Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 05 липня 2008 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 258. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила розірвати шлюб, та стягнути з відповідача, на її користь, аліменти на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до виданого свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 05.07.2008 року судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05 липня 2008 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 258 (а.с. 6). Згідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 13.02.2009 року від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO], актовий запис № 26 (а.с.7). Причиною розірвання шлюбу стало втрата любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам сторін. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном. У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов'язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112, 182, 183 СК України,

Outcome: approved