Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 11.09.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Вони з відповідачем втратили почуття поваги та любові один до одного через конфлікти та суперечки з різних причин. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Дитина проживає з відповідачкою. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 11.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 4, розірвати; та стянути з відповідача понесені позивачем судові витрати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач до початку судового засідання також подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.09.2012 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 4, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути в користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved