Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], що складається з приватизованої земельної ділянки (паю), яка розташована на території Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,2899 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною вартістю 73864,38 грн.. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки не повідомила, проте в поданій до суду позовній заяві представник позивача просить розглянути справу без участі позивача та його як представника та без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 20 жовтня 2009 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого належний їй житловий будинок та господарські будівлі, які прилягають до нього, що розташований в [ADDRESS], належне їй право на земельну ділянку (пай), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії Р3 № 274177, виданого 05.12.2002 р. Таращанською районною державною адміністрацією Київської області, заповідає своїй дочці - [PERSON]. Належний їй житловий будинок та господарські будівлі, які прилягають до нього, що розташований в [ADDRESS], заповідає своєму синові - [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лісовицької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 301. [INFO] померла [PERSON]. На момент її смерті заповіт від 20 жовтня 2009 року не був скасований. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з приватизованої земельної ділянки, яка розташована на території Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,2899 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною вартістю 73864,38 грн. та інше спадкове майно. Спадкоємцем за заповітом є позивач - [PERSON] та відповідач по даній справі [PERSON], за яким 26.01.2014 року рішенням Таращанського районного суду Київської області від 15.01.2014 року було визнано право власності на спадковий житловий будинок з погосподарськими спорудами та будівлями, який розташований в [ADDRESS], вартістю 157980 грн., після померлої [INFO] [PERSON], який протягом встановленого чинним законодавством терміну прийняв свою частину спадщини за заповітом та не претендує на отримання частини спадкового майна, яку заповіла позивачці мати - [PERSON], а тому позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на приватизовану земельну ділянку, яка розташована на території Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,2899 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною вартістю 73864,38 грн. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на вказане майно спадкодавця немає. 01.11.2013 року позивач звернулася до Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області по питанню прийняття спадкового майна померлої матері [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що вона пропустила установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) 6-місячний термін для прийняття спадщини та по причині відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно (державний акт на земельну ділянку в оригіналі) було рекомендовано звернутися до суду. 07.01.2014 року рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.12.2013 року [PERSON] було визначено додатковий строк у три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом. 07 лютого 2014 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу - оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON] та зареєстрованого на її ім'я в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та запропоновано звернутися до суду. За життя [PERSON] загубила державний акт на право власності на земельну ділянку. При оформленні спадкових справ після її смерті позивачка зверталася до відділу Держземагенства у Таращанському районі Київської області з питання видачі їй дублікату Державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] взамін на втрачений акт серії Р3 № 274177, виданого 05.12.2002 року Таращанською РДА Київської області, проте позивачці було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду . Той факт, що земельна ділянка належала на праві власності померлій [PERSON], стверджується довідкою від 24.02.2014 року № 683, виданою відділом Держземагенства у Таращанському районі Київської області, копією державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії Р3 № 274177, виданого 05.12.2002 року Таращанською РДА Київської області на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Таращанської районної державної адміністрації від 26.07.2002 року № 206, згідно якого їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,2899 гектарів, яка розташована на території Лісовицької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р3 №274177, виданий 5 грудня 2002 року на ім'я [PERSON] було втрачене, та згідно повідомлення в засобах масової інформації 05 січня 2013 року вважається недійсним. З цього випливає, що приватизована земельна ділянка, яка розташована на території Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,2899 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивача в порядку спадкування за заповітом, оскільки відповідач [PERSON] протягом встановленого чинним законодавством терміну прийняв свою частину спадщини за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] та не претендує на отримання вищевказаного спадкового майна. З цього випливає, що приватизована земельна ділянка після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивачки в порядку спадкування за заповітом. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved