Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, про визнання права власності на спадкове майно та вказує, що [INFO] року померла мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме частина будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується правовстановлюючими документами на будинок. Будинок був побудований батьками спільно. Батько був позбавлений батьківських прав стосовно позивачки, її вихованням займалась бабуся. Зазначені обставини спонукали звернутися до Рокитнівської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав, де була заведена спадкова справа. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, всі правовстановлюючі документи знаходяться у батька, який не надає їх. Крім того, спірний будинок було зареєстровано на праві власності за батьком вже після смерті матері, хоч він побудований значно раніше. Рокитнівською державною нотаріальною конторою 23 травня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у позивачки правовстановлюючих документів на спірне житло. Спадкоємцями спірного майна є позивач та її батько. Оскільки, будинковолодіння було побудоване спільно батьками , то відповідно частка покійної матері становить 1/2, позивач з батьком успадковують частку в рівних долях, кожен по 1/4 частки. На час смерті матері позивач спільно проживала з нею, була малолітня. Таким чином, у розумінні закону, своєчасно вступила в управління та володіння спадкови майном, тобто, своєчасно прийняла спадщину, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна. Посилаючись на норми статей 16,392,1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР 1963 р. просила позов задовольнити. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та доповнили, що на час смерті матері, [INFO] року, вона була малолітня, проживала з батьками у спадковому будинку. Згодом, після смерті матері, вона стала проживати у бабусі, а відповідач був позбавлений батьківських прав стосовно неї. Даний будинок був побудований батьками за час їхнього перебування у шлюбі, в будинку стали проживати з 1999 року. Оскільки будинок побудований батьками спільно, частка матері та батька є рівними, вважає, що вона має право в порядку спадкування на 1/4 його частину. Оскільки відповідач відмовився вирішити даний спір у позасудовому порядку, змушена звернутися до суду. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що право власності на будинок зареєстрував у 2006 році. Після одруження проживали у тещі, але остання їх вигнала, тому у недобудований будинок вселилися 24 листопада 1998 року. Рішення на забудову земельної ділянки він отримав під час перебування у шлюбі з покійною дружиною, у 1995 році почав будувати будинок. Після смерті дружини він добудував літню кухню. Вважає, що позивач не має права на спадковий будинок, оскільки він сплачував аліменти на її утримання, а в будинок жодного внеску вона не зробила. Пропонує позивачу відмовитися від позову взамін на те, що він протягом 18 місяців сплатить їй 18 тисяч гривень вартості 1/4 частини спірного будинку, в іншому разі з позовними вимогами не згідний. Представник Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області Пахнюк Н.П. пояснила, що позивач [PERSON] перебувала під опікою бабусі. Згідно відомостей погосподарського обліку на час смерті [PERSON] сім'я проживала у цьому будинку. Особовий рахунок був відкритий у 1996 році на [PERSON]. Земельна ділянка виділялась [PERSON] під забудову цього будинку. Масевицька сільська рада вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами суд прийшов до наступного. Згідно відомостей погосподарського обліку Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, у погосподарській книзі №8 в с.Масевичі Рокитнівського району Рівненської області за 1996-2000 роки, станом на 01.01.1996 р. значаться відомості про відкритий особовий рахунок [NUMBER] на [PERSON]. До складу сім'ї входять [PERSON], [INFO] - дружина, померла [INFO] р.; [PERSON], [INFO], - дочка (а.с.51,56-58). Згідно відомостей погосподарського обліку Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, у погосподарській книзі с.Масевичі за 2001-2004 роки, станом на 01.01.2001 р. р. особовий рахунок №679 (№949 по земельно кадастровій книзі), значиться домогосподарство [PERSON]. До складу сім'ї входять [PERSON], [INFO] - дружина, померла [INFO] р.; [PERSON], [INFO], - дочка. У графі ІІІ «Житловий будинок (квартира) в приватній власності громадян» на 01 січня зазначені відомості: Будинок 1998 року побудування, матеріал стін - з бруса, матеріал покрівлі - шифер, загальна площа будинку 90 кв.м.. З 01.08.2002 року у членах сім'ї значаться [PERSON], [INFO], дружина; [PERSON], [INFO] - дочка (а.с.52,59-61). Таким чином, зазначені відомості гопосподарського обліку підтверджують, що станом на 01.01.2000 року спірний житловий будинок був побудований, а відтак, на вказану дату на об'єкт нерухомості у подружжя [PERSON] та покійної [PERSON] виникло право власності. Відповідно до довідки №638 від 16.02.2015 року, виданої КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», згідно реєстрових книг бюро по с.Масевичі за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Масевицької сільської ради 07.08.2006 року (а.с.12). Згідно інвентарної справи №235, заведеної КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 16.12.2005 року, вбачається, що 29.11.1994 року виконком Масевицької сільської ради рішенням №11/29 виділив [PERSON] земельну ділянку площею 0,20 га за рахунок земель запасу Масевицької сільської ради в [ADDRESS]. На підставі даного рішення головним архітектором було затверджено паспорт забудови. Державна приймальна комісія 22.02.2006 року Рокитнівської райдержадміністрації прийняла в експлуатацію житловий будинок садибного типу в [ADDRESS] (а.с.63-72). Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.08.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджується, що 19.08.2006 року право власності на будинок житловий з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] (а.с.76.77). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про смерть ( а.с.8). Свідоцтвом про народження підтверджується, що [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та відповідача [PERSON] (а.с.6). Свідоцтвом про шлюб підтверджується зміна прізвища [PERSON] на [PERSON](а.с.7). Довідкою Масевицької сільської ради №2069 від 15.03.2016 року підтверджується, що [PERSON], яка померла [INFO] року, постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті постійно прожили та були зареєстровані [PERSON], 1971 р.н. - чоловік; [PERSON],1994 р.н. - дочка (а.с.11). Отже, приймаючи до уваги принцим рівності часток у спільному майні подружжя, спадщина відкрилась на ? частку будинковолодіння. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР, чиного на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, чинної на момент виникнення спірних правовідносин. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Станом на час відкриття спадщини, [INFO] року, позивачу [PERSON] виповнилось повних 6 років. З 09.11.2001 року позивач мала статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.10). Суд приходить до висновку, що в силу вимог ст.549 ЦК УРСР позивач прийняла спадщину після смерті матері, а саме 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. В силу вимог ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Не заслуговує на увагу суду посилання відповідача на те, що позивач не має права власності на частину спірного будинку, оскільки право власності він зареєстрував після смерті дружини у 2006 році з огляду на наступне. До набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.01.2004 р. виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки та споруди, з моменту її запровадження регулювалася підзаконними нормативними актами, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56), Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року. Зазначені нормативни акти передбачали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від їх державної реєстрації. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке було створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», від 01.01.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення своїх спадкових прав. Вивченням матеріалів справи, зокрема, відомостей погосподарського обліку (а.с.11,56-61), інвентарної справи спірного будинковолодіння (а.с.63-77), встановлено, що спірний будинок був побудований у передбаченому законом порядку відповідачем [PERSON] за час перебування у шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO] року, однак, право власності було зареєстровано у 2006 році. Постановою від 23 травня 2016 року, державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.9). Згідно повідомлення Рокитнівської державної нотаріальної контори від 30.08.2016 року, 21 травня 2003 року від [PERSON], діючої як опікун мололітньої [PERSON], [INFO], в нотконтору надійшла заява про прийняття спадщини. Яка залишилася після смерті матері малолітньої - [PERSON], померлої [INFO] року. 23 травня 2016 р. від [PERSON],1994 р.н., в ноотконтору надійшла заява про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. 23 травня 2016 року нотконторою була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановлювального документу на житловий будинок. За вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформації щодо складаного заповіту від імені [PERSON], не знайдено. Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в нотконтору не надходило (а.с.27). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Враховуючи обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та визнає за позивачкою право власності на 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS],31, Рокитнівського району Рівненської області, як право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved