Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 100000 грн та моральну шкоду в сумі 50000 грн.; зобов`язати відповідачів вирішити питання щодо похилого даху над п`ятим під`їздом будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що її сім`ю у 1996 році поселили на технічний поверх, який знаходиться у під`їзді №5 будинку [ADDRESS] . Дане помешкання надане їй як працівнику МВС в будинку збудованому за кошти МВС. Відтак її сім`я була змушена переобладнати технічний поверх у житлове приміщення. Відповідачі тривалий час не видавали ордер на вказане приміщення, обіцяли, що скоро нададуть квартиру на нижніх поверхах у будинку де є ліфт, однак цього так і не зробили. Її батьки, які є особами з інвалідністю першої групи, змушені були прикладати значних зусиль для того щоб вийти на вулицю. П`ятий під`їзд будинку де вона проживає з сім`єю немає даху. З вини відповідачів на протязі більше 20 років стічні води від дощу і снігу утворювали «ставки» на плитах перекриття будинку в якому проживала її сім`я і затоплювали квартиру. Як власник і споживач оплачує за житлово-комунальні послуги, в тому числі за утримання будинку. Відповідачі отримували кошти за утримання будинку і зобов`язані були належним чином утримувати такий. Відповідачам відомо було, що після кожного дощу утворюються «ставки» на панелях перекриття будинку в якому проживає її сім`я і вода тече в квартиру, руйнує не тільки квартиру, але й меблі. Через постійні затоплення перегорала електропроводка. У зв`язку з чим доводилось роздовбувати стіни та замінювати перегорілі дроти. Її сім`я змушена була всі кошти затрачати на ремонт квартири після кожного затоплення, яких було не менше десяти в рік. Оскільки вартість такого ремонту становила не менше 10000 грн., то кожного року вона затрачала більше 100000 грн. на ремонт. В результаті бездіяльності відповідачів, які не приймали ніяких мір щоб стічні води не затоплювали квартиру, вона та її сім`я переносили великі страждання, постійно були в тривозі, жили в сирих приміщеннях, де завівся грибок, часто хворіли. Бездіяльністю посадових осіб владних структур держави України, органу місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами 20 років її сім`ї спричинялась матеріальна та моральна шкода про що вона писала у своїх заявах і просила приймати хоча б якісь міри та відшкодувати шкоду. Однак відповідачі не відповідали на її заяви, постійно проявляли явну бездіяльність, чим змусили її звертатись в різні інстанції, в тому числі і в суд, Саме із-за бездіяльності ЛКП «Житловик-С» та Сихівської районної адміністрації квартиру її сім`ї постійно затоплювало. Тільки після того, як вона зверталась в усі інстанції ЛКП «Житловик-С» складало акт про затоплення. Не раз було так, що затопили 10 раз, а акт складали один, і лише тоді, коли вже не йшли дощі, щоб написати, що не виявили затоплення. Львівська міська рада постійно давала формальні відповіді, що не можуть забезпечити належним житлом. На протязі всіх років відповідачі надавали неправдиву інформацію в офіційних документах у всі інстанції, що дах відремонтували і тільки 28.01.2016, коли перевіряли чому затоплює її квартиру, то дізнались, що дах не ремонтувався. При зверненні до керівництва Сихівської районної адміністрації, останнє відправляло до ЛКП «Житловик-С», мотивуючи тим, що саме дане ЛКП повинно підготувати необхідні документи, що будинок [ADDRESS] потребує шатрового даху і що можна робити надбудову. На протязі більше 10 років по її заявах щодо затоплення її квартири відповідачі погоджувались, що необхідно збудувати похилий дах, однак так і нічого не зробили і не надають їй відповідних дозволів для будівництва похилого даху з мансардою. Зазначає, що бездіяльністю відповідачів їй спричинено і моральну шкоду, яка полягала у стресах, стражданнях, тривогах. Відтак, просить позов задоволити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2020 справу прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання. 21.02.2019 від відповідача Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до ордеру на житлове приміщення від 21.09.2000 за №001167 виданий Шевченківською районною адміністрацією ЛМР, який виданий [PERSON] на сім`ю у складі 7 осіб на квартиру [ADDRESS] а житловою площею 64,4 кв.м. Основним квартиронаймачем вказаної квартири [PERSON] самочинно обладнано на технічному поверсі житлову кімнату з санвузлом. 09.12.2014 на засіданні міжвідомчої комісії при Сихівській районній адміністрації вирішено демонтувати самочинно збудовані об`єкти, про що винесено розпорядження. Позивачем не надано належних та допустимих доказів спричиненої Сихівською районною адміністрацією матеріальної шкоди, а також не вчинено районною адміністрацією щодо [PERSON] протиправних дій або бездіяльності, чи прийняття протиправних рішень, які б могли завдати позивачеві реальної шкоди у сумі 100000 грн. Згідно акту комісійного обстеження від 22.01.2018 при обстеженні покрівлі над квартирою [ADDRESS] покрівля знаходиться в задовільному стані. Крім того, вважають що позивачем завдання моральної шкоди не доведено належними та допустимими доказами. 18.08.2020 від ЛКП «Житловик-С» надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що на обслуговуванні ЛКП «Житловик-С» знаходиться будинок [ADDRESS] . Позивач без жодного дозволу здійснила самовільне будівництво квартири [ADDRESS] , шляхом влаштування конструкцій на фасаді будинку для влаштування балкону до даної квартири, а також облаштуванню кімнати з санвузлом на технічному поверсі будинку. В травні 2016 року здійснено поточний ремонт м`якої покрівлі житлового будинку [ADDRESS] за бюджетні кошти. На протязі наступних трьох років, після проведення ремонту, жодних затоплень не виявлено. Крім того, звертає увагу на те, що на момент звернення позивача з даним позовом пройшло більше як три роки, тобто позивачем подано позов з пропущенням строку позовної давності, просить застосувати наслідки спливу позовної давності. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів спричинення позивачу відповідачем матеріальної шкоди в зв`язку із затопленням її квартири. Не надано позивачем і доказів перенесення моральних страждань, а тому вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та недоведеними. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила вимоги такого задовольнити. Зазначила, що у 1996 році її з сім`єю поселили на технічний поверх, який знаходиться у під`їзді №5 будинку [ADDRESS] . У 2000 році їм дали ордер на це помешкання, а батька зняли з квартирного обліку. Над даною квартирою постійно протікав дах і як наслідок - відбувалось постійне затоплення її квартири, руйнувалась стіни та меблі, виходила з ладу електропроводка. В результаті чого їй доводилось декілька разів на рік робити ремонт на який вона витрачала значні кошти. Вона неодноразово зверталась до відповідачів з проханням усунули причини затоплення, однак отримувала лише формальні відписки. За весь період її звернень було складено лише три акти про замокання: 06.11.2008, 02.04.2009, 29.02.2016. Крім того, зазначила, що вона неодноразово зверталась до Львівської міської ради з приводу надання їй дозволу на добудову скатного даху, який вона хотіла зробити за власні кошти. Вважає, що бездіяльністю відповідачів їй завдана матеріальна шкода у розмірі 100000 грн. та моральна шкода, яка полягала в постійних стресах через затоплення квартири, коли вода часто текла просто на голову; коли падав дощ вона постійно відчувала тривогу та переживання. Відтак оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Крім цього, наголошувала на тому, що з аналогічним позовом вона зверталась в 2016 році в порядку адміністративного судочинства (справа № 464/399/16-а). Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 закрито провадження по даній справі, в зв`язку з тим, що даний позов підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку, що надані позивачем докази (акти, відповіді, скарги, заяви, фотографії) на підтвердження завданої матеріальної та моральної шкоди не підлягають сумніву. Просила позов задоволити. Представник відповідача ЛКП «Житловик-С» в судовому засіданні проти позову заперечила повністю. Зазначила, що власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок знаходився на балансі ЛКП «Житловик-С», яке постійно проводило поточний ремонт будинку. У 2015 році ЛКП звернулось до Сихівської районної адміністрації для включення даного будинку в список на проведення ремонту покрівлі. Після проведення у 2016 році ремонту покрівлі над квартирою позивача протікання припинились. Визнає, що до 2016 року мало місце замокання над квартирою позивача, однак причини такого замокання ЛКП не встановлено. Вважає, що матеріальна шкода позивачем не доведена. Крім того, просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку із пропущенням позивачем строку позовної давності. Представник відповідача Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, зазначила, що балансоутримувачем будинку в якому проживає позивач є ЛКП «Житловик-С». Позивач у 2007 році здійснила приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . У червні 2016 року Сихівська районна адміністрація провела ремонт покрівлі даного будинку. Представник відповідача Львівської міської ради в судовому засіданні 09.12.2020 проти позову заперечив. Зазначив, що позивач здійснила приватизацію квартири. Після проведення у 2016 році капітального ремонту даху будинку, де проживає позивач фактів протікання не зафіксовано. Даний будинок знаходився на балансі ЛКП «Житловик-С», яке мало обов`язок утримувати його. Для здійснення надбудови мансардного поверху з шатровим дахом позивачці необхідно було звернутись до Львівської міської ради з необхідним переліком документів про що остання неодноразово була повідомлена. В судове засідання 04.12.2020 представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з ордеру на житлове приміщення 001167 (т.2, а.с. 179) такий виданий [PERSON] (позивачу - [PERSON] ) з сім`єю з семи осіб на право зайняття житлового приміщення житловою площею 64,6 кв.м., яке складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить позивачу [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 квітня 2019 року у справі №464/1264/15-ц, яке набрало законної сили 27 травня 2019 року, а також не оспорюється учасниками справи. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Правилами утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зокрема частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів, очищення дахів та покрівель від сміття, бруду, листя , скидання з дахів та покрівель снігу та льоду. Згідно із пунктами 4, 5, 6 частини другої статті 24 Закону України N 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силам або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що будинок за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансі відповідача ЛКП «Житловик-С». Вказане також визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву. Судом встановлено, що позивач неодноразово, протягом тривалого часу зверталась до відповідача ЛКП «Житловик-С» з приводу затоплення її квартири, просила вжити заходи щодо запобіганню затопленню, здійснити ремонт даху над її квартирою, скласти відповідні акти про затоплення, що зокрема підтверджується заявами позивача від 01.10.2008, 06.11.2008, 14.11.2008, 18.11.2008, 25.03.2009, 27.03.2009, 31.03.2009, 11.05.2010, 19.10.2010, 02.11.2010, 10.11.2010, 19.11.2010, 31.10.2012, 21.12.2012, 01.03.2016, 22.03.2016, 18.05.2016, 01.06.2016, 24.01.2017 (т.1 а.с. 32-90). Згідно акту від 06.11.2008 складеного комісією ЛКП «Житловик-С» (т.1 а.с.114), встановлено, що на час перевірки покрівля над квартирою [ADDRESS] дійсно протікає над житловою кімнатою, кухнею, коридором. Згідно акту від 02.04.2009 складеного комісією ЛКП «Житловик-С» (т.1 а.с.116), під час обстеження покрівлі над квартирою [ADDRESS] , встановлено, що під час дощу промокають зовнішні стіни, не правильно при забудові виконана лівнева каналізація, яка проходить через квартиру, також є заломи на самій покрівлі. В 2008 році працівниками ЛКП «Житловик-С» проведено поточний ремонт покрівлі, але стіни промокають дальше. Як вбачається з листа директора ЛКП «Житловик-С» адресованого Климишин Т.Ф. №100 від 06.04.2009 (т.1 а.с.117), при комісійному обстеженні встановлено факт замокання зовнішніх стін квартири позивача. Згідно акту від 29.02.2016 складеного комісією ЛКП «Житловик-С» (т.1 а.с.123), при обстеженні квартири [ADDRESS] , встановлено, що внаслідок закупорки лівневої каналізації пройшло незначне замокання в квартирі біля лівневої каналізації, технічного поверху та сходової клітки. Надаючи оцінку численним зверненням позивача до ЛКП «Житловик-С» та наявним в матеріалах справи актам, якими встановлено факт протікання покрівлі над квартирою позивача, суд приходить до висновку, що ЛКП «Житловик-С» не належно виконувало обов`язки з утримання даного будинку в частині ремонту покрівлі, скидання з дахів та покрівель снігу та льоду, а тому і відповідальність за залиття (протікання покрівлі, замокання зовнішніх стін) квартири позивача покладається саме на цього відповідача. Відтак, бездіяльністю відповідача ЛКП «Житловик-С», яка полягає у неналежному утриманні будинку, що призвело до залиття квартири позивача, останній була завдана матеріальна шкода. Разом з тим, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Визначення розміру збитків, спричинених затопленням може бути здійснено різними способами, а саме: безпосередньо в акті про залиття може бути вказано розмір збитків, складання дефектного акту житлово-експлуатаційною організацією вартість відшкодування за яким розраховується відповідно до Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013). Розмір збитків визначається також на підставі кошторисної документації, складеної будівельно-ремонтною організацією, оцінки вартості матеріальних збитків щодо ремонтно-відновлювальних робіт, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, повноваження якого підтверджується сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності, проведенням будівельно-технічної експертизи експертом, який має відповідні знання в даній сфері, що підтверджується посвідченням. При визначенні розміру збитків суб`єкти оціночної діяльності та експерти відповідно до наявних методик, визначають також і фізичний знос внутрішнього оздоблення квартир, що має значення для визначення суми, яка підлягає відшкодуванню. Позивачем на обґрунтування завдання матеріальної шкоди у розмірі 100000 грн. долучено до матеріалів справи угоду про виконання робіт, комерційну пропозицію, видаткові накладні, чеки. Надані позивачем докази на підтвердження розміру збитків не відображають дійсний стан квартири до затоплення, після затоплення, час проведення останнього ремонту у квартирі. Позивачем не подано суду належних та допустимих доказів, які б відображали вартість реальних збитків, визначених спеціалістом на підставі спеціальних знань із застосуванням положень відповідних актів, спеціальних програм для здійснення калькуляції вартості відновлювального ремонту, як це зокрема передбачено ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відтак, позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 100000 грн. задоволенню не підлягає. Покликання [PERSON] на ту обставину, що в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 (справа № 464/399/16-а), колегія суддів вказала, що не ставить під сумнів надані позивачем докази на підтвердження завданої матеріальної та моральної шкоди, зазначеного висновку не спростовує, оскільки судом апеляційної інстанції не надавалась оцінка зазначеним доказам. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн., то така підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В результаті затоплення квартири позивачки, яке відбувалось неодноразово, внаслідок бездіяльності ЛКП «Житловик-С», було пошкоджено майно позивача. Відтак, позивачці було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який вона пережила, а для відновлення придатного для життя стану квартири, їй довелось прикласти додаткових зусиль, чим викликані певні зміни в її повсякденному житті. Крім того, з огляду на безвідповідальне ставлення відповідача до свого обов`язку по утриманню будинку, позивачці довелось звернутися до суду і витратити час і кошти на відшкодування завданої їй шкоди. А тому, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, завданих пошкодженням майнапозивача, їх тривалості, наслідків та інших негативних впливів, з урахуванням обставин справи, суд прийшов до переконання, що з відповідача ЛКП «Житловик-С» на користь позивача необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Щодо заяви ЛКП «Житловик-С» про застосування строків позовної давності суд враховує наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності встановлюється у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду. [PERSON] звернулась в суд з даним позовом 02.01.2019. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Судом встановлено, що бездіяльність відповідача ЛКП «Житловик-С», яка проявилась в неналежному утриманні будинку, мала систематичний та триваючий характер, що підтверджується як численними зверненнями позивача на протязі 2008-2017 років так і актами ЛКП «Житловик-С» від 06.11.2008, 02.04.2009 та 29.02.2016. Порушення прав позивача носять триваючий характер, а актом від 29.02.2016 встановлено порушення прав позивача в межах строків позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для відмови в позові в зв`язку з спливом позовної давності - відсутні. Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідачів вирішити питання щодо похилого даху над п`ятим під`їздом будинку [ADDRESS] , то така не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні позивач зверталась до Львівської міської ради з приводу надання їй дозволу на добудову скатного даху. Листом Сихівської районної адміністрації №34/3-К-9782 від 09.06.09. (т.1 а.с. 118) позивачу надано відповідь щодо її звернення про надання дозволу на надбудову мансардного поверху з шатровим дахом над квартирою [ADDRESS] . Так, у вказаному листі зазначено, що для розгляду міжвідомчою комісією при районній адміністрації питання щодо влаштування шатрового даху позивачу необхідно підготувати і подати ряд документів та зазначено перелік даних документів. Згідно листа Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради №2401-1630 від 19.04.2018. (т.1 а.с.230), позивачу надано відповідь на звернення щодо надання дозволу на будівництво скатного даху з мансардою над будинком [ADDRESS] та роз`яснено порядок отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт, а також зазначено перелік документів, які необхідні для отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію квартир останнього поверху з розширенням за рахунок надбудови мансардного поверху. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено порядок отримання містобудівних умов та обмежень, а також порядок отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт. Разом з тим, позивачем вказаних вимог закону не виконано та не подано вищезазначених документів для отримання містобудівних умов та обмежень, а відтак суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідачів вирішити питання щодо похилого даху задоволенню не підлягає. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак суд приходить до висновку, що з відповідача ЛКП «Житловик-С» на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 107,58 грн. На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», ст.ст.979, 1187 ЦК України,

Outcome: approved