Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати заповіт своєї бабусі [PERSON] від 10 жовтня 2016 року, посвідчений секретарем Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за № 26 дійсним. Позивач та її представник надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень або клопотань надано не було. Третя особа у справі [PERSON] надав заяву, де просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив їх задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Чистов С.Ю. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 5.2951га, що розташована на території Бригадирівеької сільської ради Ізюмського району Харківської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 11 серпня 2005р. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом. За життя [PERSON] склала заповіт від 10 жовтня 2016 р., який посвідчений секретарем Бригадирівеької сільської ради Ізюмського району Харківської області Оберемок С.І. , реєстраційний №26. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2019 року по справі №623/296/19, [PERSON] визначено додатковий строк два місяці для подачі заяви для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Чистова С.Ю. від 10 квітня 2019 року за №452/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із скасування заповіту. Листом від 15 квітня 2019р. за №02-25/182 Бригадирівська сільська рада повідомила, що запис про скасування заповіту [PERSON] в реєстрі відсутній. Крім того відсутня і особиста заява [PERSON] про скасування заповіту. Також нового заповіту, відносно вищевказаного майна, заповідачем не складався. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановленіст. 1247 ЦК України, згідно з якою загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях1251,1252 цьогоКодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 2 статті 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу). Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правиламЦК Українищодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). В той же час, жодної з передбачених статтею 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та те, що позивач надав достатніх доказів, які підтвердили позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved