Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, та встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісяця, починаючи з 1.10.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтувала тим, що син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. За рішенням суду від 25.05.2011 з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3.03.2011 і до повноліття дитини. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, що займається ремонтом автомобілів, приховує дійсний свій дохід, сплачує аліменти приблизно 300грн. щомісяця, але нерегулярно і несвоєчасно. Сума є мізерною і її не вистачає на придбання одягу, навчання та розвиток дитини в додаткових секціях та гуртках, як то із занять іноземними мовами, карате, тощо, на харчування, медикаменти, оздоровлення. Позивач має незначний дохід, самостійно сплачує комунальні послуги за квартиру. Відповідач має змогу надавати більшу допомогу на утримання дитини, але не бажає цього робити в добровільному порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позивача. Додатково пояснив, що йому не відомо, яким чином нараховуються в даний час аліменти на утримання дитини державною виконавчою службою, чи є заборгованість по сплаті аліментів, і який розмір вони становлять щомісяця, оскільки позивач з цього приводу до відділу ДВС не зверталася. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що позивач бажає змінити спосіб сплати аліментів, що є безпідставним, оскільки відповідач має стабільний дохід, про який звітує до державної податкової служби, доходи за 2014 рік зросли по відношенню до 2013 року, але це не перешкоджає вирахуванню розміру аліментів у частці від заробітку, як встановлено у рішенні суду, згідно з яким аліменти на даний час не можуть бути 300грн. на місяць. Проте, відповідача для зясування розміру доходу до державної виконавчої служби не викликали, ніяких претензій позивач з даного приводу до відповідача не предявляла, тому відповідач сплачував аліменти у розмірі, який йому був визначений у 2011 році приблизно 400грн. на місяць одним платежем за три місяці разом, тобто по 1200грн. чотири рази на рік. Можливо, на даний час є заборгованість по сплаті аліментів в звязку з неправильним їх нарахуванням, проте відповідачу це невідомо. Це є підставою для стягнення заборгованості, але не збільшення розміру аліментів та, тим паче, зміни способу їх стягнення. Відповідач ніколи не ухилявся від надання матеріальної допомоги сину, проводить з ним багато часу, купує необхідний одяг, відвідує різні розважальні заклади, оплачує відпочинок та оздоровлення, в тому числі і за кордоном. Але, враховуючи, що відповідач має іншу сімю, проживає у м.Києві, де винаймає житло, потребує значних витрат, він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500грн. щомісяця. У разі необхідності оплати додаткових витрат на розвиток та лікування дитини позивач може предявити окремий позов щодо стягнення цих додаткових витрат. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Білоцерківського іськрайонного суду від 25.05.2011, шлюб між сторонами розірваний, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3.03.2011 і до повноліття дитини (справа № 2-1803/2011). 1.08.2011 МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції відкрите виконавче провадження ВП № 27877797. Відповідач є приватним фізичною особою-підприємцем з 20.12.2004, згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП, здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку ФОП, доходи [PERSON] за 2013 рік становили 25700грн., за 2014 рік 40000грн.. Згідно з довідкою ПТ «Ломбард ТОВ «Кеш та компанія» та ТОВ «Експрес та компанія» від 2.09.2015, середня заробітна плата позивача за 03.2015 - 08.2015 становить 1326,42 грн. на місяць. Згідно з довідкою від 2.07.2015, середня заробітна плата позивача за 2014 рік становила 1396,03грн. на місяць. Позивачем та відповідачем на підтвердження витрат на утримання дитини надано відповідні чеки на придбання одягу, тощо, оздоровлення дитини влітку 2015 за рахунок відповідача в розмірі 5250грн.. Згідно з довідкою Центру поштового звязку № 1 від 2.09.2015, на адресу [PERSON] надходили грошові перекази від [PERSON] від 10.04.2015 в розмірі 1200грн., від 24.07.2015 в розмірі 1200грн.. Довідки державної виконавчої служби щодо нарахування аліментів після ухвалення рішення, розміру щомісячних нарахувань та наявності заборгованості сторонами до суду надано не було, як вони пояснили, до відділу ДВС з даного приводу вони взагалі не зверталися, яку суму становлять аліменти, які підлягають до стягнення в даний час, їм невідомо, просили ухвалювати рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Судом було ухвалене рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в частці від заробітку (доходу) відповідача, проте сторонам невідомо, яку суму становлять аліменти на час подання позову, як здійснюється їх нарахування, який існує розмір заборгованості по аліментах. Позивач, предявляючи позов не обґрунтував підстав зміни способу їх стягнення, адже відповідач постійно звітує про розмір свого доходу, дохід носить постійний характер. Крім того, позивач не надав доказів зміни його матеріального стану чи стану здоровя з моменту винесення рішення, підстав необхідності збільшення розміру аліментів, розмір яких у грошовому еквіваленті йому невідомий на даний час. За таких обставин суд вважає позов передчасним та необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню з підстав, заявлених позивачем. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. На підставі викладеного, ст..ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185, 191, 192 СК України,

Outcome: dismissed