Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 28.04.1990 зареєстровано шлюб між сторонами. Через різні характери та погляди на життя спільне життя не складається, сторони\~\~не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе, у зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2020 у справі вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного\~ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, проти винесення заочного рішення не заперечує.(а.с.16) Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся судом належним чином, про поважність неявки суду не повідомив. Клопотань на адресу суду не надсилав.(а.с.13) За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 28.04.1990 між сторонами, відділом ЗАГСУ Компаніївського райвиконкому Кіровоградської області, зареєстровано шлюб актовий запис № 11. (а.с.6) Частиною 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Судові витрати зі згоди позивача залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved