [INFO] у частці від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд роз'яснює сторонам, що уразі подальшої зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, відповідно до ст. 192 вказаного Кодексу сторони мають право звернутися із позовом про зміну розміру аліментів до суду. Крім того, судом враховано вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у сіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial