Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу із [PERSON] у них [INFO] року народився син [PERSON]. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 13 березня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Крім того, згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 серпня 2012 року, відповідач є платником аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання і до повноліття сина [PERSON]. З моменту відкриття виконавчого провадження відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина. Сплачує аліменти на утримання сина нерегулярно та не в повному обсязі, і згідно розрахунку державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] станом на 01 вересня 2017 року становить 9000 грн. Оскільки, з вини відповідача виникла заборгованість по аліментам, то у відповідності до ст.196 СК України, позивачем і подано позов про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 2735 грн. В судове засідання позивач не з»явилася, проте згідно заяви заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 13 березня 2012 року у провадженні №2/2517/315/12р, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2012 року у справі №2/2517/1244/12, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Вирішено починаючи з 08 серпня 2012 року, стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання і до повноліття сина [PERSON], [INFO], в користь матері цієї дитини [PERSON]. Згідно Розрахунку заборгованості по аліментам від 09 жовтня 2017 року, обчисленого державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби по виконавчому листу Прилуцького міськрайонного суду №2/2517/1244 від 17 серпня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання і до повноліття сина [PERSON], [INFO], вбачається, що відповідач не систематично та не в повному обсязі сплачував аліменти на утримання сина та станом на 01 вересня 2017 року заборгованість становить 9000 грн., який сторонами не оскаржено, і саме такий суд вважає належним, допустимим і достовірним доказом для розрахунку пені (а.с.13). Згідно розрахунку неустойки (пені) наданого позивачем, за період з 01 вересня 2016 року по 01 вересня 2017 року розмір пені за прострочення сплати аліментів [PERSON] становить 2735 грн. Статтею 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, ст.20 СК України передбачено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідачу відомо про виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби, проте, як зазначено у розрахунку державного виконавця, заборгованість по аліментах виникла за досить тривалий час, оскільки [PERSON] сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі; сума заборгованості ним не оспорювалась у визначений законом спосіб і термін, та станом на 01 вересня 2017 року становить 9000 грн. За таких обставин, оскільки заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, який достеменно знав про свій обов»язок сплачувати аліменти на дитину, але сплачував їх не регулярно та в меншому розмірі ніж було встановлено судовим рішенням, тому позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) у зв»язку з несплатою аліментів за період з 01 вересня 2016 року по 01 вересня 2017 року в розмірі 2735 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved