overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві вказала, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 08.11.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, на даний час мінімальний розмір аліментів становить не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, змінити спосіб стягнення аліментів є правом позивача, яке гарантується імперативною нормою. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 25.01.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. 13.02.2019 року від відповідача надійшов відзив, в якому він вказує, що з вимогами позивачки не згідний, так як на даний час не має доходів, матеріальне становище не поліпшилося, офіційно не працевлаштований, доглядає онкохворого вітчима. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що є підстави для задоволення позову. В відповідності зі ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З копії заочного рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08.11.2013 року, вбачається, що з [PERSON] судом стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З письмових пояснень позивача вбачається, що дана сума є недостатньою на даний час для утримання дитини. Суд погоджується з позицією позивача, що розмір аліментів, який стягується з відповідача, є недостатнім для утримання дитини, оскільки він в декілька раз менший ніж мінімально визначений розмір аліментів, встановлений абз.2 ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що є підстави для задоволення позову, заявлений розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини та принципу справедливості. Суд відхиляє заперечення відповідача проти позову з вищевказаних підстав. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи вимоги тим, що відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньої, вихованням та утриманням якої не займається. Дитина знаходиться на його утриманні та мешкає разом із ним. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з ним та припинити виплату аліментів на утримання дитини, що стягуються на користь відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, пояснивши, що вона не ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Просить відмовити у задоволенні позову. Прокурор Селидівської міжрайонної прокуратури підтримав позов. Представник третьої особи - відділу опіки та піклування Селидівської міської ради - в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 24.03.2014 року [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та дитина має окрему кімнату, де розташоване окреме спальне місце, робочий стіл, куточок для іграшок, шафа для одягу; у дитини умови проживання задовільні, є все необхідне для розвитку життя дитини, а мати дитини - [PERSON] - за вказаною адресою не проживає з 2007 року. Із висновку виконавчого комітету Селидівської міської ради від 18.06.2014 року № 02-23/1-471 встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], вихованням та утримання якої не займається та вважають за доцільне позбавити її батьківських прав. Із характеристики на учениці [PERSON], виданої адміністрацією загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Селидове, яку відвідує неповнолітня [PERSON] вбачається, що вона є ученицею 3-го класу та за час її навчання мати даної дитини - [PERSON] - участі у вихованні дитини не приймає, в школі жодного разу не з'являвся. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Вирішуючи питання про припинення стягнення аліментів, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо стягнення з нього на користь відповідача аліментів та роз'яснити його право, передбачене ч. 4 ст. 223 ЦПК України стосовно пред'явлення нового позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про продовження строків прийняття спадщини. Продовження строку для прийняття спадщини необхідно позивачу для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після померлої 18.10.2014 матері [PERSON], у звязку з тим, що позивачу стало відомо, що перед її померлою матірю існує заборгованість за пенсійними виплатами. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулась до нотаріуса за місцем проживання матері з наміром прийняти спадщину, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних у звязку з тим, що нотаріус не виконував свої обовязки, так як усі державні електронні реєстри, у тому числі Єдиний реєстр вчинення нотаріальних дій на території проведення АТО закриті. В судове засідання позивач не з'явилася, в позовній заяві зазначила судовий розгляд провести без її участі. Відповідач повідомлений належним чином через оголошення у газеті «Урядовий кур»єр», в суд не з'явився, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд встановив, що позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини , та рекомендовано звернутися до суду для продовження строків на прийняття спадщини, вивчивши докази по справі, вважає, виходячи з наведених доказів, зважаючи на поважність причини пропуску строків на прийняття спадщини та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 02 червня 2009 року у с. Червонознамянка помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку розміром 4,84 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії І -ОД № 032773. 23 жовтня 2008 року був складений заповіт, згідно з яким [PERSON] заповів все своє майно позивачу. Позивач являється спадкоємцем за заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною - її юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві, а також відсутністю коштів на оформлення даної спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила суд надати їй додатковий строк терміном шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлого 02 червня 2009 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлені. Причину неявки суду не повідомили. Заперечень по справі не надали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини - причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 23 жовтня 2008 року у с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області помер мій батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку площею 4,84 гектарів, яка розташована на території Новопетрівської нільської ради, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 053838 заповіту померлий не залишив. Позивач являється спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною її юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві, а також відсутністю коштів на оформлення даної спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила суд надати їй додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлого 23 жовтня 2008 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлені. Причину неявки суду не повідомили. Заперечень по справі не надали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванні всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття Спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини - причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про продовження строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, 30 вересня 2006 року у селі Великоплоске Великомихайлівського району Одеської області помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку, розміром 4,31 га, розташованої на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії ОД №072307. Заповіту щодо свого майна чоловік не залишив, так як передчасно помер. Із спадкоємців за законом першої черги є позивач, та мати померлого [PERSON], яка не заперечує проти прийняття позивачем спадщини від умерлого. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийнятгя спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю, та пояснила суду про те, що після смерті чоловіка, вона являється спадкоємцем указаної спадщини. Також спадкоємцями є мати померлого - [PERSON], яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який надається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.З ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини - причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про про усунення перешкод, зняття з реєстрації, вказуючи, що позивач [PERSON] є власником будинку № 15-а, по вул. Нікопольська в м. Марганець Дніпропетровської області, відповідно договору купівлі-продажу від 17 липня 2014 року. В даному будинку зареєстрований [PERSON]. Відповідач не проживає в будинку та фактично проживає в іншому місці. Позивач бажає розпорядитись своїм будинком, однак факт реєстрації відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа не зявилася по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником будинку № 15-а, по вул. Нікопольська в м. Марганець Дніпропетровської області, відповідно договору купівлі-продажу від 17 липня 2014 року. В даному будинку зареєстрований [PERSON]. Відповідач не проживає в будинку та фактично проживає в іншому місці. Відповідно до п.8 договору купівлі-продажу від 17 липня 2014 року Продавець зобовязується в строк до 01 серпня 2014 року здійснити всі дії, необхідні для фактичної передачі житлового будинку покупцю, тобто звільнити відчужу вальний житловий будинок від речей домашнього вжитку для вільного та безперешкодного користування ним покупцем права власності в повному обсягу. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зняття з реєстрації, оскільки зняття з реєстрації віднесено до компетенції органів державної влади та відсутні дані про порушення ними прав позивача. У разі відмови Марганець ким МВ УМВС України в Дніпропетровській області здійснити зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому КАС України. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання договорів оренди земельних ділянок, вказуючи, що є власником земельних ділянок площею 3.34 га та 2.54 га на території Новоіванівської сільської ради. З 2007р. по 2013р. її земельними ділянками користувався [PERSON], та в грудні 2013р. вона запропонувала повернути землю, але їй було повідомлено про те, що у 2010 році між нею та відповідачем було укладено договори оренди землі з його сином [PERSON] Ознайомившись з договорами, [PERSON] виявила що підписи в договорах виконані не нею. Земельні ділянки повернуті не були, оренду плату за 2013-2016 рік сплачено не було. Договори укладені на 15 років, орендна плата складає 2146грн. за 2 земельні ділянки. Позивач має намір розірвати вказані договори, оскільки відповідачем істотно порушено умови договору. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та зміну позовних вимог, в частині стягнення судового збору із відповідача вимоги не підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши наявні у справі матеріали (копії договорів оренди землі від 01.01.2010р., копію державного акту серії [NUMBER], [NUMBER]) суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Державного акту на земельну ділянку [PERSON] є власником земельних ділянок площею 3.34 га та 2.54га, розташованої в межах території Новоіванівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. 01.01.2010 року між сторонами було укладено два договори оренди земельної ділянки строком на 15 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір оренди позивач просить розірвати, так як відповідачем істотно порушено умови договорів. Частиною 1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Відповідно до правил частини 2 статті 651 ЦК України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. [PERSON] заява мотивована тим, що 27 вересня 2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис 455. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони втратили один до одного почуття любові, взаєморозуміння, поваги. Подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе. Час на примирення надавати не потрібно, оскільки рішення про розірвання шлюбу є обдуманим та остаточним. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила суду, що з відповідачем не проживає з 5 жовтня 2016 року, час на примирення надавати не потрібно, оскільки рішення про розірвання шлюбу обдумане. Відповідач в судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З копії свідоцтва про шлюбу вбачається, що сторони по справі 27.09.2013 року уклали шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З письмових пояснень позивача причиною розірвання шлюбу стало те, що вони втратили один до одного почуття любові, взаєморозуміння, поваги. Подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе. Час на примирення надавати не потрібно, оскільки рішення про розірвання шлюбу є обдуманим та остаточним. Як пояснила позивач в судовому засіданні з відповідачем вона не проживає з жовтня 2016 року, примирення неможливе. За таких обставин, суд вважає, що перебування позивача у шлюбі суперечитиме її інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. [PERSON] заяву мотивувала тим, що 04 серпня 2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Фактично шлюб розпався, за час сумісного проживання втратили один до одного почуття любові, взаєморозуміння, поваги, між ними виникають постійні сварки на побутовому рівні та вони мають несумісні характери та протилежні погляди на життя. Позивач позов підтримала, просила суд його задовольнити, час для примирення просила не надавати, пояснила, що з відповідачем не проживає разом близько двох років. Відповідач в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд дійшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони 04 серпня 2015 року уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Примирення між сторонами під час розгляду справи не відбулося, позивач наполягала на розірванні шлюбу. З пояснень позивача вони з чоловіком не находять спільної мови, і близько двох років разом не проживають і не спілкуються. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак суд вважає, що залишення позивача в шлюбі суперечитиме її інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved