overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття старшої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 07.06.2003 року. За час шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 13.12.2009 р.н З 2011 року діти разом з матірю проживають окремо від відповідача, знаходяться на її повному утриманні, відповідач ухиляється від їх утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 07 червня 2003 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області за актовим записом №3, в період якого у них 24.06.2004 року народилася [PERSON] та 13.12.2009 року [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дослідив та оцінив усі докази по справі в їх сукупнсті, суд приходить до висновку про задоволення позову, у звязку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку обовязку по утриманню дітей. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дочки; допустити рішення до негайного виконання у межах сум платежу одного місяця; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року. Від сімейних відносин вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 54 (а.с. 10). Від сімейних відносин сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 145 від 11 лютого 2002 року (а.с. 10), довідкою про реєстрацію та склад сім'ї № 1/1671 від 24 березня 2017 року (а.с. 11). Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак він добровільно не здійснює матеріальної допомоги на утримання дитини, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі\~ст. 61 ЦПК України,\~обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) стягнути на її користь з [PERSON], [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER]), матеріальну шкоду, завдану злочином, в сумі 1500,00 грн.; 2) стягнути на її користь з [PERSON], [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER]), суму виконаних нею боргових зобов'язань в розмірі 1300,00 грн.; 3) судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач на позові наполягає, уточнивши позовні вимоги: просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 1000,00 грн. та суму виконаних боргових зобов'язань в сумі 1300,00 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як в матеріалах справи міститься ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.11.2013 р., згідно якої кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, було закрито, за клопотанням потерпілої про відмову від обвинувачення, у зв'язку з частковим погашенням збитків (а.с. 8-9). Довідка видана підприємцем [PERSON], [INFO], про те, що [PERSON] брав у неї товар на суму 1300,00 грн. в борг, який виплатила [PERSON] (а.с.10). На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2543,60 грн., що складається з шкоди, завданої злочином - 1000,00 грн., суми виконаних позивачем боргових зобов'язань - 1300,00 грн., сплаченого судового збору - 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідачі її синами, які відповідно з лютого 2009 року та січня 2012 року не проживають у цій квартирі але зареєстровані за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є такими, що втратили право користування житлом. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, а також не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є її синами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання у вищезазначеній квартирі відповідно з 12.01.2007 року та 07.11.2012 року. Відповідно до акту, затвердженого директором ПП «ВЖРЕП №4» 28.10.2015 року та складеного на підставі свідчень сусідів вбачається, що [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з лютого 2009 року. Згідно акту, затвердженого директором ПП «ВЖРЕП №4» 28.10.2015 року та складеного на підставі свідчень сусідів вбачається, що [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з січня 2012 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою №53 по вул. Шелушкова, 112, посилаючись на те, що позивач та треті особи є власниками вказаної квартири, а відповідач її колишнім чоловіком, який не проживає у цій квартирі більше одного року але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання позивач, яка діє в своїх інтересах та як законний представник неповнолітнього сина [PERSON], та треті особи не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, а також не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва №59052 про право власності на житло від 26.11.2008 року та зареєстровані за місцем проживання у вказаній квартирі. Відповідач [PERSON], [INFO], який є колишнім чоловіком позивача, зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 14.03.2014 року. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.10.2014 року. Відповідно до акту, затвердженого начальником КП «ВЖРЕП №15» Житомирської міської ради 25.09.2015 року та складеного на підставі свідчень сусідів вбачається, що [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з 2014 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON]. у належній позивачу та третім особам на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивачу належить вищезазначена квартира. Разом з позивачем у квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка по вищевказаній адресі не проживає, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування квартири від 28.12.2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 555, позивач є власником квартири № [ADDRESS]. Згідно письмових свідчень свідків [PERSON] та [PERSON] посвідчених директором КП «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради Грицанчуком М.І., колишня відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 1999 року. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.1 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач з 1999 року не проживає у квартиріу, належному позивачу на праві власності без поважних причин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], РФ, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: мікрорайон 5[ADDRESS]. Зазначає, що відповідач зареєстрований, але не мешкає у зазначеній квартирі Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем квартири, яка розташована за адресою: мікрорайон 5[ADDRESS], що підтверджується ордером від 11.03.1985 року № 008513, виданим Виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів. В даній квартирі зареєстровано чотири особи: позивач, її чоловік - [PERSON], син [PERSON] та син - [PERSON] Відповідач в даній квартирі не проживає з 2015 року, що підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 21.01.2017 року, 02.06.2017 року, 02.01.2018 року, 05.06.2018 2018 року. Відповідач не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Позивач не чинила ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачеві, за захистом своїх порушених прав на проживання відповідач ні до суду, ні до інших державних органів не звертався, особистих речей та майна, яке йому належить в зазначеній квартирі, він немає. Доказів того, що відповідач виконує обов'язки по утриманню квартири та не втратив інтересу до спірної квартири, матеріали справи не містять. Відповідно до вимог статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо, зокрема, вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає\~в спірній\~квартирі без\~поважних причин\~понад шість\~місяців,\~в звязку\~з чим позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом, в [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою, без поважних причин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила та просить визнати лише [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на користування житлом оскільки [PERSON], знятий з реєстрації за вказаною адресою. Відповідачі в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] на праві власності, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14061930. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] без поважних причин не проживають в житловому будинку в [ADDRESS], проте зареєстровані у ньому, що підтверджується довідкою Мшанецької сільської Ради Зборівського району №772 від 23 вересня 2015року. Враховуючи вищенаведене, і те, що відповідачі не проживають у вищевказаному будинку без поважних причин понад один рік, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим будинком [ADDRESS].У судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Свої вимоги мотивує слідуючим. Відповідно до договору дарування від 05.10.2017 р. та державної реєстрації права власності на нерухоме майно вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Також вона на підставі договору дарування від 05.10.2017 р. є власником земельної ділянки по [ADDRESS] Зазначене нерухоме майно та земельну ділянку вона отримала у дар від відповідача, який є її батьком. В той же час відповідач розірвавши шлюб з її матір'ю у 2007 р. фактично за місцем своєї реєстрації не проживає, а з 2012 р. взагалі виїхав до РФ, де і на сьогодні мешкає. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не бажає, оскільки проживає в Російській Федерації. Така реєстрації відповідача в її будинку не дає змогу отримати соціальну пільгу у вигляді житлової субсидії. 16.05.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 29.05.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, натомість надіслали заяву в якій просять справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( оголошенням, яке розміщено на офіційному веб сайті судової влади України), причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. Відповідно до договору дарування від 05.10.2017 р. та державної реєстрації права власності на нерухоме майно позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Також позивач на підставі договору дарування від 05.10.2017 р. є власником земельної ділянки по [ADDRESS] Зазначене нерухоме майно та земельну ділянку позивач отримала у дар від відповідача, який є її батьком. В той же час відповідач розірвавши шлюб з матір'ю позивача у 2007 р. фактично за місцем своєї реєстрації не проживає, а з 2012 р. взагалі виїхав до РФ, де і на сьогодні мешкає. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не бажає, оскільки проживає в Російській Федерації. Така реєстрації відповідача в її будинку не дає змогу отримати соціальну пільгу у вигляді житлової субсидії. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved