Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав, зміну прізвищ дітей та стягнення аліментів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2015 року було роз'єднано у самостійні провадження вказані позовні вимоги та виділено в окреме провадження вимоги позивача про розірвання шлюбу та в окреме провадження вимоги про стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав та зміну прізвищ дітей. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року роз'єднано у самостійні провадження заявлені вимоги щодо позбавлення батьківських прав і зміну прізвищ дітей та вимоги про стягнення аліментів. У позовній заяві в частині вимог щодо стягнення аліментів позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дітей, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку. Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2007 року. Від шлюбу з [PERSON] мають спільних дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка зазначає, що з березня 2014 року і по теперішній час вона відповідача не бачила та де знаходиться останній їй не відомо. З дітьми відповідач не спілкується та не приймає участі у їх вихованні. З моменту народження другої дитини відповідач ні разу не з'явився для того щоб побачити сина та жодного разу не поцікавився про його здоров'я і розвиток. Матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] не надає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав викладені у позовній заяві обставини та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що він являється інвалідом першої групи, постійно знаходиться на лікуванні у медичному закладі, що дає можливість підтримувати його життя, таке лікування вимагає досить великих витрат з порівнянням розміру пенсії яку він отримує, а тому він пересилав кошти на утримання дитини за можливістю, він являється батьком лише старшого сина позивача [PERSON]. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2007 року (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 8). Як убачається із записів у свідоцтвах про народження, сторони по справі є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Суд критично відноситься до пояснень відповідача про те, що [PERSON] не є його сином, оскільки на підтвердження даних обставин будь-яких належних та допустимих доказів відповідачем суду не надано, зустрічний позов про оспорювання батьківства [PERSON] не подавався. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом безспірно встановлено, що діти сторін по справі проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 3 000 грн. щомісячно та на її утримання у розмірі по 1 000 грн. щомісячно до досягнення меншим сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідач суду пояснив, що з 2010 року він перебуває на постійному лікуванні гемодіалізом, має одну нирку, тому знаходиться на стаціонарному лікуванні, у 2010 році та у 2014 році переніс операції, за ним догляд здійснює його матір. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 332678, відповідачу з 01.02.2013 року встановлена перша Б група інвалідності безстроково, він потребує постійного стороннього догляду. Відповідно довідки від 12.01.2016 року, виписки із медичної карти стаціонарного хворого та запису про зареєстроване місце перебування, [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради». Згідно довідки від 19.06.2015 року № 655, відповідач знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації Луганської області, у період з січня 2015 року по червень 2015 року щомісячно отримував державну соціальну допомогу, як інвалід 1 групи, по 949 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, беручи до уваги стан здоров'я відповідача, який являється непрацездатним, є інвалідом 1 групи, отримує відповідну державну соціальну допомогу, перебуває на лікуванні, та враховуючи законодавчо визначений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також враховуючи, що з 01.01.2016 року прожитковий мінімум особам, які втратили працездатність, визначений у розмірі 1074 грн., суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 09 жовтня 2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, потім по 200 грн. щомісячно. У решті заявлених вимог, у тому числі на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку слід відмовити, оскільки вказані вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial