Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсною угоду про порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], укладений між нею і відповідачами 24-25.02.2010 року та встановити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між нею і відповідачами за одним із висновків експертизи, відповідно до часток кожного у спільній власності. При цьому посилається на те, що вона та відповідачі є співвласниками житлового будинку за вищезазначеною адресою, які уклали угоду про порядок використання земельної ділянки. Однак земельна ділянка, що виділялась в користування позивачу за вказаною угодою не відповідає частці власності позивача на житловий будинок, а тому зазначена угода порушує права позивача на користування земельною ділянкою. Крім того, між співвласниками будинку виник спір з приводу встановлення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Єригіної І.М. від 22.07.2015 року відкрито провадження у справі. Ухвалами судді Богунського районного суду м. Житомира Семенцової Л.М. від 01.04.2016 року цивільну справу прийнято до свого провадження та залишено позовну заяву без руху. 18.04.2016 року на виконання вищезазначеної ухвали до суду від позивача надійшла заява з позовною заявою з аналогічними первісному позову вимогами, а також додатками. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.10.2016 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Семенцової Л.М. від 16.01.2017 року відновлено провадження у справі. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.08.2017 року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.08.2017 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по іншій цивільній справі. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 15.01.2019 року поновлено провадження у справі. У зв'язку зі смертю 19.03.2018 року відповідача [PERSON], в судовому засіданні 23.01.2019 року до участі у справі у якості правонаступника померлого відповідача залучено [PERSON] 27.02.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він просив застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 висновку судової експертизи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 висновку судової експертизи. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.02.2010 року між співвласниками жилого будинку по [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено угоду про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за вказаною адресою загальною площею 0,1303 га. Угода була підписана всіма співвласниками із зазначенням їх серії і номеру паспорту та ідентифікаційного коду. Відповідно до вищезазначеної угоди співвласникам виділялись у користування земельні ділянки відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності на жилий будинок, а саме: [PERSON] площею 0,0417 га відповідно до ідеальної частки 32/100, [PERSON] площею 0,0443 га відповідно до ідеальної частки 34/100 та [PERSON] площею 0,0443 га відповідно до ідеальної частки 34/100 із зазначенням обмеження для обслуговування жилого будинку та земельної ділянки спільного користування площею 0,0104 га. На підтвердження укладення угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 26.02.2010 року склали заяву, посвідчену приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Пріма Н.В. Відповідно до ст.88 ЗК України в редакції чинній на час укладення оскаржуваної угоди, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ст.120 ЗК України в редакції чинній на час укладення оскаржуваної угоди, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, розмір земельних ділянок, які виділялися у користування співвласників за оскаржуваною угодою відповідав розмірам їх часток у праві спільної часткової власності на жилий будинок, які існували на той час. Угода підписана всіма співвласниками та підтверджена нотаріально посвідченою заявою. Зміна розміру ідеальних часток співвласників у подальшому, не є підставою для визнання раніше укладеної угоди про порядок користування земельною ділянкою недійсною. Будь-яких обставин невідповідності оскаржуваної угоди вимогам ст.203 ЦК України або інших норм закону, позивачем не доведено та судом не встановлено. Оскільки угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою була укладена з дотриманням вимог ст.ст.88, 120 ЗК України та ст.203 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання її недійсною. На підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 22.07.2010 року №530 співвласникам жилого будинку по [ADDRESS] видано свідоцтва про право власності на житловий будинок від 23.07.2010 року, відповідно до яких їх частки у праві приватної спільної часткової власності склали: [PERSON] - 52/100, [PERSON] - 24/100, [PERSON] - 24/100. Рішенням 3 сесії Житомирської міської ради 6 скликання від 03.03.2011 року №95 співвласникам вказаного жилого будинку надано безоплатно у власність земельну ділянку за вищезазначеною адресою загальною площею 0,1000га та в оренду на 10 років: [PERSON] площею 0,0097 га, [PERSON] площею0,0103 га та [PERSON] площею 0,0103 га. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.02.2013 року [PERSON] виділено в натурі приміщення в рахунок належних їй на праві власності 52/100 ідеальних часток. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 19.05.2016 року виділено у власність [PERSON] приміщення, що складають 24/100 ідеальних часток будинковолодіння. Після смерті 19.03.2018 року співвласника будинку [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину прийняв її чоловік [PERSON]. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що співвласниками жилого будинку по [ADDRESS] не отримано правовстановлюючі документи щодо права власності або користування земельною ділянкою та між ними виник спір щодо встановлення порядку володіння та користування спільною земельною ділянкою. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року із змінами, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. З огляду на те, що склад співвласників жилого будинку по [ADDRESS] на даний час змінився, як і змінилися їх частки у праві спільної часткової власності, враховуючи судові рішення, а тому суд приходить до висновку, що угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою, укладена 25.02.2010 року явно ущемляє законні права позивача, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, а тому суд не визнає вказану угоду та встановлює новий порядок користування земельною ділянкою. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №421/01-2017 від 10.01.2017 року судовим експертом Свістуновим І.С. запропоновано два можливих варіанта порядку користування земельною ділянкою площею 0,1303 га по [ADDRESS] з урахуванням рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14.02.2013 року у справі №2-2483/12 та Апеляційного суду Житомирської області від 19.05.2016 року у справі №295/238/13-ц. Суд встановлює порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 вищезазначеного висновку експертизи з врахуванням приміщень, що перебувають у власності співвласників та відповідно до їх часток у праві власності . Крім того, вказаний варіант пропонує лише одну земельну ділянку з обмеженим користуванням на відміну від варіанту №2, який передбачає три таких земельні ділянки та який суд відхиляє. Таким чином, позовна вимога про встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає до задоволення, а тому суд вирішує питання судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial