Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час донька навчається на першому курсі Навчально-наукового інституту фізичної культури і спорту Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського, на денній формі навчання. За спеціальністю «Фізичне виховання». Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Стипендію [PERSON] не отримує. Оплату за навчання та кошти за її проживання в гуртожитку сплачує вона. Вважає, що відповідач також повинен утримувати свою дитину до закінчення нею навчання. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення ним 23-х років до закінчення нею навчання, тобто до 03.01.2018 року. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку. Відповідач в судове засідання з'явився. Пояснив, що оскільки на даний час не працює, допомогу по безробіттю не отримує, являється інвалідом ІІІ групи, не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Крім того, заперечував проти стягнення аліментів на користь [PERSON], оскільки [PERSON] повнолітня, і мала можливість самостійно звернутися з позовом до суду. Вирішення питання про стягнення з нього аліментів на утримання доньки поклав на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно навчається в Навчально-науковому інституті фізичної культури і спорту Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського, стипендію не отримує, у період навчального року проживає у гуртожитку, вартість навчання та проживання в гуртожитку за один навчальний рік складає приблизно 11270 грн., безоплатним харчуванням її не забезпечують, крім того багато витрат йде на придбання канцелярських товарів, підручників та ін. для навчання. Батько матеріально їй не допомагає, все оплачує мати. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, але разом з тим такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі (а.с.6). Повнолітня [PERSON] навчається за контрактом на першому курсі Навчально-наукового інституту фізичної культури і спорту Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського, на денній формі навчання. За спеціальністю «Фізичне виховання». Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Стипендію не отримує (а.с.12). Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років з умовою, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23-х років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи донька відповідача навчається в Навчально-науковому інституті фізичної культури і спорту Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського. Термін навчання по 30.06.2018 року. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати своїй повнолітній доньці матеріальну допомогу на період її навчання, а саме до 30.06.2018 року. Згідно з ст.3 ЦПК України та ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом визначених статей [PERSON] має право звернутись з позовом. Однак такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої [PERSON], а з урахуванням того, що остання є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її користь, а не на користь інших осіб. Таким чином, оскільки під час розгляду справи позивачем позовні вимоги в частині заміни особи на користь якої будуть стягувати аліменти, не змінені, суд вважає що вимога про стягнення аліментів на користь [PERSON] задоволенню не підлягає, натомість вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання [PERSON] на її користь. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.191, 198, 199 СК України,

Outcome: partial