Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.11.2003 зареєструвала з відповідачем шлюб у Іванковецькій сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області за актовим записом №5. Від подружніх стосунків мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. З липня 2020 року шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши у\~судовому засіданні\~матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони 22.11.2003 зареєстрували шлюб у Іванковецькій сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №5. Від подружніх стосунків сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. З липня 2020 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дітям, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у розмірі 452 грн. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 452 грн. Крім того, позивачем при поданні даного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 904 грн., однак відповідно до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка підлягала сплаті, становила 908 грн., тому враховуючи повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача недоплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 4 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved