Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, згідно якого прохає суд в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями по [ADDRESS] . В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибної ділянки) кадастровий номер 3524683600:51:000:0049 по [ADDRESS] . В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями по [ADDRESS] . В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибної ділянки) кадастровий номер 3524683600:51:000:0049 по [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 768,60 грн. Позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбу з 21.06.2011 року. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2014 року, що набрало законної сили 2.07.2014 року шлюб між ними розірвано. Від спільного життя вони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утримані. У період шлюбу за спільні кошти подружжя та в інтересах сім`ї ними було придбано житловий будинок та земельну ділянку, а саме 9.11.2013 року на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2102 житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м. по [ADDRESS] . 9.11.2013 року на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2103 - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибну ділянку) площею 0,25 га кадастровий номер 3524683600:51:000:0049 по [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу за згодою з відповідачем нашим спільним будинком тимчасово продовжував користуватися відповідач. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.07.2014 року стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання їх спільних дітей. Однак, у зв`язку з невиконанням відповідачем зазначеного рішення суду, утворилася значна заборгованість за аліментами. З метою примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів Онуфріївським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку та 6.05.2019 року повідомлено її про визначення експертної вартості арештованого майна, яке підлягає примусовій реалізації. В той же час реалізація будинку без його поділу приведе до порушення її прав, як її співвласника. Так, хоч титульним власником майна і являється відповідач, однак як будинок, так і земельна ділянка належать їй та відповідачу як об`єкти спільно сумісної власності подружжя. У зв`язку з чим вона має право на поділ майна та визначення своєї частки в цьому майні, що буде належним захистом її прав при примусовому продажі майна боржника. Дійти згоди щодо порядку поділу майна в нотаріальному порядку вони з відповідачем не можуть, від будь - яких переговорів з цього питання відповідач відмовляється, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник Гулян Я.В. не з`явилися, про час, місце і дати повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримала. Проти розгляду справи в порядку заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду, не подав відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.06.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що 21.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №18, що підтверджується рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2014 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2011 року. В період шлюбу подружжям було придбано майно, а саме 9.11.2013 року на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2102 житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м. по [ADDRESS] та 9.11.2013 року на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2103 - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибну ділянку) площею 0,25 га кадастровий номер 3524683600:51:000:0049 по [ADDRESS] . Відповідно до п.5 договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2103 встановлено, що відповідач [PERSON] придбавав земельну діяльну у спільну сумісну власність за згодою дружини [PERSON] . Відповідно до п.10 договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2102 встановлено, що відповідач [PERSON] придбавав житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м. по [ADDRESS] у спільну сумісну власність за згодою дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.03.2016 року встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу її прізвище [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною першою статті 70 СК України та абзацом 1 частини другої статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Також, суд враховує роз`яснення, викладені в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якимим вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначену позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 року в справі № 372/504/17. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та поділу майна подружжя. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову згідно в розмірі 768,40 грн. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, тому відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved