overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що у січні 1975 року відповідно до ордеру № 329 від 24.01.1975 року бабуся позивачки [PERSON] разом із членами родини вселилась у квартиру [ADDRESS]. Наймачем житла квартири [ADDRESS] з моменту вселення була [PERSON], інші наймачі цього житлового приміщення відсутні. Особисто позивачка разом з членами родини - бабусею [PERSON] та матірю [PERSON] - мешкала у цій квартирі з дати народження 18.11.1976 року та на цей час продовжує проживати за вказаною адресою. 16.08.2012 року померла мати [PERSON], а 19.05.2015 року померла [PERSON] За час коли була жива бабуся позивача з нею постійно проживали однією сімєю і були членами однієї родини, вели спільний побут, що обумовлювало сумісне домашнє господарство, спільний бюджет і взаємні права та обовязки, зокрема, позивачка особисто сплачувала вартість комунальних послуг, доглядала за бабусею, купувала продукти, готувала їжу, прибирала помешкання. Одразу після смерті наймача [PERSON] позивачка звернулась з письмовою заявою про переоформлення договору найму житлового приміщення до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, але згідно відповіді, позивачці було відмовлено у переоформленні договору найму житлового приміщення та порекомендовано звернутись до судових органів з метою встановлення акту проживання разом з наймачем і ведення з ним спільного господарства. На підставі викладеного позивачка просить суд встановити факт проживання та ведення спільного господарства разом з [PERSON] - наймачем квартири [ADDRESS] та зобовязати відповідача укласти з позивачем договір найму спірного житлового приміщення. В судовому засіданні представники позивача наполягли на заявленому позові у повному обсязі, а представники відповідачів у судове засідання не явилися, при цьому районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району подала суду заяву, якою просила справу розглядати без їх участі, не заперечуючи проти заявлених позовних вимог. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом, за яким просить стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/3 частини від заробітку, щомісяця, до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х річного віку, а відповідач подав зустрічний позов, яким просить зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], до 1/5 частки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з наведеним вище позовом, та просила, розірвати шлюб з відповідачем, укладений 25.02.1995р., актовий запис №4, прізвище набуте в шлюбі залишити. В обґрунтування заявленої вимоги вказує, що зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним разом до вересня 2016 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин непорозуміння один з одним, різні погляди на життя, неповага. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі, оскільки він існує лише юридично. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. До судового засідання сторони не зявилися, повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, терміну на примирення не надавати. Відповідач письмово клопотав щодо розгляду справи про розірвання шлюбу без його участі, позовні вимоги визнає. Розгляд матеріалів здійснюється за нормами ст.158 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, що узгоджується з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Вбачається, що 25.02.1995 року [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі, зареєстрували шлюб, актовий запис №4 (свідоцтво про шлюб, Серія І-СР №130291 від 08.09.2016р., повторне). Неповнолітніх дітей у шлюбі не встановлено, зі слів позивача син [PERSON] є повнолітнім. Подружжя сімейних стосунків не підтримує. Подальше збереження сімї неможливе, миритися не бажають. Шлюб фактично розпався, і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, так як проживання як подружжя, суперечить їх інтересам. Отже, виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Суд, вважає за доцільне, згідно заявленого клопотання позивачем залишити прізвище, після розірвання шлюбу, набуте в шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України, як особі яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з наведеною вище вимогою, та вказує, що 24.09.1988 року Відділом ЗАГС Городищенського райвиконкому Черкаської області зареєстровано шлюб з [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу мають 2 дітей - дочку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Одруження виявилося невдалим по тій причині, що не бажають спільно проживати, мають різні характери і відповідач з 24.08.2017 року проживає з іншою сім'єю. Зважаючи на дані обставини, примирення не можливе. Спір про поділ спільного сумісного майна вирішуватиметься в іншому порядку. В рахунок відшкодування понесених судових витрат стягнути 640,00грн. з [PERSON]. До суду сторони не з'явилися, повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Розгляд матеріалів цивільної справи здійснюється з урахуванням положень ч.2 ст.158, ст.174 ч.4 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, відповідача, та вивчивши наявні докази у справі, приходить до наступного. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Вбачається, 24.09.1988 року [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі, у Відділі ЗАГС Городищенського райвиконкому Черкаської області, зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.09.1988 року, актовий запис №141. Подружжя малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, та проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Ніхто із сторін не ставить питання про надання часу для примирення, вказують що збереження сім'ї суперечить їх інтересам. За нормами ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Суд, відповідно до заявленого позивачем, вважає за доцільне, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України, та стягує понесені позивачем судові витрати, що узгоджується з ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з наведеною вище вимогою, та зазначає, що 23.03.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], проживали до серпня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не сумісні характери. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, оскільки він існує лише юридично. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. Місце проживання дитини визначити з нею, та залишити прізвище набуте у шлюбі. До суду сторони не з'явилися, є повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Розгляд матеріалів цивільної справи здійснюється з урахуванням положень ч.2 ст.158, ст.174 ч.4 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, відповідача, та вивчивши наявні докази у справі, приходить до наступного. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Вбачається, 23.03.2012 року [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі, у Виконкомі Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області зареєстрували шлюб (Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис №1 від 23.03.2012 року). 13.03.2012 року народилася дитина [PERSON] (Свідоцтво про народження [NUMBER], актовий запис №4 від 23.03.2012 року), яка за даними довідки Петропавлівської сільської ради №533/02-21 від 01.09.2017 року проживає з матір'ю, позивачем у справі. Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Ніхто із сторін не ставить питання про надання часу для примирення, вказують що збереження сім'ї суперечить їх інтересам. За нормами ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Суд, відповідно до заявленого, визначає місце проживання дитини з матір'ю (ст.109 СК України), та залишає позивачу після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі (ст.113 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, вказуючи, що з 20 жовтня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя фактичного припинені подружні стосунки з відповідачем з квітня 2013 року. Вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, повідомивши письмово про розгляд справи в її відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд за вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 853. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Також судом встановлено, що із-за різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння, поваги і довіри, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки з квітня 2013 року, примирення за цей час не наступило, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 СК України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, вказуючи, що з 23 вересня 201 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з червня 2013 року фактичного припинені подружні стосунки з відповідачем. Вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 23 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 718. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Також судом встановлено, що із-за різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки з червня 2013 року, примирення за цей час не наступило, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 СК України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.08.2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 353. Від спільного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися. З грудня 2012 року сторони припинили проживати разом та припинили вести спільне господарство. Позивачка, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивачка не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 353, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 651 від 07.12.2010 року, серія [NUMBER] (а.с.6). Дочка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом КП «ЖЕО № 8» (а.с.8). Спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, сторони мешкають окремо, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з 01.06.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини сторони припинили три місяці тому, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вона, позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно та поновлена бути не може, просить позов задовольнити. Спору про майно немає. Після розірвання шлюбу, залишити прізвище набуте у шлюбі. В судовому засіданні позивач не була присутньою, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами цивільної справи, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд розглядає справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, згідно свідоцтву про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року ( а.с.5). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с.6). Майнового спору між сторонами немає, шлюбні стосунки не підтримують, мешкають окремо, до примирення не прагнуть, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена та задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з 04.03.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини сторони припинили через різні характери та погляди на життя. У теперішній час мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вона, позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно та поновлена бути не може, просить позов задовольнити. Спору про майно немає. Після розірвання шлюбу, просила відновити дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач підтримала доводи викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, який був присутній в судовому позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, згідно свідоцтву про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2011 року ( а.с.6). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с.7). Майнового спору між сторонами немає, не підтримують шлюбні стосунки , мешкають окремо, до примирення не прагнуть, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена та задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved