Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 25.04.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Вони з відповідачем втратили почуття поваги та любові один до одного через конфлікти та суперечки з різних причин. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Дитина проживає з відповідачкою. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25.04.2006 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 5, розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, заперечує щодо надання терміну на примирення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання на його адресу судових викликів за останнім відомим місцем реєстрації згідно довідки УДМС у Волинській області (а.с. 9), а також шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2006 року, який зареєстровано Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 5, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимоги щодо зміни прізвища та розподілу судових витрат позивачем не заявлено. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved