Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовами до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей , в яких зазначила, що перебуває з останнім в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей : доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Останнім часом взаємовідносини між сторонами погіршилися , вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, тому з 09.03. 2015 року припинили сумісне проживання та не підтримують сімейних стосунків, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні їх спільних з позивачем дітей , остання вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. Позовну вимогу про розірвання шлюбу обґрунтувала тим , що під час сумісного проживання відповідач неодноразово застосовував до неї фізичну силу. Останній факт побиття мав місце 09.03.2015 року . Вказані обставини призвели до того, що сторони повністю втратили взаємопорозуміння та починаючи з 09 березня 2015 року стали проживати окремо . [PERSON] стверджувала, що по день розгляду спору вона не підтримує з відповідачем сімейних відносин і не бажає їх відновлювати. Строк на примирення просила не надавати . Додала, що вона в стані вагітності не перебуває та не має на утриманні дитини віком до одного року. Зазначила, що їхні спільні з відповідачем діти будуть і надалі проживати разом з нею. При обґрунтуванні позовних вимог про стягнення аліментів позивач звернула увагу суду на ті обставини, що обидві дочки проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Стверджувала, що [PERSON] має задовільний стан здоров'я, сплатою аліментів на користь інших осіб не обтяжений, має тимчасові заробітки . Проте розмір та джерела доходів відповідача їй не відомі . Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , поважних причин своєї неявки, заперечень до позовів та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на ті обставини , що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 07.07.2007 року у Гнатівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 03 ( свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], від 07.07.2007 року, видане Гнатівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ). Від сумісного проживання мають малолітніх доньок [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 07.05.2008 року, видане Піщанобрідської сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 09.09.2010 року, видане Піщанобрідської сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). З пояснень позивача з'ясовано, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що під час сумісного проживання відповідач неодноразово застосовував до неї фізичну силу . Вказані обставини призвели до того, що сторони повністю втратили взаємопорозуміння, а в кінцевому результаті з 09 березня 2015 року припинили сумісне проживання . Із вказаного вище часу сторони не підтримують будь-яких взаємовідносин і позивач не бажає їх відновлювати, на примирення не погоджується. Вказані обставини дають підставу суду зробити висновок про формальних характер шлюбу . Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З довідки від 10.03.2015року, виданої Гнатівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області з'ясовано, що малолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають разом з позивачем . З пояснень позивача встановлено, що вона власних джерел доходів не має . Стан здоров'я дітей задовільний . Відповідач не має постійного місця роботи. Джерелами його доходів є тимчасові заробітки. [PERSON] має задовільний стан здоров'я, сплатою аліментів на користь інших осіб не обтяжений . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходяться спільні з відповідачем діти, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому позов про стягнення аліментів слід задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: approved