Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач народилася [INFO] в смт.Вільшанка Кіровоградської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] батько позивача, [PERSON] помер, після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , право власності на який належало спадкодавцеві у розмірі: 3/4 частки, на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Вільшанської нотаріальної контори №557 від 12.09.1987 року та 1/4 частки, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори №90 від 09.02.1988 року. У визначений законом строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця та 15.07.2021 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що неможливо, на час звернення позивача, правильно визначити склад спадщини, а саме, перевірити належність спадкодавцю на праві особистої приватної власності цілого, вищезазначеного житлового будинку. Також нотаріусом встановлено, що спадкодавець, на час купівлі 1/4 частки житлового будинку, перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] - матір`ю позивача, у період з 01.03.1987 року по 05.02.2001 року, що підтверджується відповідними документами наявними в матеріалах спадкової справи. [PERSON] , в межах вказаної спадкової справи, до нотаріуса не зверталась. Після розірвання шлюбу із спадкодавцем, [PERSON] , протягом визначеного законодавством строку, вимог про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя не заявляла, а тому, на думку позивача, втратила своє право вимоги про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області. Позивач та представник позивача адвокат Оніщук В.І. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач - представник Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області надав суду заяву в якій просить справу №384/253/21 слухати у його відсутність, вимоги викладені в заяві визнає в повному обсязі, не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 13 серпня 2021 року Вільшанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , народилася в смт. Вільшанка Кіровоградської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 04 грудня 2020 року, [PERSON] помер [INFO] в смт. Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, про що зроблено відповідний актовий запис №114 (а.с. 30). Згідно копії архівної довідки №53 виданої КП «БМБТІ» 19.05.2021 року, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за архівними даними реєстрових книг КП «БМБТІ» за станом до 01.01.2013 року належало: 3/4 [PERSON] , на підставі договору дарування посвідчено державним нотаріусом Вільшанської нотаріальної контори №557 від 12.09.1987 року та 1/4 [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори №90 від 09.02.1988 року (а.с. 9). У відповідності до копії договору дарування від 12.09.1987 року посвідченого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №557, гр. [PERSON] подарував а гр. [PERSON] прийняв у дар належні дарителю 3/4 частки жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] під номером сороковим, жилою площею 34,04 кв.м., зареєстровано по праву особистої власності за 3/4 [PERSON] (а.с.11-14). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 09.02.1988 року посвідченого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №90, гр. [PERSON] продала а гр. [PERSON] купив належну продавцю 1/4 частину жилого будинку з відповідними надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] під номером сороковим, жилою площею 34,04 кв.м., зареєстровано по праву особистої власності за 1/4 [PERSON] (а.с.16-19). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , паспорт виготовлено станом на 19.05.2021 року, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с. 23-29). У відповідності до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ткачової Ю.О. від 15 липня 2021 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , останнє місце проживання якого було за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що неможливо, на час звернення позивача, правильно визначити склад спадщини, а саме, перевірити належність спадкодавцю на праві особистої приватної власності цілого, вищезазначеного житлового будинку (а.с.20-22). Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64762389 від 18.05.2021 року наданого приватним нотаріусом Ткачовою Ю.О., спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] , спадкова справа номер у Спадковому реєстрі 67662247, номер у нотаріуса 43/2021, дата заведення 18.05.2021. Згідно копії спадкової справи №43/2021 заведеної приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Ткачовою Ю.О. 18.05.2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заяву про прийняття спадщини від 18.05.2021 року та заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину подала донька спадкодавця [PERSON] .. Інші спадкоємці: [PERSON] , мати спадкодавця та [PERSON] , дружина спадкодавця із заявою про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області 14.07.2001 року, [PERSON] та [PERSON] , одружились 14.07.2001 року. Прізвища після одруження [PERSON] . У відповідності до довідки Вільшанської селищної ради №244 від 19.05.2021 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 19.05.2021 року та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Вільшанським рай ЗАГС Кіровоградської області 01.03.1987 року, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 01.03.1987 року, після укладення шлюбу присвоєні прізвища [PERSON] . Шлюб розірвано 05.02.2001 року, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00030785395 від 18.05.2021 року (а.с.31). [PERSON] , в межах вказаної спадкової справи, до нотаріуса не зверталась. В матеріалах спадкової справи відсутнє документальне підтвердження наміру останньої, отримати свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. На час виникнення майнових прав подружжя щодо вказаного житлового будинку діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України від 1969 року, який втратив чинність разом з набранням чинності Сімейним Кодексом України від 2002 року, а набрання ним чинності у ч. 1 Прикінцевих положень цього Кодексу було пов`язано з набранням чинності Цивільним Кодексом України. Прикінцеві та перехідні положення ЦК України цією датою визначили 1 січня 2004 року. Тому, згідно вимог законодавства, до вказаних правовідносин, слід застосовувати нормативні приписи передбачені КпШС України. Так зі змісту ч.1 ст.24 КпШС України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до вимог ч.3 ст.29 КпШС України, для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності. Після розірвання шлюбу із спадкодавцем, [PERSON] , протягом визначеного законодавством строку, вимог про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя не заявляла, а тому, втратила своє право вимоги про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Позивач після смерті батька спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Факт прийняття [PERSON] спадщини в порядку, встановленому ч.3 ст. 1268 ЦК України, після смерті [PERSON] , підтверджується копією паспорта позивача з відміткою про її реєстрацію, довідкою селищної ради. Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивача, оскільки спірне майно належало спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позивачем позовних вимог.

Outcome: approved