overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділення частки у спільній сумісній власності. Позовні вимоги мотивує тим, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2006 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] зазначає, що на даний час їй необхідна допомога та догляд за станом здоров'я з боку інших осіб, у зв'язку з чим може виникнути необхідність в укладенні договору утримання, проте, оскільки частка не виділена, вона не в змозі нею розпорядитися. А тому, згідно позовних вимог просить суд визначити частки співвласників вказаної квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] рівними по 1/3 частині. Позивач та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2006 року. Як вбачається з довідки голови ОСББ «Ф. Тихого», [PERSON] у вказаній квартирі проживає одна. Через необхідність допомоги та догляду з боку інших осіб за станом здоров'я позивача, може виникнути необхідність в укладенні договору утримання, а для цього необхідно виділити частку в спільному сумісному майні, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Згідно ч. 1 та 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Домовленості чи рішення суду, що набрало законної сили, з приводу виділу часток у вищезазначеному спільному майні немає. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що такі частки слід визначити з врахуванням положення ч. 2 ст. 370 ЦК України та кількості співвласників, як такі, що є рівними та становлять по 1/3 квартири по [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору міни, а саме будинку, що належав позивачу, що розташований за адресою: [ADDRESS], на квартиру, що належала відповідачам та розташована за адресою: [ADDRESS]. Даний договір був погоджений між сторонами у листопаді 2018 року та сторони обмінялись правовстановлюючими документами. Позивач вказує, що на теперішній час позбавлена можливості розпорядитися належним їй нерухомим майно. Крім того, позивач вказує, що договір міни нерухомого майна був виконаний сторонами належним чином, і дотепер не виникало ніяких претензій і спорів щодо предмету договору. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі до підготовчого судового засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, та просила справу розглядати за їх відсутності. У відповідності до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 3ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що у листопаді 2018 року сторони фактично уклали договір міни, а саме: будинку, що належав позивачу, що розташований за адресою: [ADDRESS], на квартиру, що належала відповідачам та розташована за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS], належав позивачу на підставі свідоцтва про спадщину, завіреного приватним нотаріусом Гвоздь М.І. та внесено до реєстру за № 1142 від 21.12.2015 року. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], належала відповідачам на праві спільної власності в рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14.10.2002 року виданого Курахівською міською радою. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір міни житлом, сторони договору домовилися щодо істотних умов договору, необхідних для договорів даного виду, тому суд приходить до висновку, що між сторонами відбулось повне виконання укладеного між сторонами договору, та даний договір може бути визнаний дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на піставі свідоцтва про право власності від 19.04.1994 року вона є власником житлової квартири [ADDRESS]. В даному житловому будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], котрі більше 5 років не проживають у цьому помешканні. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловою квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають повністю та просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що згідно з Свідоцтва про право власності на житло від 19.04.1999р. [PERSON] належить житлова квартира [ADDRESS] Із копії будинкової книги та довідки КП «ІРЦ» про зареєстрованих вбачається, що по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірному помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України вони вважається такими, що втратили право на користування цим житлом. Оцінивши всі докази в сукупності, а також беручи до уваги, що відповідачі позовні вимоги визнали повністю і визнання позову прийняте судом, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 червня 2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що зроблено актовий запис №216. Від спільного подружнього проживання дітей у них немає. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через сварки, непорозуміння. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила позивач. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не зявились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 133968 встановлено, що [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Шум) І.В. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2016 року. В ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, котрі виникають між подружжям. Сторони проживають окремо. Враховуючи вищенаведене,\~суд прийшов\~до висновку,\~що між\~сторонами виникли\~відносини,\~які не\~сприяють збереженню\~їх сімї.\~ Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сімя сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати. Оскільки позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 704,80 грн. судового збору, котрі понесені позивачем і документально підтвердженні (квитанція про сплату судового збору).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть з лютого 2014 р. Вважає, що сім»я розпалася остаточно і перспектив для її збереження немає. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не відомі, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть з лютого 2014 р. Наміру до примирення з відповідачем позивач не має, шлюб носить формальний характер, а тому на розірванні шлюбу наполягає. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім»ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем через різні погляди на сумісне життя, почуття любові один до одного більше не відчувають, не ведуть спільне господарство, позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 вересня 2003 року відділом реєстрації актів Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 227. Беручи до уваги, що сторони припинили шлюбні стосунки через непорозуміння, з приводу цього виникали сварки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, сімя розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між нею та [PERSON] [PERSON] розірвати. Спір щодо майна, яке є спільною власністю подружжя, а також спір щодо проживання, виховання та утримання спільної дитини у рамках цієї справи не заявлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зняття з реєстрації у житловому будинку № 66 по вулиці Перемоги в місті Вільнянську Запорізької області. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона придбала у власність житловий будинок № 66 по вулиці Перемоги в місті Вільнянську Запорізької області. У житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] зі згоди попереднього власника. В будинку не проживають та ним не користуються. Послуги повязані з утриманням будинку позивачка сплачує самостійно. Будучі зареєстрованими у будинку позивачки, відповідачі створюють перешкоди їй щодо розпорядження своєю власністю а тому вона змушена звертатися до суду з метою захисту свого порушеного права. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи попереджені належним чином. Суд розглядає справу за наявних в матеріалах справи документів в порядку ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка придбала у власність житловий будинок № 66 по вулиці Перемоги в місті Вільнянську Запорізької області разом з господарськими будівлями та спорудами. У житловому будинку зареєстровані відповідачі зі згоди попереднього власника будинку. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. За системним аналізом вказаних правових норм право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Таким чином, права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника. Передбачаючи право власника жилого будинку на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради, в якому просить продовжити строк для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 02.03.1999 року померла її мати [PERSON]. Також у позивача є сестра [PERSON] Після смерті матері позивач поселилась в її будинку де і проживає до теперішнього часу. Сестра позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері як така, що проживала з нею на момент смерті. Інших спадкоємців немає. Позивач має бажання оформити свої права на сертифікат на право на земельну частку (пай), на яку мала сертифікат на право її померла мати. Сестра позивача не заперечує проти цього. [PERSON] не може оформити спадщину на підставі того, що фактично прийняла спадщину, так як вселилася в будинок матері та стала користуватися її майном лише після її смерті, тому іншим шляхом як через подовження строку для прийняття спадщини позивач не може вступити в спадкові права після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти продовження строку для прийняття спадщини [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, відповідача та представника відповідача, враховуючи, що відповідачі позов визнали повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, причини пропуску позивачем строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважними, тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сімя носить формальний характер, причинами розпаду сімї позивач вважає той факт, що сторони є різними за характером людьми, у сторін відсутнє взаєморозуміння та довіра. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Представник відповідача надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Позивач надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути позов за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] зареєстрували шлюб 13 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 1182. Судом встановлено, що сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони є різними за характером людьми, у сторін відсутнє взаєморозуміння та довіра. Вжиті сторонами спроби до примирення виявилися безрезультатними, що не призвело до відновлення сімї. На примирення сторона не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved