Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.09.2009 року по 31.07.2013 року під час якого була народжена дитина - син [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не брав, має заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач не цікавиться станом здоров'я дитини, фізичним та духовним розвитком, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги, тому просить суд позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та повідомлення в засобах масової інформації, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Миронівської райдержадміністрації Київської області до суду не явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі з 22.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі у якому була народжена дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про його народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області 24.01.2012 року і зроблено відповідний запис за № 146 ( а.с.7). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2013 шлюб між батьками дитини було розірвано. Згідно рішення суду позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище «[PERSON]». Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2012 року з батька дитини на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини та матері. Відповідач жодного разу аліментів на користь позивача не сплатив, що підтверджується довідкою міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 14.07.2014 року № 339. Згідно даної довідки заборгованість станом на 01.06.2014 становить 11 372,40 грн. ( а.с.6). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2014 року з відповідача на користь позивача була стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів, в розмірі 38484,86 грн. та судові витрати в розмірі 1084,86 грн., що також не відшкодовано відповідачем. Як пояснила позивач, що підтверджується письмовими матеріалами справи, дитина проживає з позивачем. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, виховання дитини, не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, не надає матеріальної допомоги, має заборгованість по виплаті аліментів. На підставі досліджених обставин органом опіки і піклування Миронівської райдержадміністрації було видано письмовий висновок, згідно якого, з врахуванням інтересів дитини, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.141 СК України, той із батьків, хто проживає окремо, зобов'язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. На підставі ст. 164 СК України батьків слід позбавляти батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його доньки. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд, оцінивши всі докази у їхній сукупності, вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими тому позов підлягає задоволенню, необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його сина [PERSON],[INFO]. Крім цього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у відповідності до ст.88 ЦПК України. В частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2100,00 грн. слід відмовити, оскільки дані витрати є значно завищеними з врахуванням того, що адвокат не приймав участі у розгляді справи і його розрахунок ( а.с. 18) не відповідає вимогам діючого законодавства. Наявність лише угоди на надання правової допомоги, розрахунку витрат на правову допомогу та квитанції про оплату правової допомоги (а.с. 16-19) не надає суду підстав для стягнення зазначеної суми витрат на правову допомогу. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі ст.ст. 41,150, 164-166, Сімейного кодексу України та

Outcome: partial