Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, щомісяця, до настання повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 14.07.2006 року вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають дочку 2007 року народження. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, а також постійні конфлікти, що призводять до сварок та скандалів, через що сторони починаючи з жовтня 2013 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, на теперішній час будь-яких подружніх стосунків не підтримують, а їх спільна дитина - [PERSON], [INFO] - проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, та за такого, посилаючись на норми сімейного законодавства, просила суд задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала додатково просила суд при ухваленні рішення змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]», проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не подав, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а та за такого суд, виходячи з положень ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення у справі. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 14.07.2006 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 331. Від шлюбу сторони мають дочку, якою є [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), яка на час розгляду справи судом проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що випливає з наданих сторонами пояснень. Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем сторони з жовтня 2013 року проживають окремо та припинили будь-які притаманні подружжю відносини. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином розриваючи шлюб між сторонами суд прислухається до бажання позивача змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з викладеного суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація сплаченої за розгляд спору про розірвання шлюбу суми судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved