Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, при розпаюванні земель ВАТ «Птахофабрика «Білоцерківська» їй за рішенням Білоцерківської райдержадміністрації від 09.09.1999 року № 280 було видано сертифікат на земельну частку /пай/ серії КВ № 0279189, який зареєстровано у Книзі реєстрації під № 259 від 21.09.1999 року, на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Терезинської селищної ради від 22.02.2001 року їй було видано державний акт серії Р1 № 270566 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 195 від 20.12.2001 року, земельна ділянка розташована на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району. 03.10.2014 року вона подала до Управління Держземагенства у Білоцерківському районі заяву про реєстрацію земельної ділянки та присвоєння кадастрового номера, але їй було відмовлено з тих підстав, що її земельна ділянка накладається на іншу земельну ділянку, яка перебуває у власності іншої особи. Як їй стало відомо, відбулася накладка номерів її земельної ділянки та земельної ділянки [PERSON], виправити допущену помилку відповідачі відмовилися. Позивач просила суд визнати частково недійсним і скасувати розпорядження Білоцерківської РДА від 07.04.2008 року за № 200 в частині затвердження власнику земельного паю [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання їй у власність земельної ділянки площею 2, 4765 га в адміністративних межах Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 409542, виданий [PERSON] 18.06.2008 року на підставі розпорядження Білоцерківської РДА від 07.04.2008 року № 200 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010832200044, кадастровий номер земельної ділянки 3220455500:05:002:0027; зобовязати реєстраційну службу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,4765 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3220455500:05:002:0027. В суді представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області за довіреністю позов визнав та пояснив, що згідно відомостей Національної кадастрової системи земельна ділянка площею 2,4770 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Терезинської селищної ради Білоцерківського району, яка належить [PERSON], накладається на земельну ділянку площею 2,4765 га [PERSON], схема та місцезнаходження земельної ділянки [PERSON] в технічній документації із землеустрою та державному акті не відповідають фактичним розмірам цієї ділянки та фактичному її розміщенню відповідно до схеми розпаювання земельних часток /паїв/ Терезинської селищної ради, виправити цю помилку без згоди власника земельної ділянки неможливо. Представник відповідача Білоцерківської РДА Київської області та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не зявилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Представники 3-х осіб - Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, Державного підприємства « Центр державного Земельного кадастру », реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в судове засідання також не зявилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, від Державного підприємства « Центр державного Земельного кадастру» та реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області надіслано клопотання щодо розгляду справи без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали даної справи, адміністративну справу № 357/9294/15-а 2-а/357/775/15, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Терезинської селищної ради Білоцерківського району від 22.02.2001 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 270566, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 195 від 20.12.2001 року /а.с.9/. Згідно довідки Терезинської селищної ради Білоцерківського району від 06.10.2014 року № 02-18-610 /а.с.11/, за [PERSON] власником земельної частки /паю/ закріплено земельну ділянку площею 2,477 га згідно схеми поділу земель на земельні частки /паї/ ВАТ «Птахофабрика «Білоцерківська» під № 194. Відповідно до викопіювання з проекту формування земельної ділянки за № 194 площею 2,477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Терезинської селищної ради, яка належить [PERSON] /а.с.17/, схема земельної ділянки на цьому проекті повністю відповідає схемі земельної ділянки на плані зовнішніх меж земельної ділянки в державному акті на право власності на землю, на який вказано вище. В судовому засіданні також встановлено, що на замовлення позивача [PERSON] ДП «Центр Державного земельного кадастру» було виготовлено в 2013 році технічну документацію із землеустрою щодо складання документів по перенесенню меж земельної ділянки в натуру /на місцевість/ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, копія якої є в матеріалах справи № 357/9294/15-а 2-а/357/775/15 /а.с.57-72/. Згідно кадастрового плану земельної ділянки [PERSON], каталогу координат кутів зовнішніх меж землекористування, належна [PERSON] земельна ділянка має площу 2,477 га, опис меж, схема земельної ділянки в натурі /на місцевості/ повністю відповідають опису меж та схемі в державному акті на право власності на землю на імя [PERSON], обмежень у використанні земельної ділянки не встановлено. Відповідно до положень ст.17 ЗК України 1992 року, який був чинним на час передачі земельної ділянки у власність позивачки, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського /фермерського/ господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель /присадибна ділянка/, садівництва, дачного і гаражного будівництва. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір /земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо/. Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Ст. 23 ЗК України 1992 року було передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Отже, позивач [PERSON] набула права власності на вказану вище земельну ділянку у передбаченому на той час діючим законодавством порядку, на підставі рішення органу місцевого самоврядування їй було видано державний акт, який належним чином зареєстрований Терезинською селищною радою Білоцерківського району. Як встановлено судом, земельній ділянці площею 2,477 га, що належить на праві власності [PERSON], не було присвоєно кадастровий номер. З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», в ст.1 якого визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» до вказаного Закону, земельні ділянки, право власності /користування/ на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ за заявою їх власників /користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності/. Вище в рішенні вказано на те, що за зверненням позивача ДП «Центр Державного земельного кадастру» було виготовлено в 2013 році саме технічну документацію із землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/. З матеріалів справи вбачається, 03.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася з письмовою заявою до управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області, в якій просила зареєструвати належну їй на праві власності земельну ділянку та присвоїти їй кадастровий номер, що слідує з копії цієї заяви /а.с.20/. Управлінням Держземагенства у Білоцерківському районі листом від 15.10.2014 року /а.с.40/ позивачу було фактично відмовлено у наданні витягу з Державного земельного кадастру в звязку з тим, що відповідно до відомостей Національної кадастрової системи її земельна ділянка, що розташована на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,477 га накладається на іншу земельну ділянку, яка перебуває у власності іншої особи. А згідно листа управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі на запит суду /а.с.98/, земельна ділянка площею 2,477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Терезинської селищної ради, накладається на земельну ділянку площею 2,4765 га [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2007 року, виданого Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-1708, успадкувала право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Терезине» Терезинської селищної ради Білоцерківського району, розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії РН № 374976 від 02.04.2002 року, після смерті чоловіка [PERSON], що стверджується копією цього свідоцтва /а.с.37/. Згідно довідки Терезинської селищної ради Білоцерківського району від 16.10.2007 року /а.с.36/, за померлим [PERSON] власником сертифікату на право на земельну частку /пай/ була закріплена земельна ділянка згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки /паї/ ВАТ «Терезине» під № 194. З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2007 року [PERSON] звернулася із заявою до голови Білоцерківської РДА про надання їй у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 3,77 умовних кадастрових гектарів в адміністративних межах Терезинської селищної ради /а.с.25/; згідно розпорядження Білоцерківської РДА від 09.02.2008 року № 68 /а.с.26-27/ надано дозвіл на розробку технічної документації із складання державних актів на право приватної власності на землю 3-м громадянам власникам земельних часток /паїв/ в адміністративних межах Терезинської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в т. ч. [PERSON] площею 3,77 га. Вказану технічну документацію було виготовлено ПП «Паралель Плюс», що вбачається з копії технічної документації в матеріалах справи /а.с.21-39/. Але при виготовленні технічної документації ПП «Паралель Плюс» помилкового використано викопіювання з проекту формування земельної ділянки за № 194 площею 2,477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Терезинської селищної ради, яка належить [PERSON], тоді як згідно викопіювання з проекту формування земельної частки /паю/ /а.с.18/, земельна ділянка [PERSON] за № 194 має зовсім іншу форму та площу /3,70 га/, та зовсім інше місце розташування. Виготовлена технічна документація із землеустрою була затверджена розпорядженням Білоцерківської РДА від 07.04.2008 року № 200, в т. ч. для [PERSON] щодо передачі їй у власність земельної ділянки площею 2,4765 га, що стверджується копією цього розпорядження з додатком /а.с.38-39/. На підставі зазначеного розпорядження РДА на імя [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 409542, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 3,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Білоцерківському районі, Терезинська селищна рада, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010832200044, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3220455500:05:002:0027, що стверджується копією цього державного акту /а.с.10/. Згідно плану меж земельної ділянки в державному акті [PERSON], відображено земельну ділянку [PERSON] зі всіма її межами та розмірами, тоді як земельна ділянка [PERSON] має зовсім іншу конфігурацію і більші розміри. Отже, фактично ПП «Паралель Плюс» було виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку [PERSON], розпорядженням РДА помилково затверджено цю технічну документацію та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,4765 га, тоді як згідно сертифіката земельна частка /пай/ становила 3,77 умовних кадастрових гектарів, у державному акті [PERSON] вказана земельна ділянка площею 3,70 га, яка уповноваженим органом їй у власність не надавалася, розпорядження щодо передачі у власність земельної ділянки таких розмірів Білоцерківська РДА не приймала. Таким чином, у державному акті [PERSON] допущено помилки при визначенні меж земельної ділянки, ці помилки свідчать про розбіжності між фактичною конфігурацією та площею земельної ділянки, якою користувалася [PERSON], та даними, зазначеними у технічній документацію із землеустрою, яку помилково було затверджено Білоцерківською РДА, у власність [PERSON] передано земельну ділянку згідно розпорядження РДА площею 2,4765 га, а фактичний розмір земельної ділянки -3,70 га, який зазначений у державному акті, на що вказано вище. За ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Отже, згідно зазначених правових норм, на підставі технічної документації громадянин має право приватизувати ту земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні. Відповідно до ст.183 ЗК України завданням землеустрою є, зокрема, встановлення на місцевості меж адміністративно-територіальних утворень, територій з особливим природоохоронним, рекреаційним і заповідним режимами, меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Згідно приписів ст.184 ЗК України землеустрій передбачає: встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно-територіальних утворень, землеволодінь і землекористувань; складання проектів відведення земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування землею; проведення топографо-геодезичних, картографічних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідувань земель. Як передбачено в ст.198 цього Кодексу, кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. Відомості щодо земельної ділянки [PERSON] внесено до Державного земельного кадастру, оскільки земельній ділянці присвоєно відповідний кадастровий номер. Згідно розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» до Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. В даному випадку помилки допущені не тільки в технічній документації, а також в державному акті про право власності на земельну ділянку щодо меж, розмірів та конфігурації земельної ділянки [PERSON], а технічна документація виготовлена на земельну ділянку, яка належить [PERSON] Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. В даний час виправити помилки шляхом видачі нового державного акту неможливо, оскільки згідно ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження щодо видачі правовстановлюючого документу на земельну ділянку перейшли до органів реєстраційної служби Мінюсту, якими видається свідоцтво про право власності на землю. Крім того, власник земельної ділянки [PERSON] 27.11.2014 року померла, із заявами про прийняття спадщини після її смерті звернулися відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що стверджується копією спадкової справи № 147/2015 /а.с.43-48/. Позивач просить суд для захисту її прав визнати недійсним не тільки державний акт на право власності на земельну ділянку, а й визнати недійсним розпорядження Білоцерківської РДА, на підставі якого було оформлено державний акт. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Таку правову позицію було висловлено Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 26 вересня 2012 року (справа № 6-103 цс 12). В ст.16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, але цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї статті, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.3 цієї статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно приписів ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В ст.393 ЦК України також передбачено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Отже, нормами діючого законодавства передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як визнання недійсним відповідного акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, як акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, за умови, що він не відповідає законові і порушує права власника. А тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту її прав , на що вказано вище, узгоджується з нормами діючого законодавства і встановленими по справі обставинами. Таким чином, проаналізувавши все вищенаведене суд вважає за можливе визнати недійсним вказане вище розпорядження Білоцерківської РДА від 07.04.2008 року за № 200 в частині затвердження власнику земельного паю [PERSON] технічної документації із землеустрою, оскільки цим розпорядженням затверджено технічну документацію, яка стосується земельної ділянки [PERSON], та визнати недійсним і скасувати виданий на підставі цього розпорядження державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 409542, в якому зазначена площа та конфігурація земельної ділянки [PERSON], а вказаний розмір земельної ділянки не відповідає тому розміру, що був затверджений оспорюваним розпорядженням РДА. Іншим шляхом поновити свої порушені права позивач не може, їй відмовлено у реєстрації належної на праві власності земельної ділянки, тоді як при передачі їй у власність земельної ділянки та при виготовленні технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ жодних порушень та помилок допущено не було. Порядком ведення державного земельного кадастру, який затверджено постановою КМ України від 17.10.2012 року за № 1051, визначено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. А після цього державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку, як передбачено п.107 Порядку ведення державного земельного кадастру. Щодо вимог позивача зобовязати реєстраційну службу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,4765 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3220455500:05:002:0027, то суд їх вважає передчасними та необґрунтованими, а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Враховуючи все вищенаведене та

Outcome: partial