Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 18.08.2007 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1161. Від шлюбу вони мають спільну дитину, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначила, що вони прожили у шлюбі 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вищезазначене більше стосується перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязку. Вважає, що розірвання шлюбу це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю, відповідач проживає окремо, не відвідує дитину, матеріально не забезпечує та не приймає участі у його вихованні. Збереження сімї неможливо, подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Перетягіна». Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з вимогами ч.4\~ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1161, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ВЛ №067841. [PERSON], народився 10 жовтня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 144947, батьком дитини відповідно до свідоцтва є [PERSON]. За змістом положень ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ по\~м.\~Харкову №2\~Харківського міського\~управління юстиції,\~актовий запис\~№ 1161. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливо, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача суд залишає без змін. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки №782/01-26/18 від 28.12.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно є учнем 4-А класу Харківської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів №168 Харківської міської ради Харківської області. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає з позивачем та знаходиться на ії утриманні. Відповідач працює, інших осіб на утриманні не має, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позивач потребує допомоги на утримання дитини, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved