Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом (а.с.91-100,108) і свої вимоги обґрунтовує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» (нова назва Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», що є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено 26.09.2007 року договір про надання кредиту №11223399000. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору між АКІБ «УкрСиббанк» та нею укладено 26.09.2007 року договір поруки № 144871. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, зазначено, що Кредитор (відповідач) не вправі без згоди Поручителя (позивача) змінювати умови Договору кредиту з Позичальником, в наслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Відповідно до умов Кредитного договору зазначено, що сторони погодили порядок збільшення розміру процентної ставки за Договором кредиту, а саме: Банк (відповідач) не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа. Про збільшення процентної ставки Банк (відповідач), протягом 14 днів з дати її збільшення повідомляє Позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення за вказаною адресою Позичальника. В такому повідомленні зазначається новий розмір процентної ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки. Таким чином, Договором кредиту встановлена процедура збільшення процентної ставки. Банк не повідомив позичальника за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення про збільшення відсоткової ставки, тому дане збільшення було здійснено в односторонньому порядку, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності в частині збільшення розміру нарахованих процентів за користування кредитними коштами. Слід зазначити, що доказом тієї обставини, що Банк змінив умови Договору кредиту, збільшивши відповідальність поручителя є відповідна довідка розрахунок. Банк не визнає право поручителя на підставі ч.1 ст.559 ЦК України на припинення поруки у зв'язку зі зміною зобов'язання без його згоди, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності, оскільки до неї були предявлені позовні вимоги. 25.06.2014 року AT «УкрСиббанк» направлено на адресу Позичальника [PERSON] вимогу № 30-11/13765 про дострокове погашення заборгованості, якою було змінено строк повернення кредиту згідно п. 12.1 розділу 12 кредитного договору. Зокрема, даною вимогою AT «Укрсиббанк» вимагав негайного виконання позичальником порушеного зобов'язання та сплатити заборгованість протягом 31 календарних днів від дати відправлення цього повідомлення та повідомив, що на 32 календарний день з дати отримання даної заяви, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення, термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатись таким, що настав, а кредитна заборгованість обов'язковою до повернення в повному обсязі.. У зв'язку з цим на 41 календарний день з дати відправлення листів вимог від AT «УкрСиббанк» термін повернення всієї суми кредиту та процентів є таким, що настав, а кредитна заборгованість обов'язковою до повернення в повному обсязі. Отже, лист від 25.06.2014 року був направлений на адресу Позичальника 26.06.2014 року тому 41-й день з моменту відправлення вимоги про дострокове повернення листа Позичальнику припадає на 06.08.2014 року. Тобто починаючи з 06.08.2014 року протягом шести місяців AT «УкрСиббанк» повинно бути пред'явлено вимогу до поручителя [PERSON] Порука [PERSON] припинилася, оскільки рахуючи з 06.08.2014 року шестимісячний строк закінчився 07.02.2015 року, а пред'явлення вимоги до 06.08.2014 року тобто до настання строку достроковою повернення згідно п. 12.1 кредитного договору не є пред'явленням до поручителя в межах шестимісячного строку, оскільки банк не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Просить позов задовольнити і визнати такою, що припинена порука [PERSON] за договором поруки від 26.09.2007 року (а.с.108). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з зазначених підстав, зазначив про те, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню шляхом визнання поруки такою, що припинена з підстав, заявлених у позові від 21.04.2016 р., додатково пояснивши, що банком не була дотримана процедура, передбачена договором, щодо повідомлення позичальника за 14 календарних днів про зміну розміру процентної ставки, а додаткова угода №1 від 26.09.2007 року, укладена між банком і позичальником [PERSON], взагалі не узгоджена з позивачем [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» позовні вимоги не визнав, пояснивши, що відсутні підстави для визнання поруки припиненою, та обґрунтовував це тим, що згідно п.п 1.2.3 кредитного договору - кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі. Згідно пункту 1.3.2 кредитного договору сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п.10.2. Договору.Згідно п. 3.1. Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за Основним договором.Пунктом 1.2. Договору поруки визначено, що поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору, зокрема:сума основного договору 108000дол.США, термін виконання основного зобов'язання - 25.09.2017 року.Якщокредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разіненалежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явленнякредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів маєобчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами,тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку іззастосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лишенесплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/врученняйому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до судупротягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 2п. 10.2. договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступномупорядку, а саме: банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни розмірупроцентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення новоїпроцентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхомнаправлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказанау розділі 13 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банкупри зміні адреси; такий новий розмір процентної ставки за цим договором починаєзастосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладенняними відповідної угоди про внесення змін до цього договору.У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього пункту договору новим розміромпроцентної ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до датипочатку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену удоговорі адресу банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новоюставкою. У випадку отримання банком в порядку та терміни, визначені цим пунктом договору,такого письмового повідомлення (відповіді) від позичальника, банк набуває право вимогидострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленомурозділом 12 цього договору.Також 26.09.2007 року (в день укладення кредитного договору та договору поруки) укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 11223399000 від 26.09.2007 року, п. 1.3 якої передбачає збільшення вдвічі відсоткової ставки, зазначеної в кредитному договорі.Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручительпоручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручительвідповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Так, підписанням договору поручитель підтвердив,що ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістюкредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою, яка використовуєтьсябанком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних із конвертацієювалюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом тапроцентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту зурахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту,вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якоївимагає чинне законодавство України.Доводи, що обсяг відповідальності поручителя збільшився є безпідставними, оскількизгідно п. 1.2. договорів поруки поручителю відомі всі умови кредитного договору, в тому числі:відсоткова ставка за кредитним договором (яка може бути змінена відповідно до умовкредитного договору). Безпідставним є посилання позивача на те, щопоручитель не надавав, а банк не отримував згоди на зміну умов Кредитного договору,адже фактично така згода уже закріплена в договорі поруки.Тобто поручителю було відомо, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. кредитного договору, тобто основне зобов'язання за Договором не було змінено. Враховуючи вищевикладене, вважають, що заява [PERSON] - це лише спосіб, який позивач використовує для того, щоб уникнути виконання зобов'язань за кредитним договором. Подана позовна заява не відповідає дійсності, не обґрунтована та відсутні будь-які докази, що підтверджують вимоги позивача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (нова назва Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», що є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено 26.09.2007 року Договір №11223399000 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті в сумі 108000дол.США (а.с.8-14). За використання кредитних коштів процентна ставка встановлюється в розмірі 11,5% річних (п.1.3.1 договору про надання споживчого кредиту). З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено 26.09.2007 року договір поруки № 14487 (а.с.15-17). Згідно з п.1.1 договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 26.09.2007 року. Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, зазначено, що Кредитор (відповідач) не вправі без згоди Поручителя (позивача) змінювати умови Договору кредиту з Позичальником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору шляхом проставлення підпису, та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, повідомленнями, та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення змін. Відповідно до умов Кредитного договору (розділ 10) сторони погодили порядок збільшення розміру процентної ставки за Договором кредиту, а саме: Банк (відповідач) не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа. Таким чином, Договором кредиту встановлена процедура збільшення процентної ставки. Додатковою угодою №1, укладеною між [PERSON] і відповідачем 26.09.2007 року, до договору про надання споживчого кредиту передбачено, що у випадку настання обставин, передбачених підпунктами «а», «б» пункту 10.2 договору (порушення позичальником кредитної дисципліни, тобто неналежного виконання умов договору, погіршення фінансового стану позичальника) процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, тобто 23%; у випадку здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами, кредитами, зміни у грошово-кредитній політиці НБУ процентна ставка за договором збільшується не більш ніж на 5% ля кредитів в іноземній валюті (а.с.78). Умови цієї додаткової угоди щодо встановлення, за яких умов запроваджується процентна ставка в розмірі 23%, розмір процентної ставки 23%, збільшення процентної ставки не більш ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, не узгоджені з поручителем [PERSON] 19.02.2008 року банк направив позичальнику [PERSON] лист, що з 12.03.2008 року запроваджується нова система нарахування відсотків у випадку прострочення платежу за кредитним договором підвищені проценти (збільшені вдвічі від діючої процентної ставки) нараховуються лише на прострочену суму основного боргу (а.с.105). Поручителю [PERSON] таке повідомлення не направлялося. Як вбачається з довідки-розрахунку (а.с.20-28) за договором кредиту, відповідач протягом строку дії договору збільшував відсоткову ставку в певні періоди з 11,5 % річних до 23 % річних (26.01.2009р., 27.04.2009р., 26.05.2009р., 26.06.2009р., 27.07.2009р….. 26.11.2009р., 26.01.2010р….. 29.06.2010р., 26.08.2010р.). Отже, Банк не повідомляв Позичальника за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення про збільшення відсоткової ставки (при її збільшенні в певні періоди, коли є прострочена сума основного боргу) відповідно до умов основного договору, з яким була ознайомлена позивач. Банк не направив повідомлення поручителю [PERSON] про нову систему нарахування відсотків у випадку прострочення платежу за кредитним договором підвищені проценти (збільшені вдвічі від діючої процентної ставки) на прострочену суму основного боргу. Тобто, були встановлені нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретної (збільшеної) процентної ставки в додатковій угоді №1 між банком і [PERSON], а також встановлена нова система нарахування відсотків вдвічі збільшена процентна ставка 23% на прострочену суму основного боргу. Отже, було змінено зобовязання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя в частині збільшення розміру нарахованих процентів за користування кредитними коштами. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від у справі №6-70цс14 установлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у звязку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителя на укладення такої додаткової угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього. Банк не визнає право поручителя на припинення поруки, відповідачем заявлялися вимоги про стягнення боргу в солідарному порядку за кредитним договором від 26.09.2007 року (а.с.57-58). Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 року у справі №6-69цс11 відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього; збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає, зокрема у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним. У випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч.1 ст. 559 ЦК України на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 5, 11, 15, 31 ЦПК України). Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Можливість звернення поручителя до суду з позовом про визнання поруки припиненою викладена в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-32цс14 (постанова Верховного Суду України від 10.09.2014 року). За змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У правовій позиції Верховного суду України у справі за № 6-106цс14 згідно постанови 24 вересня 2014 року зазначено, що за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється пісня закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За умови пред'явления банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання. 25.06.2014 року AT «УкрСиббанк» направлено на адресу позичальника [PERSON] вимогу №30-11/13765 (а.с.31-32) про дострокове погашення заборгованості, якою було змінено строк повернення кредиту згідно п. 12.1 кредитного договору розділу 12 «Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку». Зокрема, даною вимогою AT «Укрсиббанк» вимагав негайного виконання Позичальником порушеного зобов'язання та сплатити заборгованість протягом 31 календарних днів від дати відправлення цього повідомлення та повідомив, що на 32 календарний день з дати отримання позичальником повідомлення (вимоги), а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення, термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатись таким, що настав, а кредитна заборгованість обов'язковою до повернення в повному обсязі (а.с.31-32). Вказана вимога була направлена відповідно до Розділу 12 Кредитного договору. 26.06.2014 року AT «УкрСиббанк» направлено на адресу поручителя [PERSON] вимогу від 25.06.2014 року № 30-11/13766 (а.с.33-34) про дострокове погашення заборгованості, яка направлена одночасно 26.06.2014 року з направленням вимоги від 25.06.2014 року Позичальнику, а повинна бути направлена вимога або пред'явлений позов Поручителю на 32 день з дня отримання позичальником вимоги або на 41 день з направлення позичальнику вимоги відповідно до Розділу 12 кредитного договору Вказана вимога була направлена відповідно до Розділу 12 Кредитного договору. Відомості щодо отримання позичальником повідомлення (вимоги) в матеріалах справи відсутні. У зв'язку з цим на 41 календарний день з дати відправлення листів-вимог від AT «УкрСиббанк» термін повернення всієї суми кредиту та процентів є таким, що настав, а кредитна заборгованість обов'язковою до повернення в повному обсязі. Отже, лист від 25.06.2014 року був направлений на адресу позичальника 26.06.2014 року, тому 41-й день з моменту відправлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту припадає на 05.08.2014 року. Тобто, починаючи з 05.08.2014 року протягом шести місяців AT «УкрСиббанк» повинно бути пред'явлено вимогу до поручителя [PERSON] Рахуючи з 05.08.2014 року шестимісячний строк предявлення вимоги закінчився 05.02.2015 року. 02.10.2014 року ухвалою Оболонського районного суду м.Києва позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], ТОВ «Альфа-М», [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту був залишений без розгляду (а.с.57-58). Провадження у цій справі (№756/10515/14-ц) було відкрито 31.07.2014 року. Предявлення такого позову до 05.08.2014 року, тобто до настання строку дострокового повернення кредиту згідно з п.12.1 кредитного договору не є предявленням вимоги до поручителя протягом 6 місяців від зміненої дати виконання основного зобовязання. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами договору поруки установлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором, а що Банк протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до п. 12.1 кредитного договору, не пред'явив вимоги до поручителя, тому порука [PERSON] припинилася на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові від 23 травня 2012 року у справі №6-33цс13 та у постанові від 03.02.2016 року у справі №6-1599цс15, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а оскільки банком відповідно до умов кредитного договору змінений строк виконання основного зобов'язання, то відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України вимоги до поручителів могли були заявлені у межах шести місяців від дня настання цього строку. Таким чином, оскільки банком не надано докази пред'явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання по кредитному договору, який був змінений відповідно до п.12.1 кредитного договору, порука позивача припинилася. З врахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом визнання поруки [PERSON] за договором поруки №144871, укладеним 26.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON], припиненою. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 551грн.20коп. (а.с.91).

Outcome: approved