Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 03 жовтня 2016 року [PERSON], посвідченого секретарем Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 13, в якому вона заповіла позивачу належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776 розміром 3,19 га, яка знаходиться на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, як такий, що дає їй право на спадкування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,19 га, кадастровий номер 5120689500:01:002:0155, розташованої на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 18 червня 2004 року № 267/А-2004 на імя [PERSON], померлої 07 січня 2017 року в с. Ракулове Балтського району Одеської області, стверджуючи, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,19 га, розташована на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776. За свого життя, 03 жовтня 2016 року, [PERSON] у Шляхівській сільській раді Балтського району Одеської області склала заповіт, реєстр № 13, в якому заповіла [PERSON] «належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776 розміром 3,19 га, яка знаходиться на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 18.06.2004 року № 267/2004». 07 січня 2017 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла позивач, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що у заповіті в оригіналі заповіту допущено помилки у формулюванні змісту розпорядження (предметом спадкування вказано державний акт на право власності на земельну ділянку, а предметом спадкування фактично є земельна ділянка). Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, заперечень до заявлених вимог не має, просить справу розглянути за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,19 га, кадастровий номер 5120689500:01:002:0155, розташована на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 18 червня 2004 року № 267/А-2004, вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] у Шляхівській сільській раді Балтського району Одеської області 03.10.2016 року заповіла позивачу [PERSON] (заповіт посвідчений секретарем Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 13, заповіт ніким не змінено і не скасовано), за свого життя спадкодавець не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між державним актом на право власності на земельну ділянку і власне самою земельною ділянкою не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань вона не змінювала і не скасовувала, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, вона не могла передбачити, що за такого формулювання змісту її розпорядження заповіт буде недійсним, не бажала настання таких наслідків, в іншому випадку вона б скасувала або змінила заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Після смерті [PERSON], померлої 07.01.2017 року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла позивач [PERSON], але, отримати встановленим порядком свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може по причині того, що у заповіті предметом спадкування спадкодавцем вказано державний акт на право власності на земельну ділянку, а не власне сама земельна ділянка згідно вище вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку. Таким чином, шляхом оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку, що заповіт, складений [PERSON] 03.10.2016 року на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776, поширюється і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,19 га, кадастровий номер 5120689500:01:002:0155, розташовану на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 18 червня 2004 року № 267/А-2004 на імя [PERSON], що вказані вище обставини підтверджуються зібраними в матеріалах справи доказами, в тому числі ксерокопіями паспорту, заповіту, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058776, свідоцтва про смерть, інформацією приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 776/02-14 від 30.05.2017 року щодо оформлення спадщини, та ін. На підставі викладеного,

Outcome: approved