Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 17 серпня 2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 300, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що з відповідачем по даній справі вона перебуває у шлюбі, від сумісного шлюбу дітей не має. У шлюбі з відповідачем позивач прожила більш, ніж чотири роки. Протягом останнього року подружнього життя в родині постійно виникали сварки через різні погляди на життя, які призвели до втрати взаємоповаги, почуття кохання один до одного та зробили неможливим збереження родини, у зв'язку із чим у лютому 2017 року відповідач, узявши свої особисті речі, пішов з родини. Поновлювати сімейно-шлюбні відносини з відповідачем позивач не має наміру, тому що бажає влаштувати своє життя по іншому. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 17). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 18). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 серпня 2012 року, Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 300, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач стверджує, що спільно з відповідачем не проживають з лютого 2017 року. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки позивача після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved