Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить визначити долі співвласників квартири [ADDRESS] (далі - Квартира), визнавши, що їй та її неповнолітній доньці [PERSON] належить по 1/6 частині Квартири, кожному з співвласників у спільній сумісній власності належить по 1/6 частині Квартири, а також що за життя [PERSON], яка померла [INFO] року, належала 1/6 частина Квартири. В обґрунтування позову зазначила, що Квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності за нею, її неповнолітньою дочкою [PERSON], відповідачами, а також за [PERSON], яка померла [INFO] року, а всього за шістьма співвласниками. Після смерті [PERSON] спадкоємцем на її долю є її син, відповідач [PERSON]. На даний час між сторонами виникають суперечки щодо сплати комунальних послуг, в зв'язку з чим існує необхідність у визначенні часток у спільному майні, оскільки вона бажає сплачувати комунальні послуги тільки за свою частку та частку своєї дочки. Позивач, її представник у судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за їх відсутність суду не надали. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2007 року, реєстраційний номер 5-07-280027. Як вбачається із свідоцтва про смерть, виданого 20.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис про смерть № 7361. Згідно ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними ,якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог [PERSON] в частині визначення її частки та частки її неповнолітньої дочки [PERSON] у праві власності на Квартиру та визнання за ними права власності на 1/6 частину Квартири кожного. Щодо вимог позивача в частині визначення часток інших співвласників у справі власності на Квартиру, то суд відмовляє в задоволенні вказаних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаних вище вимог закону позивачем не надано суду доказів на підтвердження її повноважень заявляти вимоги в інтересах інших співвласників Квартири, зокрема вимоги щодо визначення їх часток у праві спільної сумісної власності на Квартиру. За таких обставин підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial