Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу № 474-К від 09.12.2014 р. вона була прийнята на посаду оператора колл-центру відділу роботи з населенням до КП «Сумижитло» СМР. Відповідач, у встановлені чинним трудовим законодавством строки, з жовтня 2015 р. не виплачував їй заробітну плату. 26.01.2016р. вона була змушена звільнитися з займаної посади оператора колл-центру відділу роботи з населенням за власним бажанням, відповідно до ст. 38 ч. 3 КЗпП України, в зв'язку з порушенням відповідачем законодавства про працю та умов колективного договору (несвоєчасна виплата заробітної плати) (наказ № 21-К від 26.01.2016 р.). Однак, в день звільнення 26.01.2016 р. відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми, належні при звільненні та не здійснив виплату належних сум. Згідно довідки відповідача № 223/15.01-08 від 25.05.2016 р. середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 5278,01 грн., середньоденна заробітна плата складає 203 грн. У звязку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при її звільненні, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшов 81 день, просила стягнути середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 16443 грн. та по час постановлення судового рішення. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги. Суду пояснила, що стягнута за судовим наказом суду від 12.02.2016 р. заборгованість по заробітній платі в розмірі 19827,61 грн. відповідачем виплачена 03.06.2016 р, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного отримання заборгованості по заробітній платі, тобто по 02.06.2016 р. включно. Представник КП «Сумижитло» СМР, будучи належним чином повідомленим про час та місце справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Надано заяву про часткове визнання позовних вимог, згідно якої вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку по день постановлення судового рішення не визнали. В обґрунтування заперечень зазначили, що КП «Сумижитло» СМР не могло вчасно провести з позивачем розрахунок при звільненні, оскільки на час звільнення на примусовому виконанні у відділі Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження № б/н, боржником у якому виступає КП «Сумижитло» СМР. При примусовому виконанні даного зведеного виконавчого провадження старшим державним виконавцем ВДВС Сумського міського управління юстиції [PERSON] було накладено арешт на банківські рахунки підприємства. Відповідно до п. 3-4 постанови про арешт коштів боржника від 03.12.2015 р. по ЗВП № б/н накладені арешти на рахунки боржника з липня 2015 р. Вказують, що саме внаслідок виконання постанови про арешт коштів боржника КП «Сумижитло» СМР не мало змоги виплатити відповідні грошові суми при звільненні позивача, тому їх вина відсутня, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у період з 10.12.2014 р. по 26.01.2016 р. позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах, працювала на посаді оператора колл-центру відділу роботи з населеням КП «Сумижитло» СМР (а.с. 6). Наказом Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради № 21-К від 26.01.2016 р. «Про звільнення [PERSON]В.» [PERSON] звільнено з посади оператора колл-центру відділу роботи з населенням 26.01.2016 р. за власним бажанням у звязку з порушенням КП «Сумижитло» СМР законодавства про працю та умов колективного договору (несвоєчасна виплата заробітної плати) відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 10). Судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.02.2016 р. (№ 592/1424/16-ц, провадження №2-н/592/85/16) з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 11.02.2015 року в сумі 19827 грн. 61 коп. (а.с.17). Заборгованість по зазначеній заробітній платі стягнута за рішенням суду, виплачена позивачу 03.06.2016 р., що підтверджується заявою на видачу готівки № 66 від 03.06.2016 р. (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. Доводи відповідача про відсутність його вини у затримці розрахунку при звільненні у звязку з накладенням арешту на рахунки боржника у виконавчому провадженні суд вважає необґрунтованими, оскільки ця обставина не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Згідно Довідки КП «Сумижитло» СМР від 25.05.2016 р. №223/15.01-08 середньоденна заробітна плата позивача становить 203 грн. 00 коп. (а.с. 11). Період затримки розрахунку при звільненні позивача по день здійснення виплати заборгованості по заробітній платі 02.06.2016 р. становить 88 робочих дні (січень 2016 р. - 3, лютий 2016 р. 21, березень 2016 р. - 22, квітень 2016 р. 21, травень 2016 р. - 19, червень 2016 р. 2). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.01.2016 року по 02.06.2016 року включно у сумі 17864 грн. 00 коп. (203 х 88 = 17864 грн. 00 коп.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити стягнути з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.01.2016 року по 02.06.2016 р. включно у сумі 17864 грн. 00 коп., з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved