Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.07.2014 року у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на кожну дитину, та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/4 частини (1/8 частини на кожну дитину) з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.07.2014 року зменшено розмір стягуваних з [PERSON] на її користь аліментів, було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішеням законної сили та до повноліття дітей. На теперішній час вказана сума аліментів на кожну дитину є меншою за мінімальний розмір аліментів на одну дитину, визначений законом виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, вона отримує невеликий дохід у вигляді заробітної плати, розмір отримуваних нею аліментів на дітей ставить їх у скрутне матеріальне становище та не забезпечує гідні умови для їхнього існування та нормального розвитку дітей. Діти перебувають на обліку у лікаря-офтальмолога та ортопеда-травматолога, у зв`язку з чим потребують постійного лікування, ортопедичного взуття, вартість якого складає в середньому 1300-2000 грн. на одну дитину, що потребує додаткових витрат. Відповідач у добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено за рішенням суду, а тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом для захисту інтересів дітей. Ухвалою від 27.11.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з порушенням при її подачі вимог ст. 175 ЦПК України. Ухвалою від 14.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач та її представник адвокат Литвин Л.П., у судове засідання надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали з викладених у позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку\~з повторною\~неявкою в\~судове засідання\~належним чином\~повідомленого про\~дату,\~час та\~місце судового\~засідання відповідача,\~який не\~повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони з 15.10.2004 року по 27.06.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.06.2013 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.03.2006 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.03.2006 року. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.07.2014 року (справа №263/4125/14-ц), постановленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , зменшено розмір стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішеням законної сили та до повноліття дітей. Згідно з довідкою ОСББ «Оріон-2016» від 22.11.2019 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матір`ю [PERSON] . Як вбачається з довідки від 25.11.2019 року, виданої ТОВ «РБО Україна», [PERSON] працює на посаді оператора верстатів з програмним керуванням, її середня заробітна плата за період з травня по жовтень 2019 року становила 5847,57 грн. З наданих позивачем медичних документів, зокрема, консультативних висновків лікаря-офтальмолога від 22.11.2019 року вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мають проблеми з зором, діагноз міопія слабкого ступеня обох очей, дітям виписано окуляри. Крім того, в матеріалах справи міститься консультативний висновок ортопеда-травматолога відносно [PERSON] , а також результати проходження [PERSON] та [PERSON] медичного огляду, за результатами якого ортопедом-травматологом встановлено діагноз сколіоз і плоскостопість. Крім того, позивачем надано фіскальні чеки за придбання в різний час ліків на лікування дітей, квитанції, сплачені за придбання окулярів [PERSON] та [PERSON] . Також, в матеріалах справи маються консультативні висновки лікарів про ряд захворювань, на які страждає сама позивач [PERSON] , та фіскальні чеки на придбання ліків у зв`язку з наявністю ряду захворювань. Вказане свідчить про існування додаткових витрат, які позивач змушена нести на своє лікування та лікування неповнолітніх дітей, які перебувають на диспансерному обліку у лікаря-офтальмолога та травматолога-ортопеда. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Оскільки відсутня імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, та навпаки). А тому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст.181 СК України). За приписами\~ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2020 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін, а також те, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину значно менший, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, в свою чергу, збільшується щокварталу, відповідач працездатний, не надав доказів того, що не може працювати та отримувати відповідну заробітну плату, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дітей, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved