Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.09.2011 року між сторонами було укладено шлюб. 14.07.2015 року шлюб між ними розірвано. За час перебування в шлюбі за їхні спільні кошти в будинку №2 по вул. Степовій в смт. Антонівка в м.Херсон, де подружжя проживало, був зроблений євроремонт та придбано товари, загальна вартість яких складає 33\~898,14 грн., з яких холодильник, газова плита, два бойлери та ванна на суму 11565,26 грн., на будівельні матеріали для ремонту витрачено 22332,88 грн. За період шлюбу сторонами було придбане майно, що складається з холодильника Samsung RL 48 RSBTS вартістю 4680,00 грн., газова плита Cefes+60 2200,00 грн., бойлер elektrolux 80 1150,00 грн., бойлер 840,00 грн., ванна акрилова та панель до ванни 2695,26 грн., кран 70,68 грн., труби 1768,80 грн. американка та інші товари 7837,40 грн., втулка та інші 1041,88 грн., цемент та інші 1080,53 грн., цемент та інші 490,10 грн. кран та інші 113,58 грн., пінопласт та інші 200,98 грн., вимикач та інші 91,46 грн. сітка 161,00 грн., саморіз та інші 456,44 грн. утеплювач та інші 418, 31 грн., скоби та інші 1258,10 грн., розчин 143,25 грн., клей та цемент 148,16 грн., рідина та інші 435,53 грн., плинтус та інші 170,46 грн., коробка двері та інші 1484,55 грн., дверне полотно та інші 1484,58 грн., морилка та інші 323,32 грн., морилка та інші 453, 60 грн., морилка 64,80 грн., морилка та інші 823,80 грн., наличник та інші 337,35 грн., сатенгіпс та інші 237,45 грн., шпаклевка та інші 239,50 грн., дюбель та інші 240,54 грн., енергозберігаюча лампа та інші 126,48 грн., наличник та інші 337,35 грн., на загальну суму 33898,14 грн. Позивач просила в порядку поділу майна, набутого у шлюбі, виділити їй холодильник вартістю 4680,00 грн. і бойлер вартістю 1150,00 грн., а відповідачу виділити газову плиту 2200,00 грн., ванну 2695,26 грн., бойлер 840, 00 грн. Також позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.1212 ЦК України компенсацію в сумі 11166,44 грн. за використані в ході ремонту будинку №2 по вул.Степовій в смт.Антонівка в м.Херсоні будівельні матеріали, оскільки вони придбані за спільні кошти подружжя та на час звернення до суду втратили свої властивості., як будівельні матеріали 15.12.2016 року позивач уточнила свої позовні вимоги, просила визнати спільним майном подружжя предмети та будівельні матеріали на загальну суму 33898,14 грн., поділити майно, що є їхньою спільною сумісною власністю, виділивши у власність позивачу холодильник Samsung RL 48 RSBTS вартістю 4680,00 грн. і газову плиту Cefes+60 вартістю 2200,00 грн., стягнути з відповідача на її користь компенсацію в сумі 10069,07 грн. за придбані подружжям будівельні матеріали та судові витрати. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Підтвердив, що в шлюбі з позивачем за спільні кошти дійсно придбали бойлер Electrolux 80 вартістю 1150,00 грн., бойлер вартістю 840,00 грн. та ванну акрилову з панеллю до ванни вартістю 2695,26 грн. Холодильник Samsung RL 48 RSBTS вартістю 4680,00 грн. був придбаний в шлюбі з позивачем та використовувався для потреб сімї. Проте, кошти на його придбання дала його мати [PERSON], а тому він не є спільним майном подружжя. Доказів на підтвердження вказаної обставини він не має. Підтвердив ту обставину, що придбанням холодильника займалася позивачка, холодильник на теперішній час знаходиться у частині будинку, де проживає відповідач. Вартість зазначеного майна відповідачем не оспорювалася. В порядку поділу майна просив виділити йому будь-який бойлер та газову плиту. Зазначив, що два бойлери установлені в будинку №2 по вул.Степовій у смт.Антонівка, м.Херсон, до них приєднані труби водопостачання, а ванна та панель до неї, встановлені у ванній кімнаті, вмуровані до її стіни, їх відєднання призведе до пошкодження облаштування стіни. Заперечував, проти виділення у власність позивача газової плити, оскільки він користується нею разом з новою сімєю. Щодо відшкодування вартості 1/2 частини будівельних матеріалів, то відповідач зазначив, що будівельні матеріали були придбанні за кошти його матері, як власника частини житлового будинку, в якому був здійснений ремонт. Ці матеріали втратили свої властивості як будівельні матеріали, тому за даними вимогами він не є належним відповідачем, оскільки відбулося поліпшення нерухомого майна іншої особи. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд\~ вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про шлюб №700, зробленого 03.09.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. Відповідно до актового запису про розірвання шлюбу №55, зробленого 14.07.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, 14.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З пояснень сторін, їх паспортів вбачається, що відповідач [PERSON] з 2011 року та до теперішнього часу проживає за адресою: [INFO]. Позивач після розірвання шлюбу знялася з реєстрації в зазначеному будинку та виїхала на інше місце проживання. У звязку з реєстрацією іншого шлюбу 17.10.2016 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на Макушеву, що вбачається з актового запису №51 про шлюб від 17.10.2016 року, складеного виконачим комітетом Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.06.2009 року вбачається, що співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №2, що знаходиться за адресою: м. Херсон, сел.Антонівка, вул. Степова є [PERSON] та [PERSON]. З договору від 26.09.2014 року вбачається, що співвласники зазначеного житлового будинку поділили зазначене майно в рівних частках з зазначенням будівель та споруд, які складаються їх частки. Припинили право спільної часткової власності на житловий будинок. Згідно з ч.1\~ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За загальним правилом закріпленим в ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.ст.\~57,\~60 СК\~Украйни встановлено загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3 ст.368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2\~ст.372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином чинним законодавством встановлений режим спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно, тобто діє презумпція рівної спільності майна подружжя. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З врахуванням того, що відповідач підтвердив придбання сторонами у період шлюбу за спільні кошти холодильника Samsung RL 48 RSBTS вартістю 4680,00 грн., газової плити Cefes+60 вартістю 2200,00 грн., бойлера Electrolux 80 вартістю 1150,00 грн., бойлера вартістю 840,00 грн., ванни акрилової з панеллю до неї вартістю 2695,26 грн., та відповідачем не доведено, що придбаний сторонами у шлюбі холодильник Samsung RL 48 RSBTS, є власністю іншої особи, а також враховуючи дію презумпції рівної спільності майна подружжя, суд приходить до висновку, що вище зазначене майно на загальну суму 11565,26 грн. є спільною сумісною власністю подружжя та частки їх у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частка кожної зі сторін за справою у спільному майні становить 5782,63 грн. Доводи відповідача, що позивач на свій розрахунковий рахунок отримала кошти від його матері [PERSON] на придбання саме [PERSON] холодильника, за рахунок яких і було придбано його, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Витребуванні з банку виписки по рахунку позивача зазначену інформацію не підтвердили. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] про передачу позивачу коштів на придбання холодильника до уваги судом не приймаються, оскільки не є допустимими доказами зазначених обставин з врахуванням вимог ст.59 ЦПК України. З врахуванням того, що бойлер Electrolux 80 вартістю 1150,00 грн., бойлер вартістю 840,00 грн. приєднанні до системи водопостачання в житловому будинку, а ванна з панеллю до неї вартістю 2695,26 грн. приєднана до стіни у ванній кімнаті житлового будинку, в якому проживає відповідач, суд вважає доцільним зазначене майно на суму 4685,26 грн. в порядку поділу майна виділити у власність відповідача. Інше майно: холодильник Samsung RL 48 RSBTS вартістю 4680,00 грн., газову плиту Cefes+60 вартістю 2200,00 грн., всього на суму 6800,00 грн. суд вважає необхідним виділити в порядку поділу майна позивачу, стягнувши з неї на користь відповідача 1097,37 грн., як компенсацію за перебільшення її частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Такий поділ майна між сторонами не призведе до руйнації оздоблення ванної кімнати та не потребує додаткових витрат на переобладнання (поновлення) системи водопостачання в житловому будинку. У задоволенні інших позовних вимог суд вважає необхідним відмовити з наступних підстав. З огляду на положення ч.ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Так, власником житлового будинку, в якому здійснювався ремонт у 2013 році, є [PERSON] та [PERSON] Зазначена обставина сторонами за справою не оспорювалася та підтверджується правоустановчими документами на житловий будинок. Однак, позивач в судовому засіданні наполягала на тому, що протягом 2013 року вона з відповідачем за рахунок спільних коштів подружжя придбали перераховані в чеках, квитанціях, накладних (а.с.18-28), будівельні матеріали та весь їх обсяг використали на ремонт будинку. Відповідач зазначені обставини визнав тільки в частині використання будівельних матеріалів на ремонт будинку. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили тільки факт придбання будівельних матеріалів позивачем та виконання деяких з них для ремонту в будинку за місцем проживання позивача у 2013 році. Про походження коштів, витрачених на придбання будівельних матеріалів для ремонту будинку, та в якому обсязі вони були використані їм невідомо. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що сторони, перебуваючи у шлюбі та проживаючи в житловому будинку №2 по вул.Степова у смт.Антонівка, м.Херсон з дозволу [PERSON], як співвласника частини цього житлового будинку, у 2013 році придбали будівельні матеріали за її кошти та використали їх на ремонтні роботи у частині житлового будинку. Проте зазначили, що письмових доказів на підтвердження цих обставин не мають. Судом встановлено, що відповідач не набув права власності на це майно, грошову компенсацію за яке позивач просить стягнути. Проте, незважаючи на розяснення судом в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України права позивача звернутися з вимогою про стягнення грошової компенсації за будівельні матеріали з власника житлового будинку, позивач та її представник зазначили, що вважають належним набувачем цього майна відповідача, а тому наполягають на задоволенні вимог, заявлених до відповідача в цій частині. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в цій частині стосовно визнання спільним майном подружжя будівельні матеріали та стягнення грошової компенсації є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: partial