Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 16 листопада 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюб виявився невдалим. З весни 2018 року відповідач неодаразово залишав сімю та був відсутній вдома по декілька тижнів, причини відсутності не повідомляв. У звязку з цими обставинами виникали непорозуміння. Така поведінка відповідача та різні погляди на сімейні відносини призводили до зясування стосунків, сварок. З 11 вересня 2018 року спільне проживання припинено, відповідач має іншу жінку, шлюб існує формально, тому просила розірвати його. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подав. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відновити дошлюбне прізвище Гаркуша. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач не зявилася до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16 листопада 2016 року. Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 204450, виданого Миронівським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 16 листопада 2016 року. Встановлено, що між сторонами як подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери, поведінку відповідача, який залишав сімю, був відсутній за місцем проживання тривалий термін. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного. Відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям. З 11 вересня 2018 року, тобто строком понад пять місяців, сторони шлюбних відносин сторони не підтримують, наміру на примирення і збереження сімї не мають. Відповідач проживає однією сімєю з іншою жінкою. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач є особою, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу. В поданій до суду заяві вона вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище, що є підставою для прийняття рішення про його відновлення. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved