Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з 0,4986% частки від земельної ділянки, загальною площею 204,13 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Вказана частка земельної ділянки належала померлій на праві спільної часткової власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.02.2005 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до нотаріуса, але отримала відмову у зв'язку з тим, що наданим державним актом не визначено майно на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину. В зв'язку з чим, позивач просить суд визнати за нею право власності на 0,4986% від земельної ділянки, загальною площею 204,13 га, що знаходиться на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, заявою від 15.02.2016 року просила розглянути справу за її відсутності, на задоволені позову наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заявою від 22.02.2016 року просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що [PERSON] належить 0,4986% частки від земельної ділянки, загальною площею 204,13 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить копія державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданого 15.02.2005 року Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 29.12.2003 року № 855; від 08.06.2004 року №455; від 03.12.2004 року №946 титульним власником якого є [PERSON] (а.с. 5-7). Відповідно до заповіту, посвідченого та зареєстрованого секретарем Веселівської Сільської ради Бериславського району Херсонської області Чернявською Н.Г. за №3 від 18.01.2011 року, [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй майно (рухоме і нерухоме), де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 1 (а.с. 9). З відповіді Бериславської державної нотаріальної контори № 64/02-14 від 02.02.2016 року вбачається, що за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа № 122/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON]. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на відповідну частку земельної ділянки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Таким чином, оскільки земельна ділянка належала померлій на праві спільної часткової власності, тобто земельна ділянка включає в себе декілька земельних ділянок, об'єднаних у один державний акт, а цим державним актом не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], у передбачений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла через те, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на 158 власників (серії [NUMBER]), оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved