Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0771 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120688200:02:001:0098, укладену між нею та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за її малолітнім сином [PERSON] право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 40,1 м2, житловою площею 26,5 м2 з верандою (літ. а), навісом (літ. а1), господарськими будівлями, а саме - літньою кухнею (літ. Б), сіньми (літ. б), погребом з шиєю (літ. Г, г), сараєм (літ. В), вбиральнею (літ. Д), розташований в [ADDRESS] право власності на вище вказану земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №786867, виданого на підставі рішень Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області від 23.12.1993 року 20 сесії 21 скликання та від 25.09.2009 р. №174-V 29 сесії V скликання, розташовану за цією ж адресою, які раніше належали батькові відповідача [PERSON], померлому [INFO] року, стверджуючи, що 03.09.2014 року вона уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку, земельної ділянки, згідно якої сплатила відповідачу гроші у сумі 22500 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, державний акт на право власності на земельну ділянку, пообіцяла з'явитися до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі-продажу, але до теперішнього часу відповідач ухиляється від належного оформлення угоди, до нотаріальної контори не з'являється, крім того, оформити належним чином угоду в нотаріальній конторі неможливо і по причині того, що відповідач [PERSON], фактично прийнявши спадщину після смерті свого батька [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала. Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, земельною ділянкою, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в позові обставини, в тому числі і небажання оформити угоду купівлі-продажу у нотаріуса, просить справу розглянути за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батькові відповідача [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №786867, виданого на підставі рішень Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області від 23.12.1993 року 20 сесії 21 скликання та від 25.09.2009 р. №174-V 29 сесії V скликання, належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0771 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120688200:02:001:0098, розташована за вище вказаною адресою, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, відповідач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, але встановленим порядком свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку та земельної ділянки від 03.09.2014 року, згідно якого відповідач продала, а позивач придбала вище вказані будинок із земельною ділянкою за 22500 грн. і по акту прийому-передачі від 03.09.2014 року відповідач передала, а позивач прийняла житловий будинок з господарськими будівлями разом із земельною ділянкою, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, вона отримала від позивача вище вказану суму грошей і взяла на себе зобов'язання оформити угоду належним чином у нотаріальній конторі. Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Судом з'ясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, про що повідомила в клопотанні про розгляд справи без її присутності, де вказала, що наміру з'явитися до нотаріуса для посвідчення договору у неї немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку немає. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 03.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved