Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом\~\~до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 0,0492 га ( кадастровий номер 3510100000:27:192:0019) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою : м. Кропивницький, вул. Родникова, 14. В обґрунтування позову зазначено, що є власником домоволодіння за адресою: м.Кропивницький, вул.Родникова,14. Вказане домоволодіння набуте нею у власність у порядку спадкування після смерті [PERSON] та зареєстровано 26.01.2015 року. В квітні 2015 року довідалась про те, що відкрилась спадщина на земельну ділянку під зазначеним домоволодінням так як вона передана у власність спадкодавцю до його смерті. За даними управління держгеокадастру під домоволодінням зареєстровано земельну ділянку площею 0,0492 га. (кадастровий номер 3510100000:27:192:0019). Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі виданого Державного акта на право приватної власності на землю серії КР№00007842 та зареєстрованого 24 березня 1998 року. У зв'язку з тим, що оригінал право установчого документу на землю було втрачено, зверталась до територіального органу держгеокадастру з проханням видати дублікат, на що було відмовлено. За відсутності оригіналу документа на землю не змогла зареєструвати за собою право власності на зазначену земельну ділянку а тому просить задовольнити позов повністю . До судового засідання позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі (а. с. 24 ). Представник відповідача в судове засідання не з»явився, суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутність , позицію щодо позову не висловлено ( а.с. 29) Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює справу розглядати за даної явки та наявних матеріалів\~\~у справі. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: м.Кропивницький, вул.Родникова,14, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 5-6). За даними управління держгеокадастру під домоволодінням зареєстровано земельну ділянку площею 0,0492 га. (кадастровий номер 3510100000:27:192:0019). Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі виданого Державного акта на право приватної власності на землю серії КР№00007842 та зареєстрованого 24 березня 1998 року. У зв'язку з тим, що оригінал право установчого документу на землю було втрачено, позивач зверталась до територіального органу держгеокадастру з проханням видати дублікат, на що було відмовлено. За відсутності оригіналу документа на землю позивач не змогла зареєструвати за собою право власності на зазначену земельну ділянку. Відповідно норм ч.1 ст.120 ЗК України - У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно до норм ч.1ст.377 ЦК України - До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього земле власника (землекористувача). Відповідно до правового висновку ВС України викладеного в Постанові віз 24.12.2010 року - «Аналіз положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України дає підстави вважати, що з моменту набуття права власності на жилий будинок (будівлю або споруду) у набувача виникає право (власності чи користування) на земельну ділянку, на якій знаходиться цей об'єкт.» Відповідно до роз»яснення п.18 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - «Вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. Відповідно до норм ст. 392 ЦК України - «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.» Відповідно до ст.15, 16 ЦК України - Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до норм ст.152 ЗК України - Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно до ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи,\~\~ оцінивши\~\~докази\~\~в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки виходячи із зазначених норм закону позивач набула право власності на земельну ділянку з моменту реєстрації права власності на житловий будинок\~. Відповідно до ст. ст. 134, 141 ЦПК України судові витрати залишити по фактичному їх понесенню сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 120 ЗК України, ст. ст.377,392 ЦК України ,

Outcome: approved