Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьки : [PERSON] та [PERSON], з 06.02.1998 року по 28.04.2011 року перебували у шлюбі. [INFO] року народилася позивач, яка в даний час є повнолітньою та з 01.09.2017 року навчається у Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі на денній формі навчання, першого рівня акредитації, за освітнім рівнем «Молодший спеціаліст», зі строк навчання до 30.06.2019 року, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1\\4 частина усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 05.03.2018 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 24.09.2018 року згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши надані матеріали справи, оцінивши докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], батьками якої є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією паспорту, свідоцтвом про народження, виданим 29.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 5, та довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 26.02.2018 року № 9778, виданою 26.02.2018 року Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області (а.с. 3-5). [PERSON] є студентом Рубіжанського індустріально-педагогічного технікуму, вищого навчального закладу І рівня акредитації, денного відділення за освітнім рівнем «Молодший спеціаліст» в групі М-17-2 за фахом «Сфера обслуговування», зі строк навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року, стипендії в період з вересня 2017 року по грудень 2017 року включно позбавлена в зв'язку з недостатнім рейтинговим балом, в січні 2018 року отримала стипендію в розмірі 784 грн., що підтверджується довідкою від 05.02.2018 року № 37 та довідкою про доходи від 01.03.2018 року № 49, виданими Рубіжанським індустріально-педагогічним технікумом (а.с.6-7). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наданими 19.03.2018 року відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області (а.с.13). Згідно відповіді, наданої Немирівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області від 05.07.2018 № 112/9/02-14-10, відсутня інформація про виплачені доходи гр. [PERSON] (п.н. [NUMBER]) за період 1, 2, 4 квартал 2017 року та 1 квартал 2018 року. У 3 кварталі 2017 року отримано дохід, внаслідок надання майна в лізинг у розмірі 7 892,00 грн. (а.с.45). [PERSON], [INFO], на обліку в Іллінецькому об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Вінницької області станом на 01.01.2017 року не перебував та не перебуває, пенсії, грошову допомогу чи інші виплати не отримує, що підтверджується відповіддю Іллінецького об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області від 13.08.2018 року № 58/02-2-22 (а.с.60). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи позивач навчається в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі, в вищому навчальному закладі І рівня акредитації, на денному відділенні з 01.09.2017 року. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи надані сторонами докази, суд враховує, що позивачем в обґрунтування необхідності стягувати з відповідача аліментів саме в розмір 1/4 частина усіх видів заробітку щомісяця не надано конкретного розміру витрат, які пов'язанні із її навчанням, а також не надано доказів щодо отримання доходів відповідачем. Однак суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, без розумових та фізичних вад, а як наслідок здатний підтримати свою дитину. Суд приймає до уваги, що повнолітня позивач продовжує навчання, у зв'язку з чим має відповідні витрати та потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько зобов'язаний брати участь у наданні такої допомоги своїй дитині, а тому, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості, та не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з вказаним позовом до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , а саме 704, 80 грн. Враховуючи те, що позов задоволено частково (стягнуто 17% від усіх видів заробітку замість 25%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму понесених судових витрат в розмірі 648,41 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (704, 80 грн. х 92% / 100).

Outcome: partial