Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час донька навчається в Комунальному закладі охорони здоров'я «Красноградський медичний коледж» на ІІІ курсі відділення «Лікувальна справа» денної форми навчання за державним замовленням, з терміном навчання по 30 червня 2020 року, в зв'язку з чим потребує матеріальну допомогу з боку батька. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. 01.03.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву так і не надав. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2012 року про розірвання шлюбу (а.с.8). Від даного шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області 08 січня 2001 року (а.с.5). З 01 вересня 2017 року [PERSON] навчається в Комунальному закладі охорони здоров'я «Красноградський медичний коледж» відділення «Лікувальна справа» денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання по 30 червня 2020 року (а.с.6). Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментар до ст.199 СК України роз'яснює, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з'ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, у отриманні такої допомоги. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, а також враховуючи що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, її мати, [PERSON] є єдиною особою, яка несе витрати на її утримання, в той час, коли батько [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу, виходячи з інтересів дитини та з урахуванням того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення нею навчання, але не далі як до досягнення останньою віку 23 років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 гривень на користь держави.

Outcome: approved