Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить стягнути з відповідача\~ грошові кошти в сумі 67 000 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.06.2017 року [PERSON] отримав грошову позику у розмірі 67 000 грн. що підтверджено написанням розписки, час повернення був визначений 21.06.2018 року. В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена судом про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач в підготовче засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що дійсно отримував гроші від позивача. Але з травня 2018 року не працює, тому зобовязання не виконав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.06.2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг кошти в сумі 67 000 грн., які зобовязався повернути до 21.06.2018 року, про що надав відповідну розписку /а.с. 3/. Згідно ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей\~ або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Термін повернення грошових коштів в розписці сторонами узгоджений та визначений до 21.06.2018 року. Проте, до цього часу позичальник не повернув позикодавцеві позику. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до ст. 141 ЦПК України, зокрема, у відповідності до ч. 1 та ч. 2 цієї статті судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved