Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , який починаючи з 21.03.2014 проживав та був зареєстрований в Єлизаветградківському психоневрологічному інтернаті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з ј квартири [ADDRESS] . За життя її батько заповіт на випадок своєї смерті не залишив. Після смерті батька дуже сильно захворіла її мати [PERSON] , [INFO] , яка майже через рік, а саме [INFO] також померла. Втрата батька, а потім матері повністю дезорієнтувала її в юридичному полі, щодо необхідності та процедури оформлення спадщини, яка залишилася після смерті батька. З часом через борги вона була вимушена поїхати на заробітки до республіки Польща. 10.02.2020 звернулася до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренка Ю.І. з наміром прийняти спадщину, однак, з`ясувалося те, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме 6 місяців від моменту відкриття спадщини. Зазначає, що в установлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини після смерті батька через низьку юридичну обізнаність, а також у зв`язку з тим, оскільки вважала, що власником квартири є її мати [PERSON] , а те що її батько є співвласником квартири вона дізналася після смерті матері. Також зазначила, що через значні матеріальні витрати понесені на перевезення з Єлизаветградки до м. Світловодськ та поховання її батька, а також лікування матері була вимушена поїхати на заробітки до Польщі, у зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. Ухвалою від 26.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с. 31-32). Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 54-55). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що коли померла її мати і вона почала оформлювати квартиру, дізналася про наявність майна у батька. Мати хворіла та не оформлювала квартиру після смерті батька, тому вона і не знала про існування спільної власності. Представник позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що всі причини пропуску строку звернення до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини у своїй сукупності є поважними. Про існування у батька власності на квартиру позивач дізналася лише після смерті матері, коли почала оформлювати майно після її смерті. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 41). Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки ОСББ «Молодь 2019» [PERSON] був зареєстрований та проживав з 25.11.1987 по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою на момент проживання були зареєстровані: онук - [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). З довідки виданої виконкомом Єлизаветградківської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області від 10.02.2020 № 201 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав з 21.03.2014 по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Єлизаветградківською сільською радою від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с. 10). Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 02.02.2001, орган приватизації - виконавчий комітет Світловодської міської ради посвідчив, що квартира загальною площею 58,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах (а.с. 13). Згідно Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.02.2020 та 06.03.2020, інформація відносно прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 14, 43). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданої 06.03.2020, інформація відносно прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 44-46). На звернення позивача до нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, письмовою відповіддю нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що спадкоємцем пропущено встановлений законодавством шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 15). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень викладених у пункті 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», не можуть вважатися поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, чи встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні наведеним роз`ясненням правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12, від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15, а також постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 751/9305/16-ц та від 08.04.2019 у справі № 143/1461/17. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, суд приходить до висновку, що необізнаність позивача про наявність у спадкодавця спадкового майна, юридична необізнаність щодо строку на звернення з заявою про прийняття спадщини, не є поважними причинами з яких позивачем пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Окрім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на неможливість звернення до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з її перебуванням в іншій країні, оскільки відповідно до Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 27.12.2004, вчинення нотаріальних дій покладається на консульських посадових осіб, які працюють в дипломатичних представництвах та консульських установах України. Даним Положенням передбачено, що на консула покладені обов`язки по вчиненню нотаріальних дій в сфері спадкового права які повністю тотожні обов`язкам нотаріуса на території України. Крім того, факт перебування позивача в Республіці Польща сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019, справа № 161/9998/17. З огляду на досліджені норми законодавства та докази, суд вважає, що позивач мала можливість подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, як під час перебування в Україні, так і під час перебування за кордоном, у визначений законодавцем спосіб, незалежно від місця свого проживання та знаходження. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відтак наведені [PERSON] причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові, судові витрати, понесені позивачем, необхідно віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed