Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти за минулий час - за три останні місяці в розмірі 4500 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на ухилення відповідача від сплати аліментів, невиконання усних зобов'язань по сплаті аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, неофіційні доходи відповідача та значні власні витрати на утримання дитини, яка через хвороби потребує додаткового фінансового забезпечення. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив повністю, посилаючись на те, що він чотири рази пересилав аліменти поштою, потім припинив після конфлікту із позивачем, має низький рівень доходів по причині специфіки роботи. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони з 13.10.1990 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.02.2013 року, що підтверджується рішенням суду. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Неповнолітня дитина сторін є інвалідом, проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання, випискою із історії хвороби та визнається сторонами. Позивач має постійне місце роботи, офіційний дохід, отримує заробітну плату виходячи із посадового окладу 1350 грн., що підтверджується довідкою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в грошовій сумі. Батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч вона цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідач не має регулярного заробітку, але спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що позовні вимоги недостатньо обґрунтовані, під час розгляду справи відповідач довів неспроможність сплачувати аліменти у передбаченому позовом розмірі. Суд вважає можливим визначити розмір аліментів в частці від доходу, оскільки вимоги позову про стягнення у твердій грошовій сумі не узгоджуються із передбаченими ст. 184 СК України підставами для такого стягнення, оскільки відповідач має офіційне джерело доходу, розмір аліментів слід визначити на рівні ? частки від доходів, оскільки аліменти стягуються на утримання однієї дитини. Доводи позивача про потребу у додаткових коштах на утримання хворої дитини не можуть бути взяті до уваги, оскільки вимог щодо участі батька у додаткових витратах на дитину відповідно до ст.185 СК України в межах цієї справи не пред'являлось. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимоги про стягнення аліментів за попередній період - до подання позову - суд вважає недоведеними та такими, що не узгоджуються із положеннями ст.191 СК України, оскільки факт ухилення відповідача від утримання дітей належно не доведено, а посилання на усну домовленість сторін не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спори про стягнення аліментів судом не розглядались, судові рішення відсутні, будь-яких підтверджень вжиття позивачем заходів для стягнення аліментів не подано. При цьому в матеіралах справи є письмові докази добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини у певний період до подачі цього позову. Враховуючи викладене, аліменти слід стягувати лише з часу звернення до суду. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача повністю.

Outcome: partial