Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства два роки тому. Крім того відповідач не надає коштів на утримання сина та домовленості з цього приводу відсутні. Просить суд: розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем по справі; стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги, підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні 21.08.2015 року позовні вимоги визнав в повному обсязі, в дане судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не направляв, а тому суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 17.04.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського району м. Києва, актовий запис №170, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем, сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного та психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання шлюбу обґрунтований і підлягає задоволенню. Як вбачається із поданої заяви сторони не досягли згоди щодо утримання дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в судовому порядку. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин, а також з урахуванням матеріальних інтересів дитини, яка перебуває на утриманні позивача та проживає з нею, не подання відповідачем суду жодних заперечень на позовні вимоги позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для можливості стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 150, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved