overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач не проживає в квартирі понад чотирьох років, а його реєстрація у квартирі створює для позивача перешкоди у її праві власності. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.01.2004 року Згідно з витягом з будинкової книжки про склад сім`ї та реєстрації, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , 1959 року народження та [PERSON] , 1957 року народження. Відповідно до акту від 13.08.2018 року, складеного головою правління житлово-будівельного кооперативу «Київський-11», [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] , фактично не проживає з березня 2015 року та по цей час, за зазначеною адресою не з`являється. Факт не проживання [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] підтвердженні поясненням свідка [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1,2 ст.71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі, понад встановлений законом строк без поважних причин, не здійснює платежі за користування житловим приміщенням і комунальними послугами, втратив право на користування спільним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що 01.01.2018 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Відповідно до заповіту майно померла заповіла позивачу та її сестрі [PERSON], які є єдиними спадкоємцями померлої. Позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою про прийняття спадщини, оскільки знаходилась за межами території України. 10.09.2018 року позивач звернулась до нотаріуса, проте їй повідомили, що строк для прийняття спадщини пропущений. Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявилася. Надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просить розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 01.01.2018 року в с. Синюхин Брід, Первомайський район, Миколаївська область, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-ФП №269888, виданого 02 січня 2018 року Виконавчим комітетом Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.4). Згідно копії заповіту посвідченого секретарем Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області 12.12.2007 року, зареєстровано в реєстрі за №58, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 3). У відповідності до листа приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу [PERSON] №735/01-16 від 10 вересня 2018 року, позивачу розяснено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для отримання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON], яка померла 01 січня 2018 року (а.с.5). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці, який буде достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, оскільки необізнаність позивача в спадковому праві, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що 01.01.2018 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Відповідно до заповіту майно померла заповіла позивачу та її сестрі [PERSON], які є єдиними спадкоємцями померлої. Позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою про прийняття спадщини, оскільки знаходилась за межами території України. 10.09.2018 року позивач звернулась до нотаріуса, проте їй повідомили, що строк для прийняття спадщини пропущений. Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявилася. Надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просить розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 01.01.2018 року в с. Синюхин Брід, Первомайський район, Миколаївська область, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-ФП №269888, виданого 02 січня 2018 року Виконавчим комітетом Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.5). Згідно копії заповіту посвідченого секретарем Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області 12.12.2007 року, зареєстровано в реєстрі за №58, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та позивачу в рівних частках кожному (а.с. 6). У відповідності до листа приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу [PERSON] №735/01-16 від 10 вересня 2018 року, позивачу розяснено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для отримання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON], яка померла 01 січня 2018 року (а.с.7). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці, який буде достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, оскільки необізнаність позивача в спадковому праві, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 25 травня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 22 грудня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення суми аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 хв 22 грудня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00хв 27 грудня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміру розміру аліментів. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 28 травня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та [PERSON] звернувся до суду зі зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя Згідно ч.6\~ст.259\~ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовується наступним. Позивачем було проведено перевірку по факту неналежного виконання батьківських обов*язків [PERSON] У ході перевірки встановлено, що малолітні діти: [PERSON] ,[INFO] та [PERSON],[INFO] перебувають у державному закладі, Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини , так як їх мати [PERSON], рішенням суду від 25.06.2013 р. позбавлена батьківських прав. У той час батько дітей [PERSON] перебував у колонії. 11.06.2014 р. його було звільнено, але довідку про повернення з місць позбавлення волі та заяву про надання висновку служби у справах дітей про можливість передачі йому на виховання дітей , до служби не надав . Для повернення дітей відповідач нічого не зробив. Тож, оскільки батько дітей не має бажання повернути дітей у сім*ю, ухиляється від виконання батьківських обов*язків , позивач вважає за доцільне, з метою підтвердження статусу дітей та забезпечення права дитини на виховання у сім*ї, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове садіння не з*явився , хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 09 лютого 2018 року. На\~ підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що з 06.11.1992 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, від шлюбу дітей не мають. Вказує, що фактично припинені сімейні стосунки між ним та відповідачкою, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу вважає неможливим, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судові засідання не з'являлася, з невідомої для суду причини, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край» № 103-104 від 29.08.2014 року. Будь-яких заяв, пояснень чи заперечень стосовно доводів викладених в позовній заяві, до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено, 06.11.1992 року між позивачем та відповідачем у Палаці «Жовтневому» м. Харкова зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис № 972, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинилися, сторони не ведуть спільного господарства, сім'я фактично розпалась та шлюб існує лише формально. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з 04.04.2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Вказує, що фактично припинені сімейні стосунки між нею та відповідачем, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, збереження шлюбу вважає неможливим, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася. Відповідач в судове засідання не з'являвся, з невідомої для суду причини, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край» № 61 від 22.05.2014 року. Будь-яких заяв, пояснень чи заперечень стосовно доводів викладених в позовній заяві, до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено, 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 100, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 7). Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинилися, сторони не ведуть спільного господарства, разом не проживають, сім'я фактично розпалась та шлюб існує лише формально. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з 22.03.2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя з відповідачем стало неможливим. з травня 2013 року сторони проживають окремо, вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як було встановлено, 22.03.2013 року між позивачем та відповідачем Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 101, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинилися, сторони не ведуть спільного господарства, разом не проживають, сім'я фактично розпалась та шлюб існує лише формально. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з 22.08.1997 року перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Вказує, що фактично припинені сімейні стосунки між нею та відповідачем, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу вважає неможливим, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як було встановлено, 22.08.1997 року між позивачем та відповідачем Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1331, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження ( а.с. 5). Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинилися, не ведуть спільного господарства, сім'я фактично розпалась та шлюб існує лише формально. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved