Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просив розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 10 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, за актовим записом № 311. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та [PERSON] було укладено 10 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №311. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, їх нічого не пов'язує, вони не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, у порядку загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позові. Відповідач у судовому засіданні визнав позов у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб,що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що вбачається зі Свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, спір щодо розподілу спільного майна подружжя та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом в порядку ч. 2 ст. 206 ЦПК України роз'яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв'язку з таким визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що представник позивача та відповідач в судовому засіданні підтвердили ту обставину, що на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, спір щодо поділу майна та утримання дитини наразі відсутній, суд приймає визнання позовних вимог відповідачем, а відтак позовна заява підлягає задоволенню з ухваленням судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Outcome: approved