Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис за №3299, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованість за кредитним договором №190717-6048-2 в розмірі 17 130 грн. та плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 1200 грн., строк за який стягується заборгованість з 17.07.2019 по 10.03.2020. На підставі виконавчого напису, 17.03.2020 ПВ ВО м. Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження №61578161. Позивач, вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом не перевірено факт безспірності заборгованості позивача та відповідачем не надано доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості, а тому позивач зазначає, що приватний нотаріус Баршацький І.В. при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності вимог кредитора, чим порушила норми статті 88 Закону України «Про нотаріат». 13.09.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що 17 липня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом реєстрації позивача на сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач отримав кредит 3000 грн на платіжну картку строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» [PERSON] зареєструвалася на веб-сайті відповідача, пройшла ідентифікацію та верифікацію особи, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надіслання електронного повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Останній було перед цим направлено позивачу на його мобільний телефон. Таким чином, відповідач резюмував, що укладений згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» згаданий електронний правочин прирівнюється до письмової форми договору. Через невиконання позивачем умов кредитного договору відповідач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справ у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача, надав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. 17.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 190717-6048-2 /а.с. 10-11/. Договір було укладено шляхом реєстрації позивача на сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач отримав кредит 3000 грн на платіжну картку строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 11 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис за №3299, за яким було запропоновано звернути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованість за кредитним договором № 190717-6048-2 від 17.07.2019 в сумі 17 130 грн. /а.с.12/. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 17липня 2019 року по 10 березня 2020 року. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. виніс постанову від 17 березня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61578161 /а.с.14/. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З відзиву на позовну заяву вбачається, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність наявності заборгованості позивача при вчинені виконавчого напису. На підставі викладеного та

Outcome: approved