Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 31 липня 2009 року уклали шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не знаходять спільної мови та не розуміють один одного, в них різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини фактично припинені, а тому вона прийшла до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 31 липня 2009 року виконкомом Топорищенської сільської ради Володарсько - Волинського району Житомирської області, актовий запис №7, неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] залишити проживати з нею. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надіславши до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2009 року виконкомом Топорищенської сільської ради Володарсько - Волинського району Житомирської області, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя [PERSON] від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що слідує з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони не знаходять спільної мови та не розуміють один одного, в них різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини фактично припинені, позивач прийшла до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позивач у своїй позовній заяві просить після розірвання шлюбу залишити проживати з нею неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , беручи до уваги, що спір щодо проживання дітей відсутній, відповідач в свої заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved