Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2018 року. Від подружнього життя мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . На момент вирішення даного спору сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачем. Як зазначила позивач, вона на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на те, що відповідач проживає окремо та не забезпечує її матеріально з огляду на вищевикладені обставини, просить суд задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі, а саме стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2020 року. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до повноліття сина. Відповідач ніде не працює, є інвалідом третьої групи та єдиним джерелом його існування є пенсія невеликого розміру. Позивач займається підприємницькою діяльністю і може сама себе забезпечувати в повному обсязі. Вважає, що матеріальний стан відповідача не дозволяє надавати матеріальну допомогу колишній дружині у вигляді аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. З`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24 листопада 2018 року позивач з відповідачем уклали шлюб, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 листопада 2018 року. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 травня 2019 року. На даний час сторони проживають окремо. Як встановлено судом малолітня дитина проживає з позивачем, що сторонами в ході розгляду не заперечувалось. Дитина знаходиться на утриманні матері. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до повноліття сина. Судом встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Посилання представника відповідача на те, що позивач займається підприємницькою діяльністю, повністю спростовується інформацією про фізичну особу-підприємця з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що фізична особа-підприємиць [PERSON] припинила здійснювати підприємницьку діяльність 30 червня 2020 року. Інших доходів позивач не має і такі дані матеріали справи не містять. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого обов`язку щодо утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу. Проте судом встановлено, що відповідач не працює та єдиним джерелом свого доходу є пенсія по третій групі інвалідності. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України , визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України , на яку позивач посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України ). З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, суд дійшов висновку, що він може надавати матеріальну допомогу своїй дружині. Згідно ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно. Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В ході розгляду справи встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку та отримує соціальну виплату на дитину, крім того, отримує аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, які є єдиним її доходом, і які не забезпечують її потреб на прожиття. Проте, судом також встановлено, що відповідач також перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працевлаштований, сплачує аліменти на утримання дитини та є інвалідом третьої групи. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, розмір соціальної допомоги, стан здоров`я позивача, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, що він може надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині, його фінансовий стан, який не працевлаштований і єдиним джерелом його доходу є пенсія, та інші обставини, що мають істотне значення у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 31 липня 2020 року. У відповідності з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести і обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В той же час, позивачем не доведено належними та допустимими доказами необхідності стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 5 ЗУ Про судовий збір звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial