Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що 06 липня 2002 року з відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. 27 квітня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання малолітнього сина, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття та судові втрати. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в частково, просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 30 % від заробітної плати.. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 06 липня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №802 (а.с.11). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем (а.с.12) 27 квітня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с. 6). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач просила про стягнення аліментів в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання малолітнього сина. Відповідач частково визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 30 % від заробітної плати. Відповідач працездатний, не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги частково, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, дитина потребує матеріальної допомоги. В решті позовних вимог відмовити. Розмір аліментів позивачкою зазначено з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial