Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.05.2017 зареєструвала з відповідачем шлюб у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №261. Від подружніх стосунків дітей не мають. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, вони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також позивачем подане клопотання, у якому просила після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище [PERSON] Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 04.05.2017 зареєстрували шлюб у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №261. Від шлюбу сторони дітей не мають. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Стосовно заявленого позивачем клопотання про відновлення після розірвання шлюбу її дівочого прізвища, то суд зазначає наступне. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Предметом спору у даній справі є розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2017, позивач до укладення зазначеного шлюбу мала дошлюбне прізвище [PERSON] , і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] . Із зазначеного слідує, що позивач має право надалі іменуватися прізвищем [PERSON] або відновити прізвище на дошлюбне, яким є прізвище [PERSON] . Зміна (відновлення) в судовому порядку на інше прізвище, яке не є дошлюбним, зокрема на дівоче, законодавством не передбачено. Виходячи з того, що позивач порушує питання повернення їй дівочого прізвища [PERSON] , яке не є дошлюбним, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання позивача. При цьому позивач не позбавлена права на звернення до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про зміну прізвища в порядку, визначеному Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №915. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову у розмірі 420 грн. 40 коп. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 420 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved