Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що в жовтні 2019 року позивач випадково дізналася про наявність заповіту, складеного 17.12.2009 її дядьком [PERSON] , який помер [INFO] , за яким останній заповідав позивачу усе його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право. Після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . У будинку залишилась проживати дружина заповідача [PERSON] , яка починаючи з жовтня 2019 [INFO] почала тяжко хворіти, тому позивач вимушена була доглядати за [PERSON] , проживаючи разом з нею на час її хвороби. В цей період позивач випадково і знайшла складений [PERSON] заповіт, про наявність якого [PERSON] також не знала. \~ \~ \~ \~04.10.2019 позивач звернулась до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори для отримання спадщини після смерті дядька, проте 19.10.2019 державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що вона не проживала із спадкодавцем на день його смерті, не знала і її ніхто не повідомив про те, що її дядько склав заповіт, а нотаріус не вчинила дій щодо розшуку та повідомлення позивача, як спадкоємця за заповітом, тому вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визначити [PERSON] додатковий строк два місяці, з часу набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою від 04.11.2019 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 28.11.2019 постановлено витребувати у Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 244/2019 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Після отримання належним чином завіреної копії спадкової справи, 25.02.2020 під час підготовчого провадження у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою від 25.05.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~15.06.2020 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причин неявки судові не повідомила. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі відповідача. \~ \~ \~ \~Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причин неявки судові не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За змістом частини першої та третьої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, згідно роз`яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, Ярославцевою І.В., та зареєстровано в реєстрі за № 580, відповідно до якого [PERSON] заповів [PERSON] усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де воно б не знаходилось та з чого воно б не складалось, а також все те, на що він за законом мати право (а.с. 50). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 558 (а.с. 49). Судом встановлено, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився [INFO] , а із заявою про прийняття спадщини до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори позивач звернулася 04.10.2019 року, тобто пропущений нею строк для прийняття спадщини є незначним. При вирішенні питання визначення поважності причин пропуску строку та відповідно встановлення додаткового строку для прийняття спадщини суд враховує, що позивач на момент смерті заповідача з ним не проживала, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач була своєчасно обізнана про наявність зазначеного заповіту та відповідно мала можливість звернутись до нотаріуса у встановлений законом строк. Тому, враховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, необізнаність позивача про наявність заповіту слід вважати як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного суду України, викладеним у постанові від 10.01.2019 року у справі 263/1221/17. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Досліджуючи матеріали спадкової справи, судом не встановлено вчинення нотаріусом дій для повідомлення позивача, як спадкоємця, про відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідач проти задоволення позову не заперечувала. На переконання суду, строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому позов слід визнати обґрунтованим та задовольнити його. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, проте позивачем на заявлено відповідну вимогу про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, тому суд вважає судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved