Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 23.10.2014 року та просила суд розірвати шлюб зареєстрований 21.10.2006 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області між нею та відповідачем [PERSON], актовий запис № 22, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Гладир», стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та на їх утримання відповідач за рішенням суду повинен сплачувати аліменти. Позивач вказувала, що вони з червня 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Причиною розірвання шлюбу вказувала на непорозуміння одне одного, різні характери та погляди на шлюб та сімю. Позивач вказувала на те, що протягом 6-ти місячного строку для примирення подружжя наданого судом відповідно до ухвали суду від 05.11.2014 року, їх стосунки з відповідачем не поліпшилися, заходів для збереження сім`ї вони не вживали, оскільки збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Гладир» (а.с.20). Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с.19). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.2006 року між сторонами по справі укладений шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 22 (а.с.4). Зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 057557 від 21.10.2006 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Гаркуша» на «Гладир» (а.с.4). Під час перебування сторін у шлюбі позивач народила сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з червня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між ними вважає неможливим, відповідач в судове засідання не зявився, доказів протилежного суду не надав. Майнового спору немає, спір щодо проживання дитини також відсутній. Ухвалою Криворізького районного суду від 05.11.2014 року сторонам було надано 6-ти місячний строк для примирення подружжя, однак протягом вказаного строку сторони не примирилися (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 21.10.2006 року між сторонами по справі виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 22, від якого є малолітні діти син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], - розірвати та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Гладир». Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved