Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мадег» (далі ТОВ «Мадег») про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що 03.05.2012 року між нею, як орендодавцем, та ТОВ «Мадег», орендарем, було укладено договір оренди землі строком на 5 років. Договір було зареєстровано у відділі Держкомзему Гребінківського району Полтавської області 14.06.2012 року за №532080004000862. Зазначила, що у п. 8 вказаного договору передбачено, що він укладений на п'ять років. Враховуючи те, що договір набрав чинності з моменту його реєстрації, строк дії повинен закінчитися 14.06.2017 року. Вказала, що перед закінченням строку дії договору вона звернулася з письмовим листом - повідомленням до директора ТОВ «Мадег» та вказала, що не має наміру в подальшому продовжувати з вищевказаним підприємством договірні відносини, а земельну ділянку має намір обробляти самостійно. Зазначила, що відповіді на своє повідомлення не отримала, натомість орендар продовжує користуватися і обробляти її земельну ділянку. Крім того, їй стало відомо, що дія вищевказаного договору оренди була продовжена до 31.12.2027 року шляхом укладання додаткової угоди, яка була зареєстрована 09.06.2017 року КП «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради Полтавської області. Вказала, що згоди на продовження строку дії договору оренди землі не давала, зазначену додаткову угоду не підписувала та взагалі не знала про її існування. Просить визнати додаткову угоду до договору оренди землі недійсною, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач та її представник у судове засіданні не з'явилися, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює судове рішення у підготовчому засіданні у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження від 14.02.2012 року № 55 голови Гребінківської районної державної адміністрації, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 9,2504га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.08). Відповідно до Договору оренди землі від 03.05.2012 року, вищевказану земельну ділянку [PERSON] передала в оренду ТОВ «Мадег» строком на 5 років. Вказаний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Гребінківському районі, про що у договорі оренди зроблено відповідну відмітку із зазначенням дати реєстрації - 14.06.2012 року та номеру -532080004000862. Факт передачі земельної ділянки також підтверджується Актом приймання-передачі об'єкта оренди від 18.06.2012 року (а.с. 05-07). Вищевказані Договори було укладено відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМУ від 03.03.2004 року за № 220, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 233604,36грн (а.с. 05-06). Відповідно до п.8 договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років, після закінчення строку договору ТОВ «Мадег»/орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Оскільки Договір оренди було зареєстровано 14.06.2012 року, строк його дії припинився 14.06.2017 року (а.с.05-06). Із письмового повідомлення [PERSON] вбачається, що вона зверталася до директора ТОВ «Мадег» [PERSON] та повідомляла про небажання продовжувати дію договору оренди землі після 14.06.2017 року, і повідомляла про її бажання отримати свою земельну ділянку для особистого використання. Також просила не проводити на її земельній ділянці сільськогосподарських робіт та обробку після збору врожаю 2016 року (а.с. 09). Факт отримання ТОВ «Мадег» вищевказаного повідомлення підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, із зазначенням дати вручення 12.09.2016 року (а.с. 09). Із Додаткової угоди до договору оренди землі від 03.05.2012 року, зареєстрованого 14.06.2012 року за № 532080004000862, вбачається, що дану угоду укладено 06.06.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Мадег» в особі засновника [PERSON], зі строком дії договору до 31.12.2027 року (а.с. 25-28). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер [NUMBER], вбачається, що 09.06.2017 року Комунальним підприємством «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради зареєстровано право оренди землі [PERSON] площею 9,2504га кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] до 31.12.2027 року (а.с. 10-11). Справа надійшла до провадження судді із Висновком додаткової судово-почеркознавчої експертизи від 17.01.2019 року, яка була призначена ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області 06.08.2018 року та виконання якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту експертиз (а.с. 164). Із висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи №7719-7721/18-32 від 17 січня 2019 року, вбачається, що підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді від 06.06.2017 року до договору оренди землі від 03.05.2012 року, що зареєстрований у Відділі Держкомзему у Гребінківському районі Полтавської області 14.06.2012 року за № 532080004000862, у графі «Від Орендодавця» виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді від 06.06.2017 року до договору оренди землі від 03.05.2012 року, що зареєстрований у Відділі Держкомзему у Гребінківському районі Полтавської області 14.06.2012 року за № 532080004000862, у графі «Від Орендодавця:» - виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с. 222-229). Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд, право вчиняти будь-які дії щодо свого майна має лише його власник. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 228 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном фізичної особи і такий правочин є нікчемним. За правовою позицією, висловленою судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 6-99цс13, договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації, а отже - оспорюваним й витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння можливо за умови визнання цього договору оренди землі недійсним відповідно до вимог, встановлених ст. 210, ст. 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності в Україні є непорушним, а за ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, і такого обов'язку власника у даній справі не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Зважаючи на те, що Додаткова угода від 06.06.2017 року до договору оренди землі від 03.05.2012 року пройшла державну реєстрацію, а отже, за правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-99цс13, є укладеною, вона є оспорюваною і витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння можливо за умови визнання цього договору недійсним. Судом на підставі висновку судово-почеркознавчої експертизи №7719-7721/18-32 від 17 січня 2019 року встановлено, що підписи у Додатковій угоді до договору оренди землі виконані не орендодавцем, а отже, відсутнє волевиявлення власника, що є підставою для визнання договору недійсним. Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved