Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-4), посилаючись на наступні обставини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року (справа № 182/5676/16-ц) стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно. На теперішній час цей розмір аліментів є значно меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На даний час їх діти навчаються в комунальному закладі «Нікопольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 10, а тому потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Також їх сім`я перебуває на обліку в Управлінні соціальної політики Нікопольської міської ради як малозабезпечена сім`я. У зв`язку з наведеними обставинами, вважає доцільним збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі 3500,00 грн., з урахуванням індексу інфляції, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити неповнолітніх дітей одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплати у разі потреби їх лікування, відвідування необхідних гуртків, тощо. Також не маючи власного житла, вони вимушені винаймати житло, що є додатковими витратами. Враховуючи викладене, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначивши їх розмір 3500,00 грн. з урахуванням індексу інфляції до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 20.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.20,21). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, копію ухвали судді від 20.01.2020 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за адресою його місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.19,23). До суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення адресату (а.с.38). Відзив на позов не подано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи, належним чином, у встановлений строк відзив на позов не подав, тобто розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України). Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно матеріалів справи, сторони від шлюбу, який було розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.12.2017 року, мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-11,27-29,31-36). Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 182/5676/16-ц (провадження № 2/0182/217/2017), виданого 23.01.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.12). [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Нікопольської міської ради, їй відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» з 01.10.2019 року по 01.04.2020 року призначалося державну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.13). Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів шляхом збільшення, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що положенням ч. 2 ст. 182 СК України, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в даному випадку, в розмірі 1013,50 грн. (50 % від 2027,00 грн.) із розрахунку на одну дитину, а згідно рішення Нікопольського міськрйонного суду Дніпропетровської області суду від 10.01.2017 року розмір аліментів, який стягнуто з відповідача встановлений на рівні 1500,00 грн. на двох дітей, але не нижче 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, що значно менше ніж передбачено чинним законодавством України, тому суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам малолітніх дітей. Таким чином, враховуючи обставини справи суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, визначений за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року по справі № 182/5676/16-ц (провадження № 2/0182/217/2017) на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. на 3500,00 грн. та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмір 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) на їх користь в особі матері [PERSON] , до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З урахування викладених обставин, суд вважає можливим задовльнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved