overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2009 року, мають дочку [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання 25.05.2018 року не зявилася, подала заяву де просить розірвати шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання 25.05.2018 року не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 29.04.2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, шо сумісне життя між сторонами не склалося, у подружжя виникають різні непорозуміння, конфліктні ситуації. Позивач зазначила, що збереження сімї неможливе і дане суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. 13.04.2018 року за клопотанням відповідача було відкладено розгляд справи для мирного врегулювання спору, для примирення, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, спір не врегульовано. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «Кошелькова». Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.03.2012 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , на даний час сім`я розпалася, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву де просить розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, але був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 30.03.2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є не сумісність характерів, сторони мають різні погляди на сім`ю, припинили подружні відносини. Позивач зазначила, що збереження шлюбу неможливе і дане суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Позивач просила покласти судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2011 року, на даний час сім'я розпалася, подружжя має різні інтереси, погляди на подружнє життя, тривалий час проживають за різними адресами, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позов. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 30.07.2011 року зареєстрували шлюб, мають доньку [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи, поясненнями сторін. Судом встановлено, що сторони півтора року проживають окремо, припинили подружні відносини, відповідач має нову сім'ю та восьмимісячну дитину. Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - подружня зрада та формальну існування шлюбу. Відповідач ствердив обставини справи. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюб, суд приходить до висновку, що шлюб сторін фактично розірвано, подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам , а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача слід змінити на дошлюбне - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2005 року, на даний час сім'я розпалася, подружжя має різні інтереси, погляди на подружнє життя, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позов. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 30.12.2005 року зареєстрували шлюб, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя. Відповідач не сприймає ставлення дружини до сім'ї. Сторони не бажають відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння та формальне існування шлюбу. Відповідач в судовому засіданні 13.03.2015 року ствердив обставини справи. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.08.1991 р., на даний час сім'я розпалася, подружжя має різні інтереси, проживає окремо, втратили почуття кохання та взаємоповаги, а тому позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання 07.03.2014 р. не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, позивач подала заяву де просить розглядати справу без її участі, позов підтримала, зазначила, що примирення з відповідачем неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 31.08.1991 року зареєстрували шлюб, мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони проживають окремо. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що шлюб вже фактично розірвано, примирення неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище позивача - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач є батьком її дитини - сина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитину не надає, не піклується про неї, грошей на утримання не дає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до її повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, але надала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до його повноліття Відповідач у судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання виданою ОСМД «Надія Плюс» від 09.04.2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, матеріальне становище позивача і відповідача, та погоджується з розміром аліментів, яку просить стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх сина в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач є батьком її дитини - сина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитину не надає, не піклується про неї. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до її повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, але надала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, матеріальне становище позивача і відповідача, та погоджується з розміром аліментів, яку просить стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у poзміpi 1 / 4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 12.01.2011 р., актовий запис №1 /а.с.8/. Згідно довідки Шкарівської сільської ради № 02-33-1228 від 11.12.2019р. малолітня [PERSON] , зареєстрована та проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с.9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ухиляється від утримання дитини, не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.09.2009 року. Відповідач батько її дитини [PERSON], 21.11.2009р.н. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частину всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30,0% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дитини включно. Позивач в судове засідання не зявилась на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, на адресу суду надав заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позову до нього, та просила суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], 21.11.2009р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КГ №093252 від 09.12.2009 року. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.02.2007 року. Відповідач батько її дітей [PERSON], 23.04.2007р.н., [PERSON], 05.09.2008р.н., [PERSON], 26.03.2014р.н. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30,0% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дітей включно. Позивач в судове засідання не зявилась на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, на адресу суду надав заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позову до нього, та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], 23.04.2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КГ №046985 від 05.05.2007 року, [PERSON], 05.09.2008р.н., , що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КГ №072784 від 02.10.2008 року, [PERSON], 26.03.2014р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КГ №173148 від 25.04.2014 року. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених ними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved