Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 27 серпня 2010 року у Помічнянській міській раді, Добровеличківського району, Кіровоградської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що був вчинений актовий запис № 32. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні відносини припинили з серпня 2017 року, проживають окремо. Зберігати сімейні відносини з відповідачем позивач не бажає, на примирення не погоджується, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач будучи вчасно, належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Позовні вимоги визнає підтримує, строк на примирення просила не надавати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Надав до суду заяву про слухання справи без його участі, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 27 серпня 2010 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що був вчинений актовий запис № 32 ( свідоцтво про шлюб видане 27.08.2010 Помічнянською міською радою, Добровеличківського району, Кіровоградської області, а.с. 4) . Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.07.2011 року, видане Помічнянською міською радою, Добровеличківського району, Кіровоградської області (а.с.5). Шлюбні відносини у сторін фактично припинено з серпня 2017, сімейних відносин сторони не підтримують, а тому надання строку на примирення є недоцільним. Зазначені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 640 гривень 00 копійок . З огляду на зазначене,

Outcome: approved