Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 06.09.2003 року відділом РАГС Бердянського МУЮ в Запорізькій області, актовий запис №467. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося через різність характерів. Спільне господарство не ведуть. Подальше зберігання шлюбу не можливе. Спір про розподіл майна відсутній, шлюб перший. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, до суду подала заяву, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує повністю, просила шлюб розірвати, оскільки сім'ю зберегти неможливо, фактичні шлюбні відносини припинені з 01.10.2014 року, строк для примирення не потрібний, спору по вихованню дитини та по розподілу майна немає; просила розгляд справи провести у її відсутність, у разі неявки відповідача винести заочне рішення (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у суд не надійшло повідомлення про наявність поважних причин його неявки до суду, заперечень проти позовних вимог не надав. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач просить у разі неявки відповідача винести заочне рішення, не проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України розглянути справу заочно та без технічної фіксації процесу. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року, шлюб зареєстрований відділом РАГС Бердянського МУЮ в Запорізькій області, актовий запис №467 (а.с.6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з 01.10.2014 року. Спору по вихованню дитини та по розподілу майна немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до відділу реєстрації актів громадського стану Бердянського управління юстиції в Запорізькій області.

Outcome: approved