Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Савранський районний сектор ГУДМС України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказала, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Савранської районної державної нотаріальної контори, Одеської області 18 травня 2013 року за реєстром № [NUMBER], яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На даний час позивач має наміри продати даний житловий будинок, однак у ньому зареєстрований її брат [PERSON], який відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку місця проживання. Відповідач не проживає за адресою [ADDRESS], втратив право на користування будинком, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік, оскільки проживає без реєстрації з 13 серпня 2001 року в [ADDRESS]. Таким чином відповідач порушує право позивача розпорядитися своєю власністю, а тому остання вимушена звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву (а. с. 35) в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 32; 33). Про причини неявки суд не повідомив та не надав суду заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд позову без його участі. Завідувач Савранського районного сектору ГУДМС України в Одеській області надав суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника установи та визнання позовних вимог (а. с. 28). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що задоволення позову не суперечитиме закону та не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, так як у судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Савранської районної державної нотаріальної контори, Одеської області 18 травня 2013 року за реєстром № [NUMBER], яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом індексний номер 3588672 від 18 травня 2013 року (а. с. 7; 8-9). Відповідач не проживає в будинку, який належить позивачу, але не знімається з реєстраційного обліку з 13.08.2001року, що стверджується довідкою Новобілярської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (а. с. 19), в зв`язку з чим позивач не може користуватися та розпоряджатися своєю власністю в повному обсязі. Відповідно до ст. 41 Конституції України «… кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. … Право приватної власності є непорушним.» Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі зазначеного та

Outcome: approved