Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], з яким вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак з червня 2011 року проживали разом однією сім'єю та він визнав себе батьком дитини, про що зроблений відповідний запис в свідоцтві про народження дитини. З жовтня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо один від одного. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] не працевлаштована, отримує пенсію по інвалідності, інших доходів окрім пенсії у неї не має. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задовольнити. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Згідно ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за заявою чоловіка , який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 196968, виданого 11 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Як вбачається з довідки Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області № 381 від 12 березня 2015 року, [PERSON] проживає [INFO] з дочкою -[PERSON], [INFO] (а.с.4). Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину- Скоропанюк [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від матеріального утримання неповнолітньої дочки, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав. Визнання [PERSON] позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір: в дохід держави в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved