Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом тасвої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 11.05.2018 р. була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.07.2018 р. стягнуто з відповідача на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у сумі 22316 грн. 72 коп. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 12.05.2018 р. по 30.07.2018 р. у сумі 5444 грн. 48 коп. 04.04.2019 р. вказана заборгованість була їй виплачена. Просить суд: стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості за період з 31.07.2018 р. по 04.04.2019 р. у сумі 17524 грн. 42 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник відповідача ПАТ «СМНВО» у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у трудових відносинах. 11.05.2018 р. позивача [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.07.2018 р. стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у сумі 22316 грн. 72 коп. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 12.05.2018 р. по 30.07.2018 р. у сумі 5444 грн. 48 коп. 04.04.2019 р. вказане рішення суду було виконане, заборгованість сплачена. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Наказу від 21.03.2014 р. № 75 ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на підприємстві встановлений неповний робочий тиждень. Отже за період з 31.07.2018 р. по 04.04.2019 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 17524 грн. 42 коп. (103 робочих днів х 170,14 = 17524,42). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2018 р. по 04.04.2019 р. у сумі 17524 грн. 42 коп. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved