Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Бондаренка [PERSON], третьої особи: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 12.06.2000 року. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Раніше, у 2014 році з відповідача вже стягувалися аліменти на утримання сина, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але вказані аліменти утримувалися до 30.06.2018 року, доки він не закінчив своє навчання та не здобув кваліфікацію бакалавра. Наразі їх син є студентом Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON] та навчається у магістратурі на факультеті фізичного виховання і спорту, денної форми навчання. на платній основі. Через денну форму навчання він не має можливості мати будь-які джерела прибутку. Тільки її коштів не вистачає на погашення витрат на оплату за контрактом, харчування, оплату транспортних витрат, гуртожитку, придбання на вальної літератури. Позивач офіційно працевлаштована, працює на посаді машиніста крану (кранівника) у філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», її середньомісячний дохід складає приблизно 5000 грн., інших доходів не має, пільгами не користується, тому не має можливості самостійно забезпечити сина всім необхідним. Відповідач працездатний та офіційно працевлаштований, працює у філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», має стабільний заробіток, інших утриманців не має, тому здатний надавати матеріальну допомогу синові. В звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення ним учбового закладу, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. У встановлений в ухвалі суду строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій він просив суд задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 15 відсотків його заробітку (доходу) щомісячно. Зазначив, що з 25.04.2017 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім сумісного сина у нього на утриманні є двоє синів дружини від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Офіційно він не є їх батьком, але вони проживають разом з ними, він піклується про них, як батько. Його дружина зараз не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Він працює, отримує заробітну плату, до повноліття сина справно сплачував аліменти, хоча син з ним не спілкується. Враховуючи, що на його утриманні зараз знаходиться сімя з пяти осіб, на утримання якої потрібно в середньому 15000 грн., однак він не відмовляється допомагати старшому сину та згоден сплачувати на його утримання 15 відсотків від заробітку. Що стосується інших позовних вимог, то просить відмовити в стягненні з нього судових витрат та негайному виконанні рішення. В судове засідання позивач не зявилася, але надавала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки його заробітку та врахувати письмові докази, які містяться в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 15 відсотків його заробітку з урахуванням письмових доказів, які містяться в матеріалах справи та зазначені в його відзиві на позов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує. \~ \~ \~ \~Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірваний 12.06.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-ВЛ № 130540, виданим Лозівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 62. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого [PERSON] значиться батьком. В теперішній час [PERSON] навчається на пятому курсі денної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], термін навчання з 02.09.2014 року по 01.07.2019 року, що підтверджується довідками № 60/18 від 06.09.2018 року та № 373 від 10.09.2018 року. Згідно договору про надання освітніх послуг на комерційній основі від 27.08.2018 року вартість навчання складає 20580,00 гривень. В звязку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, але в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років. Позивач по справі працює машиністом крана (кранівником) у філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», її середньомісячна заробітна плата складає 8000 грн., але її доходів не вистачає для повного забезпечення сина всім необхідним. Згідно договору про надання освітніх послуг на комерційній основі від 27.08.2018 року вартість навчання складає 20580,00 гривень, вартість проживання у гуртожитку складає 5200,00 гривень, які сплачені позивачем, на підтвердження чого надані відповідні квитанції. Як вбачається з матеріалів справи повнолітня дитина сторін на даний час навчається на пятому курсі денної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], термін навчання з 02.09.2014 року по 01.07.2019 року, що підтверджується довідками № 60/18 від 06.09.2018 року та № 373 від 10.09.2018 року. В звязку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач в свою чергу мешкає за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Слобожанська, буд. 26, кв. 92, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 316196, виданим виконавчим комітетом Панютинської селищної ради м. Лозова Харківської області, актовий запис № 09. У них 14 червня 2017 року народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-ВЛ № 183716, виданим Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 191. Має на утриманні дружину [PERSON], [INFO], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та її неповнолітніх дітей, які проживають разом з ними - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час він інвалідом не є, працює слюсарем з ремонту рухомого складу у філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», його середньомісячна заробітна плата складає 20000 гривень, утримання по виконавчим листам з нього не проводяться. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що повнолітній син сторін по справі потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 199 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на його утримання. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує і ту обставину, що [PERSON] має на утриманні дружину та неповнолітню дитину, яких він відповідно до ст.ст. 91, 202 СК України зобов'язаний утримувати. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Враховуючи стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~іншої спільної\~дитини,\~непрацездатної дружини\~та двох\~дітей дружини,\~суд встановлює\~розмір аліментів\~згідно ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України у\~розмірі 1/6\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~починаючи з\~дня подачі\~позовної заяви\~та до\~закінчення навчання,\~а саме\~до 01\~липня 2019\~року. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини, а тому позовні вимоги задовольняє частково, а іншій частині позовних вимог відмовляє. Разом з цим, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Так, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 09 жовтня 2018 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 3 ст. 13 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню оскільки відповідачем належним чином представлені докази в обґрунтування своїх вимог. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача за позовом.

Outcome: partial