Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з неї аліменти на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дочки [PERSON], тобто до [INFO], потім в розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав стосовно своїх малолітніх дітей і з останнього стягнуті аліменти на утримання дітей на користь їх баби [PERSON] Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №72-р та №73-р від 25 лютого 2015 року дітям наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №290-р від 23 вересня 2016 року її призначено опікуном над малолітніми дітьми, позбавленими батьківського піклування. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тож вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Батько дітей [PERSON] помер [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа у судове засідання також не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходило. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Батько дітей, [PERSON], помер [INFO] (а.с.15). Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав стосовно своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Крім того, з батька на утримання дітей було стягнуто аліменти на користь баби дітей [PERSON] (а.с.5-7). Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №72-р та №73-р від 25 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11,12). Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №290-р від 23 вересня 2016 року позивача [PERSON] призначено опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON], позбавленими батьківського піклування, а також, місцем проживання дітей визначено місце проживання опікуна (а.с.13-14). Згідно з довідкою Мошоринської сільської ради позивач та її підопічні діти проживають [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою ч.2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Верховний Суд України 16 жовтня 2016 року у справі №6-1798цс16 зробив правовий висновок, відповідно до якого аліменти на двох і більше дітей визначаються судом у єдиній частці від заробітку (доходу) батька, а не в будь-який інший спосіб на розсуд суду. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Верховним Судом України в Узагальнені практики розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11 грудня 2008 року зазначено, якщо згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.60 Цивільного кодексу України судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається особа інша, ніж державний дитячий заклад, то аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання її двох дітей [PERSON] та [PERSON], суд приймає до уваги вимоги ст.182 СК України, дійсні обставини у справі, зокрема те, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання [PERSON] і [PERSON] не надає, відсутні дані стосовно незадовільного стану її здоров'я, а також враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей, визначивши їх розмір, як того вимагає положення ст.183 СК, в єдиній частці від заробітку матері в межах заявлених позовних вимог - у частині, що становитиме 1/3. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial