Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона з 09.06.2000 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. 04.08.2004 року шлюб було розірвано, дитина залишилася проживати з нею. 09.01.2010 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], від якого народилася дитина [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] вважає [PERSON] своїм батьком. Останні роки родина проживає на території Російської Федерації, де мають житло та роботу. Малолітня [PERSON] проходить лікування в кардіологічному відділенні НДКІП ГБОУ ВПО РНИМУ ім.М.І.Пирогова Мінздрава Росії. 01.09.2015 року позивач має намір виїхати до місця тимчасового проживання в Росії, де працює її чоловік та лікується малолітня [PERSON] Але для виїзду за межі України необхідно згода батька дитини, яку добровільно відповідач не дає, із сином не спілкується, крім того також проживає на території Росії. В звяжу з чим позивач просить суд надати дозвіл громадянину України\~\~[PERSON], [INFO], уродженцю [INFO], який не досяг шістнадцятирічного віку, на неодноразовий виїзд за межі України до Російської Федерації до досягнення ним повноліття,\~\~у супроводі матері [PERSON], [INFO], або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO]; надати дозвіл [PERSON], [INFO], на оформлення закордонного паспорта/проїзного документа на неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], строком до досягнення ним вісімнадцятирічного віку. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Наддніпрянська правда». Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 33 Конституцією України\~передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.\~\~\~\~ Згідно із вимогами\~ст.141 Сімейного Кодексу України\~- мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема\~стаття 155 СК України\~визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В силу із ст.ст.7,\~150,\~155 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України\~та Конвенцією про права дитини, а батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України\~визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено\~Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231\~(із змінами). У відповідності до положень ч.2\~ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.\~\~\~\~\~\~ Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57\~із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.\~\~\~\~ Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231\~(із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.\~\~\~\~ Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.\~\~\~\~ Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, з 09.06.2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04.08.2004 року було розірвано, про що свідчать свідоцтво про одруження серії І-КГ №007470 та свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КГ № 087930 (а.с.12, 13). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ № 048650 (а.с.19). Після розірвання шлюбу, [PERSON] проживає разом з матірю. У відповідності до ухвали суду Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 12.05.2004 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини (а.с.22). 09.01.2010 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 058559 (а.с.16). Від даного шлюбу 24.06.2010 народилася дитина [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії ІІІ-ИК № 770459 (а.с.23). З паспорту [PERSON] серії ЕР289142, виданого для виїзду за кордон, вбачається, що останній надано дозвіл на тимчасове проживання на території Російської Федерації, строком до 18.11.2017 року, зареєстрована за адресою [INFO] (а.с.9-10). Зазначена квартира перебуває у спільній часткові власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію права від 11.12.2014 року (а.с.17). Згідно довідки ТОВ «ГрандРиелтФінанс» від 21.07.2015 року, [PERSON] дійсно працює бухгалтером в даному товаристві з 20.04.2013 року (а.с.18). З довідки № 341 Державної бюджетної загальноосвітньої установи м.Москви «Школа № 2082» від 17.10.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] є учнем 8б класу Державної бюджетної загальноосвітньої установи м.Москви «Школа № 2082», що реалізовує загальноосвітні програми у 2014-2015 учбовому році (а.с.21). Згідно витягів № 4759/15 та № 217/15 відділення кардіології Науково-дослідного клінічного інституту педіатрії ГБОУ ВПО РНИМУ ім.М.І.Пирогова Мінздрава Росії, [PERSON] періодично проходить лікування з приводу постійно зворотної ектопічної передсерцевої тахікардії (а.с.25-29). При викладених вище обставинах суд знаходить переконливими доводи позивача про відсутність будь-яких об'єктивних перешкод до виїзду за межі держави України неповнолітньою дитиною [PERSON], оскільки в судовому засіданні встановлено, що він із матірю, її чоловіком та малолітньою сестрою проживає за адресою [INFO] та навчається в Державній бюджетній загальноосвітній установі м.Москви «Школа № 2082», а відмова відповідача від дачі згоди на\~\~оформлення проїзного документу на виїзд за межі України та на виїзд за межі України позбавляє позивача можливості повернутися до місця тимчасового проживання, де вона має власне житло та роботу, де проживає її чоловік [PERSON] та проходить лікування донька [PERSON] В звязку з чим, суд розцінює таку відмову як зловживання батьківськими правами і порушення прав дитини на здійснення поїздок за кордон для навчання. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved