Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2015 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на утриманні позивача. [PERSON] навчається на четвертому курсі Таращанського агротехнічного коледжу на денній формі навчання, а тому не має самостійного заробітку. Батько дітей, відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини його заробітку, щомісячно, до досягнення дочкою 23 річного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, подала до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, подав до суду, через канцелярію суду, письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Суд, оглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.03.1997 року, та розірвали його 27.01.2015 року, що підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2015 року, яке ухвалене у справі № 357/15812/14-ц, 2/357/280/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 09.02.2015 року. Сторони являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка на даний час являється повнолітньою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. В суді, також, встановлено, що діти проживають разом з матірю та знаходяться на утриманні матері. Спільне життя між сторонами не склалося, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач не може самостійно утримувати дітей при тому, що дочка [PERSON] продовжує навчання в Таращанському агротехнічному коледжі, що підтверджується довідкою № 201 від 16.09.2015 року. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і тому відповідач як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини сина [PERSON], до досягнення ним повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що донька сторін - [PERSON], [INFO], є студенткою 1У курсу Таращанського агротехнічного коледжу, 1-го рівня акредитації, навчається на денній формі навчання, та термін навчання становить з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року, включно. Позивачем не надано суду доказів, що її донька [PERSON], [INFO], продовжуватиме навчання саме до 23 років. Судом, також, встановлено, що відповідач неналежно піклується про матеріальне забезпечення дитини, самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Що стосується розміру стягнення аліментів, то суд враховує, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, має можливість утримувати дітей, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Таким чином, позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 487 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial