Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до ФОП [PERSON] за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ «Акцент-Банк». Свій позов мотивувала тим, що 10 грудня 2013 року між сторонами був укладений договір на купівлю та встановлення вікон. Відповідно до цього договору виконавець зобов'язувався виготовити металопластикові конструкції протягом 14-35 робочих днів з моменту оплати, а замовник оплатити їх вартість, яка становить 4381 грн., та прийняти роботу. Позивач для виконання своїх зобов'язань за договором уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк». Кошти були перераховані банком на рахунок відповідача, однак остання в строк вказаний в договорі і на сьогоднішній день свої зобов'язання не виконала. За таких обставин позивач просить розірвати договір, укладений між сторонами, стягнути з відповідача 4381,00 грн., а також пеню в розмірі 1441,02 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо виконання зобов'язань, наслідків їх порушення. Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року [PERSON] уклала з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір, відповідно до якого остання зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі метало-пластикових конструкцій, а замовник оплатити та прийняти готовий виріб. Відповідно до п.2.1. договору вартість виробу становить 4381,00 грн. Відповідно до п.3.2. договору, після проведення оплати виконавець зобов'язується передати замовнику у власність виготовлені протягом 14-35 робочих днів з моменту укладення договору вироби. Замовник свої зобов'язання виконала. Для проведення оплати 18 грудня 2013 року [PERSON] уклала договір з ПАТ «Акцет Банк», відповідно до умов якого банком перераховані кошти на рахунок виконавця. Відповідно до положень п. 3.9 Договору, обов'язки виконавця за даним договором вважаються виконаними у повному об'ємі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів. Виконавець свої зобов'язання у встановлений договором строк та станом на день розгляду справи у суді не виконала, металопластикові вікна не виготовлені та не передані замовнику, акт прийому-передачі виробів між сторонами не підписаний. Відповідно до п.4.2 договору в разі невиконання виконавцем п.3.2 договору, він зобов'язаний виплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен робочий день. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом; одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання; внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим; якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця; у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач свої зобов'язання не виконала, що в свою чергу спричинило позбавлення позивача значною мірою того, на що вона розраховувала при укладенні договору від 10 грудня 2013 року. Таким чином, суд приходить до висновку про розірвання договору, а сплачені позивачем кошти в сумі 4381,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. Щодо стягнення пені, то суд зазначає, що відповідно до умов договору, як зазначалося вище, неустойка розраховується за кількість прострочених робочих днів. Однак, позивач здійснила її розрахунок виходячи із кількості прострочених календарних днів. Тому, враховуючи норму робочих днів в період з 01 лютого 2014 року по 26 грудня 2014 року (період зазначений позивачем), яка становить 227 робочих днів, пеня становитиме 994,26 грн. (4381,00 грн. Х 0,1% Х 100 Х 227), яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і судовий збір. З врахуванням того, що позивач звільнений від його сплати, а ним заявлені вимоги як майнового, так і немайнового характеру, тому з відповідача підлягає стягненню 487,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial