Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна, в тому числі житлового будинку та приватизованої земельної ділянки кадастровий № 1414100000:01:007:0134, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину своєчасно прийняла його мати - [PERSON] , яка звернулася до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки на вказаний будинок накладено арешт. Згідно листа відповідача слідує, що арешт було накладено в рамках виконавчого провадження № 16724941, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-1777 від 30.06.2009 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «ПроКредитБанк» суми боргу, та 28 травня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». [INFO] померла її мати - [PERSON] . Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем після померлого брата - [PERSON] , після якого їх мати прийняла спадщину, але не встигла оформити спадкові права та на теперішній час будь-які виконавчі провадження стосовно померлого [PERSON] відсутні. Просить суд зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] , який накладено за даними ЄДРВП Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження № 16724941 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1777 від 30.06.2009 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, реєстраційний номер обтяження - 10119718, реєстраційний номер обтяження - 10289078. Позивач та її представник - адвокат Бондаренко Д.В., що діє на підставі ордеру серія ДН № 133001 від 09.10.2020 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких наполягали на заявлених позовних вимогах, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO], виданого Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області слідує, що [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, в Україні помер [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна, в тому числі житлового будинку та приватизованої земельної ділянки кадастровий № 1414100000:01:007:0134, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та належали померлому на підставі договору дарування від 07 грудня 2004 року, що зареєстрований в реєстрі за № 2481 та посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Бочко В.А. та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 361429, виданого Слов`янською міською радою 28 березня 2006 року. Постановою приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. № 99/02-31 від 07 лютого 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки спадкове майно, яке залишилося після його смерті, а саме житловий будинок [ADDRESS] знаходиться в арешті. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 199333764 від 07 лютого 2020 року слідує, що житловий будинок [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] та 07 серпня 2010 року за № 10119718 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 04.08.2010 року, а також 25 вересня 2010 року за № 10289078 на підставі постанови б/н від 10.09.2010 року на вказаний будинок були накладені арешти. Відповідно листа Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 15.19-20/20918 від 30 жовтня 2019 року слідує, що в провадженні вказаного відділу виконавчі провадження де боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають. Відповідно листа Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 15.19-7/25708/69862 від 09 грудня 2019 року слідує, що за даними ЄДРПВ в провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 16724941з примусового виконання виконавчого листа № 2-1777 від 30.06.2009 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «ПроКредитБанк» суми боргу у розмірі 5669,09 гривень, та 28 травня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Більш детальну інформацію та відповідні документи не уявляється можливим у зв`язку з тим, що строк зберігання даного виконавчого провадження сплинув та його було знищено. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20 липня 2020 року, виданого Слов`янським міськрайонним відділуом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, в Україні померла [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька - позивач по справі [PERSON] , [INFO] , яка 15 вересня 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері, та була заведена спадкова справа № 188/2020. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У зв`язку з викладеним суд вважає, що оскільки позивач бажає оформити право власності, проте через наявність арешту накладеного на майно позбавлена можливості це зробити, що порушує її право власності, а тому заявлені вимоги знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсягу. На підставі викладеного,

Outcome: approved