Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] і зняти їх з реєстрації за означеною адресою. Свої вимоги мотивувала тим, що є власником зазначеного будинку, тобто безперервно володіє зазначеним будинком, проживає в ньому, підтримує в належному санітарно-технічному стані, сплачує комунальні платежі. В даному будинку зареєстрована відповідачка, яка є її колишньою невісткою, та її неповнолітні діти. 31.08.2017 року відповідачка розірвала шлюб із сином позивача і фактично з 15.09.2017 року за місцем реєстрації не проживає; діти проживають разом з нею. Оскільки відповідач разом з дітьми не проживають в означеному будинку три роки, на думку позивача вони втратили право користування ним. Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає позивачу у праві користування ним, оскільки вона не має змоги отримати субсидію на комунальні платежі, а також не має змоги розпорядитися своїм будинком, продати тощо. Добровільно відповідачка не бажає змінити реєстрацію свого і своїх дітей, місця проживання. В зв`язку з цим позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач у підготовче\~засідання не\~з`явилася,\~надала до\~суду заяву,\~в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач у\~підготовче засідання\~не з`явилася,\~надала до\~суду заяву,\~в якій позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Третя особа служба у справах дітей П`ятихатської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання свого представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. Третя особа орган опіки та піклування П`ятихатської РДА в підготовче судове засідання свого представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без її участі; додатково повідомила, що у вересні 2020 року відповідачу [PERSON] надано дозвіл на зняття з реєстрації неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та зареєструвати їх за новим місцем реєстрації матері за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку під номером [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що на підставі договору дарування житлового будинку, серія та номер 363, який виданий 27.03.2019 року приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу, внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] . Довідкою за підписом депутата П`ятихатської міської ради Руденка О.П. від 11.08.2020 року, підтверджено факт не проживання [PERSON] та її дітей в будинку [ADDRESS] , з 15.09.2017 року. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю. \~Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку під номером [ADDRESS] .\~\~\~У вищевказаному житловому будинку зареєстровано відповідача [PERSON] та її неповнолітніх дітей, які не проживають в будинку протягом трьох років. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст.156 ЖК України\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач разом з її чотирма дітьми зареєстрована, але з 15.09.2017 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , будь-яких витрат на утримання житла відповідач не здійснює, з 2017 року в будинку не з`являється, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Всі комунальні послуги позивач оплачує самостійно, домовленостей з приводу користування спірним житлом не виникало. Отже,\~оскільки відповідач\~разом із\~своїми дітьми\~понад рік\~без поважних\~причин відсутня\~за місцем\~проживання,\~домовленостей між\~нею та\~власником житла\~з приводу\~користування житлом\~не виникало,\~тому у\~суду є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до положень норм ст.ст.\~16,\~391,\~386 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. На підставі\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині зняття з реєстрації відповідачки та її дітей, задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.ст.141-142 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 16, ст.ст.319, 321, ст.ст.391,405, ЦК України, ст. 71, 156 ЖК України та

Outcome: partial