Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до 30.05.2021 року включно, зазначивши, що відповідач є її батьком, а вона у теперішній час навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, але від її представника - адвоката [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком позивача у справі - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Відповідно до довідки Мелітопольського державного педагогічного університету ім.. Б.Хмельницького № 05-і/785 від 16.05.2018 року, [PERSON], 1999 року народження, у 2017 році вступила до Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Б.Хмельницького за ступенем вищої освіти «бакалавр» і на теперішній час навчається на І курсі денної форми навчання на мовах контракту на факультеті інформатики, математики та економіки за спеціальністю «менеджмент». Строк закінчення навчального закладу - 30.05.2021 року (а.с.6). Відповідно до довідки Мелітопольського державного педагогічного університету ім.. Б.Хмельницького № 05-ф/783 від 16.05.2018 року, [PERSON], 1999 року народження, у 2017 році вступила до Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Б.Хмельницького за ступенем вищої освіти «бакалавр» і на теперішній час навчається на І курсі денної форми навчання за державним замовленням на філологічному факультеті , за спеціальністю «Середня освіта (Мова і література)». Строк закінчення навчального закладу - 30.05.2021 року (а.с.7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, крім того позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, тому він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв'язку з цим її потребує. На думку суду, розмір аліментів, заявлений позивачем, є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітньої доньки до закінчення її навчання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved