Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 18.11.2004 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Україна, актовий запис № 511. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після одруження та народження дітей проживали з відповідачем разом, вели спільне господарство, спільно займались вихованням дітей та дбали про інтереси сім`ї. Однак, протягом останнього часу сімейні відносини стали поступово погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Причиною цього стало те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, дітей та їхнє виховання. Час від часу між ними виникають сварки та конфлікти, що, у свою чергу, ще більше поглиблює протиріччя подальших інтересів та унеможливлює спільне проживання надалі. З лютого 2017 року проживають окремо, оскільки відповідач покинув її разом з малолітніми дітьми. Саме з цього часу шлюбні відносини припинились. Діти залишились проживати з нею, перебувають лише на її утриманні, догляді та вихованні. Сама займається їх навчанням і лише вона опікується ними, а тому просить визначити їх місце проживання з нею. Питання про поділ спільного майна буде вирішувати окремо. Викладені обставини стали причиною звернення з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явилась, подавши попередньо заяву з проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано 18.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Україна, актовий запис № 511. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як « [PERSON] ». Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] батьками є сторони у справі. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . З довідки, виданої 28.01.2019 ОСББ «Єдність 2016» за № 261, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з довідки № 19 від 28.01.2019, виданої директором Дрогобицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10, [PERSON] (учень 8-Б класу), [PERSON] (учениця 6-Б класу), [PERSON] (учениця 3-Б класу) дійсно навчаються у зазначеній школі. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1 ст.110 та СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інвалідата інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Беручи до уваги викладене, перевіривши матеріали справи, зважаючи на те, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Крім цього, враховуючи ставлення батьків щодо виконання своїх обов`язків, вік дітей та факт їхнього проживання з позивачкою, визнання позову відповідачем, суд вважає, що місцем проживання неповнолітніх дітей слід визначити за місцем проживання матері - позивача [PERSON]

Outcome: approved