Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що шлюб з відповідачем було укладено 17 грудня 2011 року. Від шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . За останній час сумісного проживання позивачки та відповідача у шлюбі їх сімейні стосунки значно погіршилися, вони почали часто сваритись та не можуть порозумітись. З вересня 2021 року вони взагалі припинили сімейні правовідносини, не проживають однією родиною. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Їх малолітня дитина з моменту припинення сімейних відносин проживає з [PERSON] за її адресою проживання. Позивачка вважає, що їх родина розпалась остаточно. Подальше їх спільне життя, збереження родини та примирення є неможливим та суперечить інтересам позивачки та інтересам їх дитини. Через глибоке переконання [PERSON] подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, і тому остання змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони по справі 17 грудня 2011 року зареєстрували шлюб у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 546, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб/а.с.7/. Сторони по справі мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження/а.с.6/. Сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть і проживають окремо. За положенням ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач в заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за нею. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved