Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона проживає та зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] . В житловому будинку зареєстрований колишній її чоловік [PERSON] , однак він не проживає з 2019 року. Особистих речей у житловому будинку не має, він не користується жилим приміщенням, як член сім`ї, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань чи відзиву до суду не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 12.10.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, Стадник І.В., [PERSON] є власником 22/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на домобудівлю від 29.06.2011р. [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 19.04.2011 №204 замість договору дарування від 12.10.2005р. на 22/100 частин домоволодіння. Відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області №766/12337/19 від 07.10.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено; шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06.09.2001 року у м. Херсоні міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №580- розірвано. Відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області №766/12337/19 від 09.01.2020р. ухвалено додаткове рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відновлено дошлюбне прізвище позивача [PERSON] на - « [PERSON] ». Відповідно до домової книги за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту квартального комітету органу самоорганізації населення Дніпровського району м. Херсона №21 від 08.07.2021 року, який складено про те, що за адресою [ADDRESS] не мешкає [PERSON] з травня 2019 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно з ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. З травня 2019 року відповідач не проживає у спірному житловому будинку, в будинку відсутні його речі, він не користується жилим приміщенням, як член сім`ї, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, що підтверджується матеріалами справи. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved