Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6000 грн щомісячно на період навчання. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей. Сини проживають з нею. Син [PERSON] у вересні 2019 року поступив на навчання до Вроцлавської політехніки Республіки Польща в м.Вроцлав. Син навчається на денній формі навчання, не працює, будь-яких доходів не має та потребує матеріальної допомоги. Йому необхідні кошти на продукти харчування, одяг, навчальні посібники, канцелярські вироби, інтернет, предмети першої необхідності, проживання, проїзд з м.Рівне до м.Вроцлав, проїзд у Польщі. Вона офіційно не працевлаштована, має незначні, мінливі та нерегулярні доходи, а тому самостійно надавати достатню фінансову підтримку сину не має можливості. Відповідач працює майстром виробничого навчання в Рівненському центрі зайнятості, його дохід становить 24000 грн, однак він не надає будь-якої матеріальної підтримки синові. 19 лютого 2019 року ним придбано автомобіль марки «Mercedes Benz» вартістю 187509,59 грн. Ухвалою від 3 березня 2021 року суд прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 27 квітня 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що відсутні юридичні та фактичні підстави позову. Зі змісту перекладу довідки університету вбачається, що [PERSON] з 1 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року перебуває у деканській відпустці та на час відпустки зберігає статус студента, а це означає, що син припинив стаціонарне навчання та перебуває у відпустці. Обов`язок сплати аліментів передбачено на повнолітню дитину, яка навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, бо через навчання не може працювати і забезпечувати себе. Позивач є працездатною особою, працездатного віку, має рівні права і обов`язки щодо надання матеріальної підтримки своєму повнолітньому сину. Доказів неможливості повнолітнього сина, який перебуває у академічній відпустці, себе забезпечувати позивачем не надано. На утриманні відповідача перебуває менший син [PERSON] , якому встановлені аліменти в розмірі 3300 грн щомісячно. Відповідач проживає спільно з батьками-пенсіонерами, які отримують близько 2000 та 3300 грн в місяць, та зобов`язаний їх утримувати. Придбання автомобіля мало місце за два роки до звернення з позовом і ця обставина врахована судом пари визначенні розміру аліментів на меншого сина. Середньомісячний дохід відповідача становить 14679,93 грн, з якого сплачуються аліменти на неповнолітнього сина. Встановлення в твердій грошовій сумі розміру аліментів на утримання двох дітей в сумі 9300 (3300+6000) грн. щомісячно становитиме 2/3 заробітку відповідача, в той час, коли максимальна сума відрахувань аліментів на трьох і більше дітей не може перевищувати 50 % доходів платника аліментів. 24 травня 2021 року позивач надала відповідь на відзив, в якому вказує, що після прийому сина на навчання до Вроцлавської політехніки нею 10 липня 2019 року відкрито на його ім`я рахунок у Банку Польському. На вказаний рахунок нею 11 липня 2019 року переказано кошти в загальній сумі 14500 польських злотих. В період з 29 жовтня 2019 року по 30 червня 2020 року син проживав у студентському будинку Вроцлавської політехніки. Вартість щомісячної оплати становила 600 пол.злотих. З 2 липня 2020 року син винаймає житло в м.Вроцлав. Вартість орендної плати 500 пол.злотих. В зв`язку з пандемією коронавірусної інфекції та введення карантинних обмежень, в тому числі і у Польщі, з початку 2020 року донині навчання сина здійснюється переважно дистанційно. На період введення дистанційного навчання в університеті до 31 вересня 2021 року син оформив деканську відпустку. Наразі син навчається дистанційно, щоденно відвідує онлайн-лекції та практичні заняття, виконує завдання, фактично є на стаціонарному навчанні, змоги працювати не має. Відповідно до норм сімейного законодавства відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] та спроможний це робити. Дохід відповідача разом з преміями становить не менше ніж 24000 грн. Окрім офіційної роботи майстром, відповідач виготовляє ковані вироби на замовлення та має додатково дохід близько 20000 грн. Оскільки відповідач та його батько вигнали її з синами з квартири, де зареєстроване їх місце проживання, змушена орендувати житло для себе та дітей, щомісячно сплачує орендну плату. Відповідач та його батьки здають належну їм квартиру в оренду та отримують додатковий дохід. Батьки-пенсіонери відповідача мають ще дочку, котра проживає в Швейцарії й надає допомогу батькам. В зв`язку з проживанням разом з батьками у відповідача відсутні витрати на харчування та оплату комунальних послуг, всі зароблені кошти витрачає виключно на себе. Сплата аліментів на меншого сина не позбавляє відповідача обов`язку по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання. Розмір витрат, пов`язаних з навчанням сина в університеті в м.Вроцлав Польща, є значним: оренда жита близько 4114 грн щомісячно, проїзд в одну сторону 1350 грн, страховий поліс 1150 грн, харчування, предмети особистої гігієни, одяг, що становить близько 5000-7000 грн щомісячно. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснили, що з жовтня 2020 року син навчається дистанційно, будь-яких доходів не має та потребує матеріальної допомоги. З вересня 2021 року син знову буде навчатися у Польщі, а аліменти стягуються на період навчання, яке триватиме до 2023 року. Для оплати навчання сина та переказу коштів на його проживання позивач брала кошти у позику. Сума 6000 грн є половиною тих витрат, які несе позивач у зв`язку з навчанням сина. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Пояснила, що сам по собі факт навчання не є підставою для стягнення аліментів, якщо це навчання не стаціонарне зі щоденною зайнятістю у визначені години, що позбавляє сина можливості працювати та отримувати дохід. Після сплати аліментів на неповнолітню дитину, повнолітнього сина та утримання непрацездатних батьків у відповідача не буде вистачати коштів на своє забезпечення. Під час навчання сина в Польщі батько переказував йому кошти. У власності відповідача є лише 1/5 частина квартири та вживаний автомобіль. За період з моменту пред`явлення позову витрати позивача, пов`язані з навчанням сина, не відповідають заявленим у позові, оскільки з жовтня 2020 року син сторін навчається дистанційно, в Польщу не виїздить, житла не винаймає. Доказів оплати за навчання з часу звернення до суду позивачем не надано. Просить відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] показав, що розпочав навчання у Вроцлавському політехнічному університеті з 1 жовтня 2019 року, навчався очно. З квітня 2020 року в зв`язку з введенням карантину навчається дистанційно. Щоб набрати необхідну кількість пунктів необхідно прослухати певну кількість лекцій та відвідати лабораторні курси. Потрапив у програму інвесторів, яка передбачає безкоштовне навчання у випадку успішного виконання навчального плану. Навчання хоч і дистанційне, але відбувається щоденно. Враховуючи, що навчається на технічній спеціальності, навантаження має значне, а тому працювати не має змоги. Під час перебування у Польщі батько переказував йому кошти на його прохання. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі та мають спільних синів - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю (позивачем). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1 ст.200 СК України). Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в п.20 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття. З довідки, виданої 5 жовтня 2020 року Вроцлавським політехнічним університетом (в перекладі з польської мови на українську мову), встановлено, що [PERSON] у академічному році 2019/2020 є студентом І курсу, 2 семестру стаціонарної форми навчання, першого ступеню, інженерське, на факультеті електроніки, напрямок Автоматика і роботика. Кількість семестрів навчання 7, запланований термін закінчення навчання 31 березня 2023 року. Вказана довідка також містить інформацію про деканську відпустку у період з 1 жовтня 2020 року до 30 вересня 2021 року, у період відпустки студент зберігає статус студента. Заперечуючи проти позову відповідач покликається на те, що повнолітній син [PERSON] припинив навчання, так як перебуває в деканській відпустці. В судовому засіданні представник відповідача не заперечувала факт навчання сина сторін, однак оскільки навчання не стаціонарне повнолітній син має можливість працювати та забезпечувати себе. Суд звертає увагу, що в довідці Вроцлавського політехнічного університету № W04/509/4414/3742/2020 від 5 жовтня 2020 року зазначено «поточний статус активності слухача: активний». З показань свідка [PERSON] встановлено, що він до 31 вересня 2021 року продовжує навчання в університеті дистанційно в зв`язку з пандемією COVID-19. Дистанційне навчання є однією із форм навчання, яка дає змогу навчатися на відстані. Суд вважає, що право на отримання аліментів у зв`язку з навчанням мають повнолітні дочка, син незалежно від форми навчання, оскільки норми ст.199 СК України не містять обмежень у такому праві в залежності від форми навчання. Навчання сина сторін [PERSON] позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати дохід, в зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не працевлаштована, працездатна. На утриманні позивача перебуває неповнолітній син сторін [PERSON] . При цьому, суд зауважує, що з відповідача стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 3300 грн щомісячно на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2021 року у справі № 569/21035/19. Доказів понесення витрат на оренду житла позивач не надала. Суд також встановив, що відповідач працює на посаді майстра виробничого навчання в Рівненському центрі професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості та отримував за період з січня 2020 року по листопад 2020 року дохід в сумі 157576,86 грн (без врахування ПДФО), за період з грудня 2020 року по січень 2021 року - 33262,17 грн (без урахування ПДФО), що підтверджується довідками № 2712 від 9 грудня 2020 року та № 309 від 15 лютого 2021 року, виданими Рівненським центром професійно-технічної освіти ДСЗ. Середньомісячний дохід відповідача становить 14680 грн. Твердження позивача про отримання відповідачем додаткового доходу за виготовлення кованих виробів на замовлення та здачі квартири в оренду суд до уваги не приймає, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. Обставин, які свідчать про неспроможність надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, відповідачем не вказано, а тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Відповідач має на праві власності 1/5 квартири [ADDRESS] та автомобіль марки «Mercedes Benz», що визнається відповідачем. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача про утримання відповідачем непрацездатних батьків. Матір відповідача [PERSON] , 1953 року народження, та батько відповідача [PERSON] , 1943 року народження, наразі досягли встановленого законом пенсійного віку (68 років та 78 років відповідно), тобто є непрацездатними. [PERSON] отримує близько 3000 грн пенсії, [PERSON] - 2200 грн, що підтверджується довідками про доходи № [NUMBER] та № [NUMBER] , виданими Рівненським об`єднаним управлінням ПФУ у Рівненській області. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в сумі 1769 грн. Стаття 202 СК України встановлює обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Однак, відповідач не надав суду докази виконання ним передбаченого ст.202 СК України обов`язку щодо утримання своїх батьків та потреби останніх у матеріальній допомозі, враховуючи, що розмір отримуваної ними пенсії перевищує встановлений прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. Доказів понесення відповідачем витрат на лікування батьків, про що зазначала представник відповідача в судовому засіданні, суду не надано. При визначення розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Пред`являючи позов, позивач визначила аліменти в розмірі 6000 грн щомісячно, однак не надала доказів на підтвердження того, що потребує матеріальної допомоги у вказаному нею розмірі. Надані позивачем докази понесення витрат на оплату навчання, оплату за проживання у гуртожитку, плату за проїзд та оплату за договором страхування подорожуючих за кордон свідчать про понесення таких витрат в 2019-2020 роках та не підтверджують твердження позивача, що нею здійснюються щомісячні витрати у зв`язку з навчанням сина в розмірі 12000 грн, половину яких позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що з жовтня 2020 року син [PERSON] навчається дистанційно, проживає з позивачем в м.Рівне, а отже, не потребує витрат на проїзд та проживання в м.Вроцлав Республіки Польща. Покликання позивача про поновлення з жовтня 2021 року навчання за місцем розташування навчального закладу в м.Вроцлав наразі носять імовірний характер. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховує потреби повнолітнього сина, який продовжує навчання, в матеріальній допомозі, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, підтверджений розмір його постійного заробітку, наявність у власності рухомого та нерухомого майна, обов`язок відповідача щодо сплати аліментів на неповнолітнього сина, а також бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітнього сина є обов`язком як батька, так і матері, та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1500 грн щомісячно. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial