Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про виключення відомостей про особу як батька дитини із актового запису про народження дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі розпорядження голови Ленінської районної адміністрації №1553 встановлено опіку над малолітньою [PERSON]. [INFO] та [PERSON] призначено опікуном зазначеної дитини. Після народження дитини, Орджонікідзевським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Запорізькій області здійснено актовий запис за №542 від 08.06.2016 року про народження дитини [PERSON]. 25.05.2016 року та видано свідоцтво про народження І-ЖС№312862, де матірю записана [PERSON], а батьком [PERSON]. Зазначений актовий запис про батька дитини [PERSON] є недостовірним та таким, що не відповідає дійсності, на даний час неповнолітні особи, які записані батьками дитини, не перебувають у шлюбі, разом не проживають, не ведуть спільно господарства. Враховуючи, що актовий запис про батька дитини с недостовірною, та ті обставини, що батьком дитини є інша особа позивач просить виключити з актового запису №542 від 08.06.2016р. про народження [PERSON], зробленого Орджонікідзевським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відомості про [PERSON] як батька дитини. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, надали заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. В судове засідання представник третьої особи не зявився, надав суду заяву про слухання справу за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, 25.05.2016 року народилася дитина [PERSON], про що в Книзі реєстрації записів актів цивільного стану про народження Орджонікідзевським районним у м.Запоріжжі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області було зроблено актовий запис № 542 від 08.06.2016 року. Так, згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 312867 батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Законом України „Про судову експертизу, Законом України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, Правилами проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17 січня 1995 року №6. Так, за змістом ст.ст.7, 18 СК України кожний учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на судовий захист шляхом безпосереднього звернення до суду за захистом свого прав або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, предявивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Нормами ст.ст.1, 2, 18, 22 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За змістом положень п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. За змістом норм ст.7 Законом України „Про судову експертизу, п.1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17 січня 1995 року №6, з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази при розгляді справ позовного провадження. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі вказаних доказів фактичні обставини спірних правовідносин в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позову. Правова позиція суду ґрунтується на тому, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є саме відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Лише у разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Аналогічна правова позиція викладена в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З урахуванням характеру предмету доказування та спірних правовідносини сторін очевидним є висновок, що належними та допустимими доказами відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною відповідача може бути в першу чергу висновок судово-медичної експертизи спірного батьківства та/або інші беззаперечні докази, які дають можливість встановити неможливість походження дитини від позивача. В той же час, сторонами по справі таких доказів не надано, а судом не встановлено, заяв/клопотань про призначення у справі судово-медичної експертизи спірного батьківства від сторін не надходило, не заважаючи на неодноразові розяснення судом сторонам про можливість призначення такої експертизи та її значення для встановлення фактичних обставин по справі. Крім того, позивачем подано позов про виключення відомостей про особу як батька дитини із актового запису про народження дитини, проте доказів, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем не надано. За таких обставин, приймаючи до уваги, що доведення позивачем своїх позовних вимог ґрунтується виключно на його твердженні про те, що відповідач не є батьком дитини , які суд у відповідності до ст.60 ч.4 ЦПК України сприймає лише як припущення та не може покласти в основу свого рішення на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а відтак і про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed