Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 04.12.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №422, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] та стягувати з відповідача судові витрати, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спільне життя з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння, з 13.07.2020 проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Просила стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. В судове засідання відповідач жодного разу не з`явився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 04.12.2010 перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №422 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .(а.с.9,10). Згідно довідки Садівського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області №222 від 21.12.2020, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано та спору про місце проживання дитини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Згідно квитанції №1018707041 від 24.12.2020 позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1,3 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до ст.141 ЦПК України та заяви позивача суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved