Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, [INFO], який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, еквівалентному 1000 злотих, з моменту її звернення до відповідача 07.09.2018 і до закінчення ним освіти або до досягнення ним 23-років, яка з цих подій настане першою, шляхом перерахування коштів на карту Кредобанку №5355172544529156. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У 2000 році у них народився син, який повністю перебуває на її утриманні і проживає з нею. З 2008 року вона є пенсіонеркою, інших доходів не має. Відповідач проживає за кордоном в Іспанії. У вересні 2007 року у сина загострилась бронхіальна астма, якою син хворів з 2005 року, що потребувало чималих коштів на лікування. Вона вимушена була перестати займатись підприємницькою діяльністю та доглядати сина, який перебував на «Д» обліку в Дрогобицькій дитячій поліклініці та, згідно висновків лікарів, потребував постійного її догляду. Проте, відповідач перейматися цим не став, і далі жив за кордоном в Іспанії, сина не відвідував, взагалі не спілкувався з ним, необхідних коштів на лікування сина не надавав. На підставі рішень судів відповідача зобовязано сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. 22.06.2018 [PERSON] став повнолітнім. На даний час син навчається на стаціонарному навчанні 1-ого ступеня на умовах безкоштовного навчання без надання стипендії в Сілезькому університеті в [PERSON] м.Катовіце, факультет «Хімія». Найближчі 3 роки син не зможе мати самостійного заробітку як джерело своїх доходів через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребуватиме матеріальної допомоги і від відповідача, і від неї до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Вона, як мати, на відміну від біологічного батька, який самоусунувся від виховання та утримання сина, завжди приділяла максимум часу для виховання сина, створювала найкращі умови для його навчання та розвитку як особистості. Для навчання сина в університеті нею було здійснено ряд необхідних витрат для отримання документів, без яких вступ і навчання сина були б неможливими, і які обовязково мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, зокрема, на виготовлення Біометричного закордонного паспорту, на виготовлення Апостилю на атестат і додаток, перекладу документів, плати за процедуру, повязану зі вступом, к розмірі, встановленому розпорядженням ректора навчального закладу, студентського квитка та ін.., на загальну суму 4507,32 грн. Зважаючи на те, що віза відкривається лише на рік, витрати на візовий збір, фото, поліс страхування будуть здійснюватись щорічно. Через це син буде змушений приїжджати в України, так як віза відкривається виключно за умови особистої присутності. Тому вартість проїзду в обидві сторони, не менше 1644 грн. має бути врахована при визначенні розміру аліментів. Зважаючи на те, що реалії теперішнього навчання вимагають обовязкової наявності компютера, вона була змушена придбати для нього ноутбук вартістю 15999 грн. Загалом на проживання, харчування та інші витрати повязані з навчанням, в середньому, синові необхідно 1085 злотих, що еквівалентно 8368,60 грн. Крім цього необхідно оплачувати й проживання в студентському гуртожитку 476 злотих за місяць, медичне страхування: 385,65 злотих щомісячно, та на обслуговування компютерної техніки, загалом в сумі це становитиме не менше 526 злотих на місяць. Крім цього, син і далі хворіє бронхіальною астмою, а тому, йому з метою профілактики приступів потрібно постійно навесні та восени приймати антигістамінні препарати, а для зняття гострих приступів задухи, які зявляються спонтанно і які неможливо передбачити, необхідно обовязково мати відповідні кишенькові інгалятори. А тому мінімальний розмір аліментів, який повинні забезпечити мати і батько, не може бути меншим за 1826 злотих. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки проживає в Іспанії, несе чималі витрати там на утримання свого житла та свого проживання закордоном. Вважає, що він зобовязаний дотримуватись принципу рівності у вихованні та утримання дитини і зобовязаний сплачувати аліменти в тому розмірі, про який вона просить в позовній заяві. 03.12.2018 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує на необґрунтованість, безпідставність вимог позивачки, і вважає їх такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, виходячи з наступних підстав: чинним законодавством регламентовано якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцять трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач не має можливості надавати сину матеріальну допомогу у звязку з тим, що у нього в останні роки значно погіршився стан здоровя, вимушений систематично проходити обстеження та лікування у звязку з чим не може працевлаштуватись, а також не отримує будь-яких соціальних виплат, у нього відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно, що підтверджується листом Міністерства праці та соціального забезпечення від 23.01.2018 а іншими документами. На утриманні [PERSON] перебувають його непрацездатні батьки похилого, пенсійного віку: матір [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на обліку в міській поліклініці та потребують постійного лікування, що підтверджується пенсійним посвідченням, заявами батьків та виписками з історії хвороби. Зазначає, що позивач при визначенні необхідного розміру аліментів вказує витрати, стосовно яких заявила самостійних позов про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Таким чином, вважає, що [PERSON] хоче нажитися на відповідачеві. Як вбачається з копії паспорта [PERSON], такий виготовлений 05 лютого 2018 року, в той час, коли відповідачем сплачувалися аліменти на дитину. Інші витрати теж були понесені позивачкою в той час, коли відповідач сплачував аліменти на утримання сина. Просить в задоволенні позову відмовити. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просять позов задоволити. Додатково на представлені представником відповідача документів про незадовільний стан здоровя відповідача, покликання про те, що син веде розкішне життя, та те, що на утриманні [PERSON] перебувають його непрацездатні батьки пенсійного віку, тощо, дали спростування, зокрема, вказали наступне: представлена медична довідка не підтверджує надзвичайно важкий стан здоровя відповідача, наявність у нього незліченної кількості важких хвороб, які унеможливлюють його офіційне працевлаштування і взагалі позбавляють його можливості працювати. Дитина несе велике навантаження навчається в чужій країні, на чужій мові, за спеціальністю, яка вимагає вивчення специфічних предметів, і не може братися судом до уваги, так як воно не звільняє відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідно до вимог ст.ст.198, 199 СК України, які передбачають право сина на утримання від батька, а не лише на покриття певних матеріальних витрат. Твердження представника відповідача про те, що син веде розкішне життя, в той час коли студентська їжа коштує 1-2 злотих, не витримує жодної критики, так як навіть відвідати туалетну кімнату коштує 2 злотих. Водночас стороною відповідача не надано жодних доказів того, що він не платив аліменти до повноліття сина тільки через те, що не мав грошей, а не навмисно, що він добровільно допомагає синові, що розрахований розмір аліментів є завищеним тощо. Щодо того, що на утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки пенсійного віку, то таке спростовується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, згідно якої відповідач постійно, впродовж 20 років, проживає окремо від батьків. Відповідач взагалі не надав жодних пояснень чи належних і допустимих доказів про отримання чи неотримання ним доходів, про свої витрати та про те, за рахунок яких коштів він проживає за кордоном. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдякуючи якій вона могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, в також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Вважає, що при визначенні розмірі аліментів суд повинен врахувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини син потребує матеріальної допомоги, бо і далі хворіє астмою і не має жодних своїх джерел доходу; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів відповідач не мав і не має жодних проблем зі здоровям і не має жодних фінансових проблем; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків відповідач нікому не сплачує аліменти і нікого не утримує; наявність рухомого а нерухомого майна, грошових коштів відповідач володіє 3-ма автомобілями, має невиплачені нерухомість в Іспанії вартістю 99000 євро; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником не доведено джерело походження коштів а нею доведена щомісячна сплата кредитну на 360 місяців по 362 євро/міс *33,4954 = 18824,41 грн., що перевищує 10 прожиткових мінімумів станом на 01.01.2018 1762 грн., і відповідач не довів джерело походження цих коштів; інші обставини, що мають істотне значення постійне, впродовж 20 років, проживання відповідача в розвиненій європейській країні Іспанія, в провінції [PERSON], де мінімальний прожитковий мінімум є не менший за 645 євро/міс, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна зарплата за некваліфіковану працю до 01.01.19 становила 858 євро/міс, а з 01.01.2019 зросте на 22%. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, покликаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом Відділу математики, фізики і хімії Сілезького Університету [PERSON], напрямок хімія. Навчання стаціонарне першого рівня 3-річне. Плановий термін закінчення навчання 30.09.2021. (а.с. 155) Як вбачається з довідки про зарахування іноземця на навчання Сілезького університету в Катовіцах від 24.07.2018, навчання безкоштовне без надання стипендії. Університет пропонує платне проживання в гуртожитках, витрати за проживання студент покриє після приїзду до [PERSON]. (а.с.156) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Отже як вбачається із аналізу зазначеної норми підставами для стягнення аліментів після досягнення дитиною повнолітня є: продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі; змога батьків у наданні такої допомоги. При цьому частиною першою\~статті 200\~СК України визначено, що суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: для працездатних осіб з 1 грудня 2018 року прожитковий мінімум становить 1921 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу синові, однак не може повноцінно утримувати його, оскільки несе інші витрати повязані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальне становище відповідача, який проживає за кордоном (проживання за кордоном призюмує наявність в особи доходу для покриття витрат на проживання, утримання майна, страхових виплат (медичне страхування) тощо), стан його здоровя, зокрема те, що суду не представлено доказів про те, що стан його здоровя не дозволяє працювати та отримувати дохід, а також те, що сторонами не представлено доказів на підтвердження реального доходу відповідача. А тому суд, враховуючи рівність в обовязку батька та матері в утриманні дітей, вважає можливим присудити аліменти в розмірі 1921 гривню, що на думку суду, в даному випадку є необхідним та достатнім. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved