Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. При цьому посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярю суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив відзив на позовну заяву, в якій заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити, подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх\~ відсутності\~ на підставі вимог ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2014 року по справі №295/5337/14-ц з [PERSON], [INFO] (ІПН: [NUMBER]) [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку, починаючи з 07.04.2014 року. Відповідно до відзиву представника відповідача, в якому зазначено, що відповідач працює водієм, заробітна плата якого з урахуванням відрахувань становить 2997,01 грн., що підтверджується довідкою № 4 від 22.03.2018 року, виданої ФОП [PERSON] (а.с. 31). На утриманні у [PERSON] перебувають батьки, [PERSON] ([INFO], інвалід 3-ї групи) та [PERSON] ([INFO], інвалід 2-ї групи) (а.с. 32-34). Згідно довідки начальника Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира [PERSON] № 21373/7.21-40/15 від 29.03.2018 року зазначено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 43565473 від 02.06.2014 року щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Миколаївнина утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] по виконавчому листу № 295/5337/14-ц від 29.05.2014 року виданного Богунським районним судом м. Житомира. Станом на 29.03.2018 року заборгованість щодо виконання вищевказаного виконавчого документу відсутня (а.с. 35). Згідно зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платник або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту\~ положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно\~ ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.1ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку,\~ ту обставину, що мати нарівні з батьком повинна утримувати дитину, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та збільшує розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. Статтею\~ 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до\~ ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial