Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила суд скасувати рішення комісії № 2 відповідача, оформлене протоколом № 1428 від 05.07.2016, про нарахування оплати за недораховану електроенергію у сумі 14543 грн. 40 коп., посилаючись на те, що при складенні акту № 43181 не було встановлено, що позивач втручався у роботу приладу обліку електроенергії та / або підключав електричні прилади з порушення Правил користування електричною енергією, експертиза електролічильника, передбачена Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженою постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2016 із змінам та доповненнями. Тому, позивач вважає, що при прийнятті рішення про стягнення суми у розмірі 14543 грн. 40 коп. відповідачем порушено вимоги діючого законодавства. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд задовольнити, з підстав наведених у ньому /а. с. 51-53/. Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову у повному обсязі, просив суд відмовити, посилаючись на подані суду письмові заперечення /а. с. 82-87/. Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 26.10.2012 сторонами укладено договір про користування електричною енергією № 07001121410 у приватному домоволодінні за адресою: [ADDRESS], відповідно до п. 1 якого, енергопостачальник (відповідач) бере на себе зобов'язання постачати споживачу (позивачу) електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором /а. с. 55/. 19.05.2016 під час технічної перевірки за адресою об'єкту енергопостачання представниками відповідача було виявлено порушення ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. п. 10, 14, 42 Правил користування електричною енергією для населення, а саме пошкоджено пломбувальний матеріал, на якому встановлена пломба ПАТ «Київенерго» № 73752160 (порушена цілісність пломбувального матеріалу - тросу); порушено дату та час параметризації лічильника, внаслідок чого електрична енергія невірно враховується по зонам - про що складено акт про порушення № 43181 /а. с. 57/. Цього ж дня, відповідно до акту про усунення порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) від 19.05.2016 № 43181, вжито заходи щодо усунення виявлених порушень (акт) /а. с. 56/. 15.06.2016 за участі позивача відбулося засідання комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду акта про порушення від 19.05.2016 № 43181, яке, у зв'язку з необхідністю доопрацювання документів комісія ПАТ «Київенерго» прийняла рішення (протокол від 15.06.2016 № 1279) розгляд перенести на іншу дату. 05.07.2016 відбулося чергове засідання комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду акта про порушення від 19.05.2016 № 43181 за участі позивача, на якому комісія прийняла рішення (протокол від 05.07.2016 № 1428) провести нарахування згідно з п. 3.4 та формулою 3.1 Методики (потужність - 15 кВт, тривалість роботи струмоприймачів протягом доби - 24 год., період нарахування з 20.11.2015 по 19.05.2016 (за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення), що у результаті розрахунку обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, склав 10 741 кВтгод на загальну суму 14 543,40 грн. /а. с. 54/. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті ? визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. За змістом ст.16 ЦК України власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відносини між громадянами (споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (зі змінами). Відповідно до положень пункту 53 ПКЕЕН, акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. Таким чином, відповідно до Правил, правова природа протоколу як документу, не відрізняється від того, що він призначений для фіксування ходу обговорення питань і прийняття рішень на зборах, засіданнях, нарадах, інших колегіальних органах. Відповідно, зазначений протокол, згідно зі ст. 57 ЦПК України, може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, що виникає у правовідносинах між його учасниками, під час розгляду якого суд зобов'язаний дати йому оцінку. Такий концептуальний підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК України сформульований в ухвалі Верховного Суду України від 07.03.2007, ухвалі від 13.07.2011 у справі № 6-24667св10, постанові Верховного Суду України від 21.05.2011 у справі 6-20цс11, постанові Верховного Суду України від 12.09.2011 у справі 6-25цс11. За таких обставин суд доходить висновку, що складений комісією № 2 протокол № 1428 від 05.07.2016 засідання комісії по розгляду акта про порушення № 43181 від 19.05.2016 є лише фіксацією засідання комісії з розгляду акту про порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником електроенергії перевірки дотримання Правил користування електричною енергією. Прийняття комісією рішення, що оформлене у протоколі № 1428 від 05.07.2016 щодо проведення нарахувань згідно з пунктом № 3.4 за формулою № 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ (ПКЕЕН) та визначення суми за недораховану електроенергію у розмірі 14543 грн. 40 коп., не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім задекларованого права організації електропостачання звернутись в суд з вимогою щодо її стягнення. Відповідно, з урахуванням положень ст. ст. 15, 16 ЦК України, позивачем обрано не належний спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи шляхом пред'явлення позову про скасування рішення протоколу № 1428, в зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову. Враховуючи повну відмову у задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed