Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно по 2500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.05.2002 одружилась з відповідачем. За час шлюбу у них народилися троє дітей: [INFO] син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , та [INFO] донька [PERSON] . Останнім часом у них з відповідачем склались погані сімейні відносини. Біля двох років відповідач матеріально не забезпечує сім`ю, не виконує батьківських обов`язків. Для нормального фізичного і духовного розвитку дітям необхідне повноцінне харчування, одяг, взуття, ліки та ін. Вона саме не має можливості належним чином утримувати дітей. Старший син [PERSON] заочно навчається в нафтовому коледж на платній основі, не працює і вона сплачує кошти за навчання. В доньки проблеми зі здоров`ям і їй необхідні кошти на її обстеження та лікування. Доньці рекомендовано займатися плаванням. Через нестачу коштів вона відмовляє їй у цьому. Крім цього, дітям необхідні кошти на репетиторство з деяких предметів, на гуртки, спортивні секції та ін. Вона оплачує комунальні послуги. В опалювальний сезон, як правило, сума складає 3000 грн. Субсидії не отримує, так як відповідач працює за кордоном. Вона теж хворіє і витрачає кошти на своє лікування. Відповідач офіційно працює в РП і отримує хороші заробітки, проте добровільно надавати матеріальну допомогу дітям не бажає. Вищезазначені обставини змусили її звертатись до суду з даним позовом. Вважає, що відповідач як батько повинен матеріально забезпечувати дітей. Процесуальні дії суду: 01.11.2021 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 01.11.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження на 22.11.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 22.11.2021 розгляд справи відкладено через неявку сторін на 09.12.2021. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено судом: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (на даний час уже повнолітній). Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати пов`язані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання дітей аліменти у розмірі по 1800 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн.

Outcome: approved