overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 27.07.2007 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 501. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з жовтня 2014 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дітей між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Витрати по розірванню шлюбу просила покласти на неї (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 22). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.07.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 501 (а.с. 21). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з жовтня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 27.09.2008 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 713. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Олексія, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з червня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки, втрату почуття любові та поваги один до одного. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 19). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 13, 18). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.09.2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 713 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, Олексія, [INFO] (а.с. 9). Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 27.09.2008 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 666. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з червня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дитини. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання сина та його виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 16). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.09.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 666 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання сина та його виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 28.09.2013 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 707. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружні стосунки між ними припинені з лютого 2014 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 19). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 15, 18). За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим. за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.09.2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 707 (а.с. 12). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 29.06.2002 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 312. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 2012 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Судові витрати у справі просила покласти на неї (а.с. 9). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 11). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.06.2002 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 312 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 29.09.2007 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 936. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з травня 2012 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 16). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 936 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з травня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 30.12.2011 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 31. Дітей від шлюбу не мають. Подружні стосунки між ними припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 19). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, на адресу суду повернулися конверти із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 31 (а.с. 3). Дітей від шлюбу сторони не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи, що 25.09.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 50 000 гривень строком до 01.06.2014 року. На даний час відповідач суму боргу не повернула, від виконання взятих на себе зобовязань ухиляється. Тому позивач просила стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у сумі 50 000гривень та судові витрати у справі. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та указала, що працювала у позивачаа в магазині продавцем. У зв*язку із нестачею грошових коштів у касі чоловік позивача змусив її написати розписку про борг, але грошових коштів від позивача вона не отримувала. Просила вирішити спір на розсуд суду. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.09.2013 року сторони у простій письмовій формі уклали договір позики грошових коштів у сумі 50 000 гривень. Відповідач взяла на себе обовязок повернути грошові кошти, взяті у позику, до 01.06.2014 року. На підтвердження отримання зазначених грошових коштів відповідачем [PERSON] було складено розписку (а.с. 7). На даний час відповідач не повернула позивачеві суму боргу, від виконання взятих на себе зобовязань ухиляється, чим порушила умови договору. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З огляду на встановлене судом, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 50 000 гривень. Суд критично ставиться до заперечень відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються належними та допустимими доказами, наданими позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просила шлюб між ними розірвати. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 22.11.2007 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами вже два роки як припинені. Спільне життя не склалось у зв'язку з різними характерами, поглядами на сімейне життя та обов'язки, виховання дітей, які проживають з позивачкою. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе та це суперечить її інтересам. Сторони в суд не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з зазначеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2007 року між сторонами укладено шлюб, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 231. (а.с.6) У шлюбі в них народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. ( а.с. 7, 8) Спільне життя у сторін не склалось, вони стали проживати окремо з 2014 року, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Спору майнового характеру між сторонами немає. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved