Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що є бабусею малолітньої [PERSON]. Після смерті її доньки, [PERSON], вона стала офіційним опікуном внучки. [PERSON] було присвоєно статус дитини-сироти, оскільки її донька [PERSON] не була у шлюбі і відповідно була матір'ю-одиначкою. Після смерті доньки вона доглядала і виховувала онуку: одягала, годувала, водила у дитсадок, згодом у школу, робила уроки, займалась її моральним, психологічним та християнським вихованням тощо. Однак, біологчний батько [PERSON] - відповідач [PERSON] теж виявляв бажання брати участь у вихованні дитини, а точніше бажав цей обов'язок взяти на себе. Спочатку вона заперечувала проти того, щоб він був батьком, оскільки вона прийшла до висновку, що він не зможе належно виховувати дитину, так як дбає в першу чергу про свої особисті інтереси, а дитина у нього на задньому плані. Однак, онука називала його батьком, знала його як батька. Тому вона погодилась на те, щоб визнати його батьком. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.08.2013 року встановлено факт батьківства, а саме визнано [PERSON] батьком дитини та постановлено змінити прізвище онуки з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відтак, онука почала проживати разом зі своїм батьком, який в свою чергу перевів дитину в іншу школу, а також зобов'язувався надавати дитині відповідний догляд та виховання і вчинити всі необхідні дії, які є наслідками встановлення батьківства (виготовити нове свідоцтво про народження, змінити місце реєстрації дитини, повідомити інші відповідні органи про такі зміни (органи опіки і піклування, школу, відділ міграції) тощо). Проте, її онука і надалі прописана за її місцем реєстрації як опікуна та перебуває на старому прізвищу. Після того, як внучка почала проживати з [PERSON], він почав всіляко здійснювати перешкоди у її спілкуванні з дитиною. Заставляв дитину забути свою рідну матір, а натомість іншу жінку називати мамою. Також сказав [PERSON] забути її бабусю, що вони не є її родичами. Постійно її ображає і вказує, щоб вона забула про [PERSON]. Вважає вказані дії відповідача порушенням її прав на участь у вихованні онуки. З урахуванням наведеного, позивач просила суд усунути перешкоди у її спілкуванні з онукою, а саме зобов'язати відповідача надати їй можливість бачитись з онучкою і брати участь у її вихованні; встановити графік побачень: три дні на тиждень (один з яких - вихідний день), а також один літній місяць. В подальшому позивач уточнила свої вимоги та просила суд встановити наступний графік побачень з онукою: три дні на тиждень (один з яких - вихідний день): середа, п'ятниця, субота та один літній місяць - липень, за її місцем проживання. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, зазначених у заяві, просили вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за його відсутності від відповідача не надходило. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову не заперечував. Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилась [INFO], в графі «батько» зазначено [PERSON] Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.2006 року. Розпорядженням Голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 27.02.2012 року № 105 у зв'язку зі смертю матері, [PERSON], малолітній [PERSON], [INFO], надано статус дитини-сироти та її залишено на вихованні бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до моменту призначення їй опіки. Розпорядженням Голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 07.03.2012 року № 123 встановлено опіку над малолітньою [PERSON], призначено [PERSON] її опікуном, місце опіки визначено за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.08.2013 року визнано [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, на даний час малолітня [PERSON], [INFO], проживає з батьком - відповідачем [PERSON] Приписами ст. 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Судом встановлено, що відповідачем чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з малолітньою онукою [PERSON], [INFO], та у вихованні дитини. Вказана обставина була визнана відповідачем в судовому засіданні 03.02.2014 року, відтак в силу приписів ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказування. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем чиняться перешкоди позивачу у здійсненні своїх прав щодо виховання онуки. Жодних доказів протилежного відповідачем суду не надано. З урахуванням наведеного, вимоги позивачів в частині зобов'язання відповідача не чинити перешкод у здійсненні її прав щодо участі у вихованні онуки підлягають задоволенню. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. У відповідності до норм ч.ч. 1-3 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною з присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з витягом з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20.02.2014 року [PERSON] відмовлено у зверненні щодо усунення перешкод у спілкуванні та встановлення графіку побачень з малолітньою онукою [PERSON], оскільки вказане питання відповідно до ст. 257 СК України підлягає вирішенню в судовому порядку. При вирішенні даного спору суд враховує не тільки формальне право позивача на зустріч з онукою, а і її матеріально-побутові можливості та бажання займатись вихованням онуки, а тому вимоги позивача щодо визначення порядку участі у вихованні онуки підлягають задоволенню з встановленням графіку побачень, визначеного позивачем, оскільки такий графік відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved