Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою і вказала, що 13 лютого 2004 року їй та відповідачці [PERSON] їхніми батьками було подаровано будинок № 17 по вулиці Ціолковського в смт. Голованівськ Кіровоградської області . Кожній з них належить відповідно до договору дарування належить по 1/2 частині вищевказаного будинку . Відповідачка самостійно користується вказаним домоволодінням , позивачка відповідно не має можливості належним реалізувати своє право власності і отримати грошову компенсацію за майно ,яким не користується Вони дійшли згоди, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями коштує 80000 гривень, які [PERSON] погодилася їй виплатити в обмін на визнання за відповідачем права власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями, 24 липня 2014 року [PERSON] надала позивачу розписку в якій зобовязалася в строк до 01 жовтня 2014 року сплатити гроші в сумі 80000 гривень. Але 01.10.2014 року у [PERSON] не було можливості виплатити таку суму і тому вона зобовязалася в строк до 01 травня 2016 року повністю з позивачем розрахуватися . Позивач неодноразово зверталася до відповідачки для вирішенні спірного питання ,але вона на звернення ігнорує ,гроші до цього часу не виплачені. Стягнути з [PERSON] на користь позивача гроші в сумі 80000 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, в позовній заяві зазначила, що у звязку з тим що вона буде знаходитися за межами Кіровоградської області, зявитись до суду не матиме можливості, просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій зазначила, що просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, позов просить задовольнити. Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши заяви позивача, відповідача та матеріали справи в їх сукупності дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 13.02.2004 року [PERSON] та [PERSON] їхніми батьками було подаровано будинок № 17 по вулиці Ціолковського в смт. Голованівськ Кіровоградської області . Кожній з них належить відповідно до договору дарування належить по 1/2 частині вищевказаного будинку . Відповідачка самостійно користується вказаним домоволодінням , позивач не має можливості належним реалізувати своє право власності і отримати грошову компенсацію за майно , яким не користується Сторони дійшли згоди, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями коштує 80000 гривень, які відповідач погодилася виплатити позивачу в обмін на визнання за відповідачем права власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями, 24 липня 2014 року відповідач [PERSON] надала позивачу [PERSON] розписку в якій зобовязалася в строк до 01 жовтня 2014 року сплатити гроші в сумі 80000 гривень. Станом на 01.10.2014 року у відповідача не було можливості виплатити позивачу вказану суму і тому вона зобовязалася в строк до 01 травня 2016 року повністю з позивачем розрахуватися . Позивач неодноразово зверталася до відповідачки щодо вирішення вказаного спірного питання, але та звернення ігнорує, гроші до цього часу не виплачені позивачу Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання. Згідно з вимогами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином відповідач повинен сплатити вказану суму в розписці, проте безпідставно ухиляється від свого обов'язку. Згідно ч.І ст. 625 Цивільного кодексу України: «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання».Згідно з вимогами ст.ст. 79, 87 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати.

Outcome: approved