Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору дарування на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно будинкової книги в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] мати власниці, [INFO] , зареєстрована з 18 липня 1998 року, [PERSON] - власниця, [INFO] , зареєстрована з 17 червня 1995року, [PERSON] - донька, [INFO] , зареєстрована з 28 жовтня 2009 року, [PERSON] - син, [INFO] , зареєстрований з 17 квітня 2015 року, [PERSON] - колишній чоловік власниці, [INFO] , зареєстрований з 11 липня 2018 року. Стверджує, що, [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено Акт депутатом Ірпінської міської Ради Київської області про не проживання особи в житловому приміщенні в будинку [ADDRESS] від 26 березня 2021 року, а також Акт про не проживання особи за місцем реєстрації Комісією у складі мешканців сусідніх будинків з будинком за адресою: [ADDRESS] , від 23 квітня 2021 року. Вказує, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/8597/17 про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, 12 березня 2018 року, рішення набрало законної сили. Натомість, 06 серпня 2019 року [PERSON] уклав новий шлюб з іноземною громадянкою. [PERSON] , зазначає, що місцезнаходження [PERSON] їй невідомо, з нею він не спілкується, на телефонні дзвінки не відповідає, можливо [PERSON] постійно проживає та працює за кордоном. Під час спільного проживання в минулому [PERSON] неодноразово повідомляв їй про свої наміри поїхати на постійне місце проживання та роботу за кордон. Стверджує, що [PERSON] не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі будинком не цікавиться. [PERSON] зазначає, що [PERSON] у будинку порушує її права, оскільки вона не має можливості розпорядитися своїм майном, також дана реєстрація впливає на збільшення вартості комунальних платежів, позбавляє її можливості оформити субсидію. Розрахунок платежів за тверді побутові відходи та рідкі стоки відбувається з розрахунку на 5 осіб включаючи [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу відповідно до договору дарування від 03 серпня 1998 року Серія ААО 844073, зареєстрованого в реєстрі за № 2752, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Тонконог Л.М., на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно копії будинкової книги в будинку [ADDRESS] , зареєстровані громадяни: [PERSON] - мати власниці, [INFO] , зареєстрована з 18 липня 1998 року, [PERSON] - власниця, [INFO] , зареєстрована з 17 червня 1995року, [PERSON] - донька, [INFO] , зареєстрована з 28 жовтня 2009 року, [PERSON] - син, [INFO] , зареєстрований з 17 квітня 2015 року, [PERSON] - колишній чоловік власниці , [INFO] , зареєстрований з 11 липня 2018 року. Згідно Акту депутата Ірпінської міської ради Київської області Літвинова А.В. у складі мешканців сусідніх будинків: [PERSON] та [PERSON] від 26 березня 2021 року, встановлено, що в житловому приміщенні [ADDRESS] [PERSON] не проживає з березня 2020 року. Відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/8597/17 про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, 12 березня 2018 року. Факт реєстрації відповідача в будинку порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, оскільки в будинку він не проживає, житлом не користується, не бере участь в утриманні житла та оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 12ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення від 27 травня 2004 року у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства») Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] , а тому він є таким, що втратив право користування зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved