Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2006 року. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час проживають вони за однією адресою, але подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети. Дочка знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоч має постійне місце роботи, платником аліментів не являється. Вона також працює, але її заробітку не достатньо для належного забезпечення себе та дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11 листопада 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1729 (а.с. 4). Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 5). Дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 3). Довідок про доходи сторонами не надано. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи з нею, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладено, ст.ст. 180 - 182, 191 СК України,

Outcome: approved