Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що ухвалою суду за мировою угодою сторін на користь позивача з відповідача щомісяця стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. і бідь-яку іншу матеріальну допомогу дитині відповідач не надає. Аліменти у вказаному розмірі відповідач сплачує нерегулярно, хоча працює офіційно і вказаний розмір аліментів недостатній для забезпечення дитини продуктами харчування, одягом, підручниками та іншими речами. Крім того, з 2016 року по теперішній час у зв`язку з інфляційними процесами відбулося значне подорожчання товарів і послуг, однак розмір аліментів, які сплачує відповідач є меншим, ніж встановлено законом. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.06.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачем не надано відзив на позов у встановлений судом строк. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.10.2016 року по справі №295/7833/16-ц визнано мирову угоду, укладену 20 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів, за якою сторони домовились про наступне: 1. Стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 20.10.2016 року і до повноліття дитини. 2. Сторони домовились про добровільну сплату відповідачем додаткових витрат на дитину, не пов`язаних з особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України, в разі можливості, у розмірі 500 (п`ятсот) грн. на місяць. 3. Сторони за цим позовом інших претензій щодо визначення суми аліментів один на одного не мають. 4. У разі невиконання сторонами умов цієї мирової угоди вона виконується примусово відповідним органом державної виконавчої служби. 5. Наслідки укладення мирової угоди, зміст ст. ст. 205, 206 Цивільного процесуального кодексу України сторони усвідомлюють та розуміють. Провадження по справі за позовом [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів, закрито. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 17 цієї ж Постанови зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В своїй позовній заяві [PERSON] посилається на недостатність аліментів, які стягуються з відповідача для забезпечення дитини продуктами харчування, одягом, шкільними підручниками, зошитами та іншими речами, а також подорожчання товарів і послуг та зміну прожиткового мінімуму на дитину. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків\~встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не довела належними та допустимими доказами обставини, передбачені статтею 192 СК України, з якими Закон пов`язує вирішення питання щодо зміни розміру аліментів. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не надала суду жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів погіршення її матеріального стану, зміни її сімейного стану, покращення матеріального стану відповідача, що дозволяв би сплачувати аліменти саме у зазначеному в позовній заяві розмірі, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed