Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16314, вчинений 30.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 32169,37 грн.. Так, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є. О. на підставі зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, було відкрито виконавчого провадження №62293541 від 09.06.2020. Позивач зазначає, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавста, а тому він не підлягає виконанню виходячи з того, що нотаріусом не встановлено безспірності суми заборгованості, порушено порядок винесення виконавчого напису та те, що виконавчий напис вчинено на підставі нормативно правового акту, котрий визнаний судом незаконним та не чинним. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 30.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16314, яким нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк»» заборгованість в розмірі 32169, 37 грн. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. постановою від 09.06.2020 №62293541 було відкрито виконавче провадження. В рамках зазначеного виконавчого провадження постановою від 28.04.2021 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках [PERSON] .. В письмових поясненнях представник відповідача стверджує, що позивачем не доведена спірність суми боргу, зазначає, що нарахована сума боргу є правомірною і є безспірною. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідачем суду не надано суду доказів на підтвердження того, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус врахував та перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та виконав вимоги ч.1ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. При цьому нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не ураховано, що пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 29.06.1999року №1172 (на підставі якого здійснюється стягнення заборгованості за кредитними договорами), постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 - визнано незаконним та не чинним. Відповідно до ч.3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, суд доходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 30.04.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 16314 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - покладається на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені, у виді судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. за подачу позову та 454 грн. 00 коп. судового збору сплаченого за подачу заяви про забезпечення позову. На підстав викладеного та

Outcome: approved