Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 06.05.2006 року по вулиці Привокзальній в м.Білій Церкві сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який керував своїм власним автомобілем «Опель-кадет» та скоїв наїзд на неї, за фактом ДТП було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яку закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України, внаслідок ДТП позивач втратила здоров'я, перебуває на інвалідності, постійно проходить курс лікування, з 19.02. по 05.03.2013 року та з 06.08. по 16.08.2013 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Білоцерківської міської лікарні № 1, на придбання необхідних ліків, медикаментів нею витрачено 3 230 грн.20 коп. Позивач просила суд стягнути з відповідача вказану суму завданої їй матеріальної шкоди. В суді позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо відшкодування на користь позивачки понесених нею витрат на лікування згідно з переліком відповідно до призначень лікарів, не погодився стосовно стягнення з нього витрат на проїзд відповідно до наданих позивачкою квитків на маршрутне таксі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 06.05.2006 року близько 16 год.10 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «Опель-Кадет» д.н.з. [ADDRESS], рухаючись по вулиці Привокзальній в м. Білій Церкві скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості згідно висновку СМЕ № 319/д від 13.10.2006 року. По факту даної дорожньо-транспортної пригоди слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Наведені обставини підтверджуються копією постанови про закриття кримінальної справи /а.с. 20-22/. Як вбачається з вказаної постанови про закриття кримінальної справи від 18.10.2006 року, винесеної слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, кримінальну справу № 52-1811 було закрито за відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 49 від 23.08.2006 року водій автомобіля не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування. А проведеними дослідженнями було встановлено, що водій знаходився в такій дорожній обстановці, що при своєчасному виконанні технічних вимог п.12.3 ПДР України він не мав технічної можливості відвернути наїзд на пішохода. За ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, хоча кримінальну справу по факту даної ДТП було закрито за відсутністю в діях відповідача [PERSON] складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, він не звільняється від цивільно-правової відповідальності за спричинену шкоду, оскільки відсутні докази того, що під час ДТП мали місце непереборна сила або умисел потерпілого. Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачці спричинену їй в результаті ДТП шкоду. Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, які вона понесла на лікування, придбання необхідних ліків, медикаментів під час лікування наслідків одержаних в результаті ДТП тілесних ушкоджень. За ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Білоцерківської міської лікарні № 1 з 19.02.2013 року по 05.03.2013 року та з 06.08.2013 року по 16.08.2013 року з діагнозом: стійкі наслідки важкої черепномозкової травми /забою головного мозку в 2006 році/ у вигляді післятравматичного невриту правого відвідного нерву, що стверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого № 1662 та № 7148 /а.с.5, 9/, висновками ЛКК Білоцерківської міської лікарні № 1 від 19.02.2013 року та від 05.08.2013 року /а.с.23-24/ про необхідність для позивачки курсу стаціонарного лікування. Згідно переліку ліків, медикаментів, які було призначено позивачці, наданого лікувальним закладом, та чеків з аптечних кіосків /а.с.6-8, 10-12/, позивачкою витрачено на придбання необхідних ліків, медикаментів 1662 грн.84 коп. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 19.02. по 05.03.2013 року та 1359 грн.30 коп. за період лікування з 06.08. по 16.08.2013 року, всього 3022 грн. 14 коп. При цьому судом не враховано чек на суму 127 грн.90 коп. /а.с.11/, оскільки вказаний в ньому медичний препарат відсутній у переліку лікарських призначень. Судом не приймаються до уваги і квитки на проїзд у маршрутному таксі в кількості 22 шт. вартістю по 2 грн., надані позивачкою, оскільки цими доказами не підтверджується той факт, що ці витрати понесені саме позивачкою і що пов'язані з наслідками одержаних в ДТП тілесних ушкоджень. Таким чином, суд вважає, що вказаними вище належними доказами позивачкою підтверджено понесені нею витрати на придбання ліків, медикаментів, інших матеріалів, необхідних при її лікуванні від наслідків тілесних ушкоджень, які вона одержала в ДТП, що мала місце 06.05.2006 року, а саме: 3022 грн.14 коп. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229 грн.40 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial