Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування документів, грошових коштів та стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначала, що 31 серпня 2012 року між нею та [PERSON] укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1278. Вказувала, що згідно даного договору вона передала належну їй квартиру [ADDRESS]. Зазначала. що після укладення даного договору вона передала Відповідачеві на відповідальне матеріальне зберігання свідоцтво на право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], технічний паспорт на дану квартиру, а також грошові кошти в сумі 10 000 грн. Вказувала, що крім того, 01.04.2013 року вона позичила Відповідачу 1000 грн. Зазначала, що через деякий час їй потрібно було забрати передані документи та грошові кошти. Вказувала, що на її прохання повернути документи на квартиру та гроші Відповідач відповіла грубою відмовою. У зв'язку з цим 17.11.2013 року вона звернулась до Автозаводського РВ УМВС України із відповідною заявою, однак навіть після цього документи та гроші не повернуті. Зазначала, що на її заяву отримала повідомлення №4/7959 від 28.11.2013 року про відсутність в діях гр. [PERSON] складу кримінального правопорушення. Вказувала, що їй потрібні кошти на лікуванні. Усі свої заощадження вона віддала Відповідачу на матеріальне зберігання. Інших доходів, окрім пенсії, якої не вистачає на лікування, в неї немає. Просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] наступні документи: а саме: свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] грошові кошти у сумі 10000 (десять тисяч) грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики від 01.04.2013 року грошові кошти на суму 1000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин викладених у описовій частині позову. Просили суд їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі заявлених вимог. Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи їх представників, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить що позов [PERSON] до [PERSON] про витребування документів, грошових коштів та стягнення заборгованості за договором позики підлягає до задоволення за наступних підстав, а саме : Судом достовірно встановлено, що 31 серпня 2012 року між позивачем та [PERSON] укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1278. Встановлено, що після укладення даного договору позивач передала Відповідачеві на відповідальне матеріальне зберігання свідоцтво на право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], технічний паспорт на дану квартиру, а також грошові кошти в сумі 10 000 грн. Встановлено, що 01.04.2013 року позивач позичила Відповідачу 1000 грн. згідно розписки. Встановлено, що на прохання позивача повернути документи на квартиру та гроші Відповідач відповіла відмовою. Встановлено, що 17.11.2013 року позивач звернулась до Автозаводського РВ УМВС України із відповідною заявою. Встановлено, що позивач отримала повідомлення №4/7959 від 28.11.2013 року про відсутність в діях гр. [PERSON] складу кримінального правопорушення та рекомендацією звернутися до суду. Встановлено, що на момент розгляду справи по суті документи та гроші позивачеві не повернуто. Відповідно до вимог частин першої, третьої та четвертої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Захист від втручання у здійснення права на мирне володіння своїм майном гарантовано також і статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно ч.3 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст.ст. 526,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом установлений строк. Згідно ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язали настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій сумі у строк та в порядку, що були встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 Цивільного, кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що надані суду докази є прийнятними та належними, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved