Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є основним квартиронаймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] . 14.11.1997 року у займаній їх сім`єю квартирі [ADDRESS] зареєстрована постійно на правах члена сім`ї [PERSON] , яка з липня 2000 року і до цього часу, тобто більше п`яти років не проживає в зареєстрованому місці проживання, комунальні платежі не сплачує, фактичне її місце проживання не відомо, тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 14.08.2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.08.2019 року закрито підготовче засідання за даним позовом та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, при цьому на адресу суду надійшла їх спільна заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду через позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив справу розглянути за його відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ордеру на житлове приміщення серії [NUMBER] , виданого 02.10.1999 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради встановлено, що [PERSON] та її сім`ї [PERSON] та [PERSON] видано ордер на право зайняття житлового приміщення квартири [ADDRESS] . З інформації виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради випливає, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з особовим рахунком № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] з 19.03.1993 року, [PERSON] з 21.11.1997 року, [PERSON] був зареєстрований у зазначеній квартирі з 19.03.1993 року по 21.07.1993 року, а [PERSON] з 17.08.1998 року по 23.08.2016 року. Відповідно до акту про фактичне місце проживання, виданого головою КСН «Сонячний», [PERSON] , зареєстрована та фактично проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , розірвав шлюб з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже, виходячи з наведеного член сім`ї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі. Суд вважає, що та обставина, що відповідач залишається зареєстрованою у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, покинула квартиру добровільно, ніхто її до цього не примушував, в квартирі речей її немає, тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на день ухвалення судового рішення не мешкає в спірному приміщенні більше вісімнадцяти років, а також не встановлено поважність причин відсутності [PERSON] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає недоцільним стягнення з відповідача [PERSON] сплаченого позивачем судового збору, оскільки такої вимоги позивачем у позові не заявлено. На підставі ст. ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved