Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 30.03.2012 року у справі № 2-138/2012, договору дарування від 17.05.2018 року та відповідних Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вона є власником житлового будинку, який розташований в с.Станішівка вул.Миру,31 Іванківського району Київської області. В даному будинку зареєстрований відповідач, брат позивача, [PERSON], однак останній з 2008 року в даному будинку не проживає. В позивача виникли труднощі із розрахунком комунальними послугами, оскільки останній здійснюється згідно кількості зареєстрованих у будинку осіб. Відповідач в добровільному порядку припинити свою реєстрацію не бажає, тому позивач змушений звертатися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів та просити визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: 00254, Київська область Іванківський район с.Станішівка вул.Миру,31. В судове засідання позивач не зявився, в своїх позовних вимогах просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надіслав. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно листа Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області «Про надання інформації» від 04.10.2018 року слідує, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований [INFO]. За вищевказаною адресою та на території Обуховицької сільської ради не проживає. Так, відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 30 березня 2012 року, справа № 2-138/2012, визнано за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на спадкове майно в рівних частках кожному, а саме: на жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Станішівка Іванківського району Київської області, по вул.Леніна,31, який належав [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку (а.с.5). Дане рішення 12 липня 2012 року зареєстровано в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області за № 34811429 (а.с.6). Згідно договору дарування, посвідченого 17 травня 2018 року, [PERSON], державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1475, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дарунок одну другу частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в селі Станішівка вулиця Миру,31 Іванківського району Київської області (а.с.7). Даний договір зареєстрований на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2018 року за № 124293845 (а.с.8). Факт не проживання в спірному будинку підтверджується Актом підтвердження факту не проживання на території Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області від 15 серпня 2018 року (а.с.13), з якого слідує, що рідний брат [PERSON] [PERSON] дійсно не проживає з нею за вказаною адресою з 2008 року по даний час. Майна, особистих речей, які належали б йому в будинку не виявлено (а.с.13). Згідно ч. 1-3\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319\~ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач відсутній у житловому приміщенні позивача більше року без поважних причин згаданих у ч. 2\~ст. 405 ЦК України, ст.ст.\~71,\~72 ЖК України. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивача вимагати визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відповідно до вимог\~ст. 405 ЦК України. Таким чином, предявлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а нею по справі понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок), що підтверджується документально (а.с.15), тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved