Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, вона та відповідач [PERSON] 02 листопада 2013 року зареєстрували законний шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом зі мною. На теперішній час, позивач та відповідач знаходяться в процесі розлучення. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, позивач вимушена подати до суду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис від 23.10.2015 року в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії І-КИ № 262077, виданого 02 листопада 2013 року виконкомом Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] 02.11.2013 року зареєстрували шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 480986, встановлено, що її батьками є сторони у справі. Згідно довідки про склад сімї, виданої квартальним комітетом № 12 Синельниківської міської ради від 24.08.2015 року, [PERSON], [INFO] проживає разом зі своєю матірю [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. В ч.1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоровя дитини, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки визнані відповідачем та підтверджені документально. Згідно вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 179, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved