Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що перебувала з відповідачем в шлюбі. Від спільного подружнього життя в них [INFO] року народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого відповідач зазначений батьком. Позивач вказує, що на даний час повнолітній син продовжує навчання в Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка та вона утримує його за власні кошти, їх не вистачає. А тому звертається до суду та просить стягнути з відповідача 1 / 4 частини всіх видів заробітку до закінчення навчання, але не пізніше 23-х річного віку. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що [PERSON] має заробіток, приймає участь в утриманні сина, перераховує йому грошові кошти, а тому просить відмовити у позові. Суд, вислухавши всіх учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. [PERSON] народився [INFO] року у м. Первомайську Луганської області, громадянин України. (а.с. 4-8). На даний час він досяг повноліття та продовжує навчання в Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка, вартість навчання складає 4500 грн. за 1 семестр (а.с. 9). Плановий строк навчання згідно довідки - до 30 червня 2019 року, довідка дійсна до 1 лютого 2016 року (а.с. 3). Позивач зареєстрована разом з повнолітнім сином (а.с. 10). Як видно з довідки позивач та повнолітній син потребують медикаментозного лікування (а.с. 34-35). З копій чеків, що надані відповідачем вбачається, що здійснювався переказ грошових коштів, ким та чий рахунок з квитанцій не видно, але суд приймає їх дані до уваги, оскільки представник позивача підтвердив переказ таких грошових коштів 12 грудня 2015 року, 2 жовтня 2015 року, 23 вересня 2015 року, 18 грудня 2015 року на користь позивача (а.с. 32-33). Як вбачається зі свідчень [PERSON], допитаний як свідок, пояснив, що мати приймає участь в його утриманні, він мешкає разом з нею. Батько також надавав грошові кошти на його утримання. Які саме доходи у його матері він не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт навчання повнолітнього [PERSON] у вищому навчальному закладі, позивач самостійно забезпечує матеріально сина, оскільки він навчається на контракті. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні даного питання суд враховує правову позицію, яку викладено в Постанові Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якої обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] досягнув повноліття, продовжує навчання на контрактній формі, яка передбачає оплату за навчання, не працює, оскільки навчається з денною формою навчання; а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач зі свої сторони може надавати допомогу на утримання сина, офіційно працює. Розмір доходу позивача при цьому відповідно до ст. 182 СК України судом до уваги не береться. СК України визначає обов'язком утримання батьками своїх повнолітніх дітей за умови можливості надання такої допомоги та вказує, що той з батьків, з ким мешкає дитина має право на звернення з позовом про стягнення аліментів. Суд приймає до уваги квитанції про перерахунок грошових коштів, що надані відповідачем, проте відповідачем до пред'явлення позову сплачено відповідачу лише 200 грн. на утримання дитини. Суд не погоджується з твердження відповідача, що позивач не мала права подавати даний позов, а його повинен подавати безпосередньо син, оскільки ст. 199 СК України дозволяє це робити тому з батьків, з ким проживає дитина. [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з позивачем та його місце навчання та тимчасова реєстрація за місцем навчального закладу ніяким чином не може вплинути на право на пред'явлення позову. За таких підстав суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON] до закінчення навчання у Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку. Судові витрати на момент пред'явлення позову складали 487,20 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. При виготовленні повного тексту судового рішення судом було виявлено описку в резолютивній частині рішення суду, яке було проголошено 18 січня 2016 року, а саме зазначено невірно місяць народження відповідача - жовтень, хоча в дійсності це січень. Оскільки дана описка не може вплинути на розмір аліментів та не стосується позовних вимог по суті, суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 219 ЦПК України за власною ініціативою виправити допущену описку та вказати, що дійсною датою народження відповідача [PERSON] є [INFO] року. На підставі викладеного, ст. ст. 191, 199-200 СК України та

Outcome: approved