Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 грудня 2017 року сторони домовились про купівлю-продаж житлового будинку із господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу. Позивач передала обумовлені договором гроші за покупку нерухомого майна - 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп., а відповідач передав [PERSON] ключі від будинку та правовстановлюючі документи. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а остання прийняла його та сплатила обумовлену суму. Тобто, [PERSON] фактично вступила у володіння та користування цим майном. Через деякий час, позивач неодноразово зв'язувалася з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу відповідно до вимог чинного законодавства, але [PERSON] не однократно відмовлявся, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу та матеріальної можливості нести додаткові витрати у зв'язку з оформленням документації на будинок. Таким чином, позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - [PERSON], відповідно до якої він просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечують проти його задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10227138 відповідачу належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] 05 грудня 2017 року сторони домовились про купівлю-продаж житлового будинку із господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу. Позивач передала обумовлені договором гроші за покупку нерухомого майна - 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп., а відповідач передав [PERSON] ключі від будинку та правовстановлюючі документи. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а остання прийняла його та сплатила обумовлену суму. Тобто, [PERSON] фактично вступила у володіння та користування цим майном. Через деякий час, позивач неодноразово зв'язувалася з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу відповідно до вимог чинного законодавства, але [PERSON] не однократно відмовлявся, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу та матеріальної можливості нести додаткові витрати у зв'язку з оформленням документації на будинок. Таким чином, позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідач передав позивачу нерухоме майно, а позивач прийняла його та сплатила належну суму. Таким чином, [PERSON] правомірне володіє спірним майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 5 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірне майно за позивачем [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved