Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом відповідачів про визнання договору поруки припиненим, зазначивши, 17.12.2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 114/07, відповідно до умов якого останній отримав кредит на придбання нерухомості у розмірі 554000 доларів США за сплатою відсотків 14 % річних, терміном повернення 17.12.2010 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON], ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір поруки від 17.12.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов»язалася солідарно відповідати перед кредитором за виконанням [PERSON] зобов»язань у повному обсязі за кредитним договором № 114/07 від 17.12.2007 року до повного виконання зобов»язань за кредитним договором. При цьому відповідно до п.1.2 договору поруки від 17.12.2007 року сторони погодили, що зобов»язання поручителя перед кредитором є безумовними і ніяких умов, крім передбачених цим договором не потребують. Однак, в порушення вищенаведеного п.1.2 договору поруки та вимог ч.1 ст.559 ЦК України яка є імперативною нормою, кредитор та боржник самостійно, без відповідної згоди поручителя, 14.07.2008 року уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 114/07 від 17.12.2007 року, якою сторони домовилися викласти пункт 1.4 договору від 17.12.2007 року в наступній редакції: «За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 15 процентів річних». Зазначені додаткові витрати є порушенням з боку ПАТ «ВіЕйБі Банк» п.1.2 договору поруки, оскільки у результаті укладення додаткової угоди №1 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] самостійно, без відповідної згоди та повідомлення [PERSON], збільшили обсяг її відповідальності. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав позов, посилаючись на наведені в ньому обставини та просив його задовольнити. Представник відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до умов договору поруки від 17.12.2007 року [PERSON] зобов»язалася солідарно відповідати перед кредитором за виконанням [PERSON] зобов»язань у повному обсязі за кредитним договором № 114/07 від 17.12.2007 року до повного виконання зобов»язань за кредитним договором. Строк дії договору поруки встановлений - повне виконання зобов»язань за кредитним договором, який до теперішнього часу не настав, а тому відсутні підстави для визнання договору поруки недійсним. Також зазначив, право банку для звернення до суду із позовною заявою про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з відповідачів виникло з 10.02.2010 року, скористатися таким правом, відповідно до закону банк може на протязі трьох років, але не пізніше закінчення строку дії договору поруки, яким є повне виконання зобов»язань за кредитним договором. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство у відповідності до ст.ст. 10, 11 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Згідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підстави припинення зобов»язання визначені законодавцем у статті 598 ЦК України. Припинення зобов»язання - це остання стадія його існування, з закінченням якої первинний юридичний зв»язок між сторонами, обумовлений у конкретному зобов»язанні втрачається. Правовідносини, що стосуються поручительства, регулюються параграфом 3 глави 49 ЦК України. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. 17.12.2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 114/07, відповідно до умов якого останній отримав кредит на придбання нерухомості у розмірі 554000 доларів США за сплатою відсотків 14 % річних, терміном повернення 17.12.2010 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON], ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір поруки від 17.12.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов»язалася солідарно відповідати перед кредитором за виконанням [PERSON] зобов»язань у повному обсязі за кредитним договором № 114/07 від 17.12.2007 року до повного виконання зобов»язань за кредитним договором. 14.07.2008 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 114/07 від 17.12.2007 року, якою сторони домовилися викласти пункт 1.4 договору від 17.12.2007 року в наступній редакції: «За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 15 процентів річних». Даною додатковою угодою, без повідомлення та отримання відповідної згоди [PERSON], збільшено обсяг її зобов»язань (відповідальності), що є порушенням ч.1 ст.559 ЦК України. Оскільки суду не надано доказів наявності згоди [PERSON], як поручителя, на зміну обсягу основного зобов»язання та її належне повідомлення, суд приходить до висновку про наявність передбачених цивільним законом підстав для припинення договору поруки і обумовлених ним правовідносин На підставі викладеного,

Outcome: approved