Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона знаходиться у шлюбі з 16 червня 2008 року, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №85. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спочатку їх сімейне життя склалося добре, але протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Вони намагалися зберегти сім'ю, але навіть народження дитини не допомогло це зробити. Відповідач прохолодно ставиться до своєї сім'ї, не приділяє уваги дитині і взагалі не цінить свою сім'ю. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їх інтересах та в інтересах їхньої дитини вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки постійні суперечки, лайка негативно впливають на них обох та шкодять здоров'ю їхньої дитини і за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спільне господарство не ведуть з травня 2011 року. Вважає, що шлюб між ними є формальний, просить не надавати строку для примирення. Шлюб розривають перший. За усною домовленістю дитина прозиває разом з нею. У зв'язку з зазначеним просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 16.06.2008 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають сумісно та не ведуть спільне господарство з травня 2011 року, спільне життя поміж ними не складається, між ними відсутнє порозуміння та повага, шлюб носить формальний характер, між сторонами відсутнє нормальне спілкування, розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved