Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. 30.12.2007року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] року у відповідачів народився син, [PERSON], [INFO], актовий запис №14, зроблений Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Позивач вказує, що 27.10.2009 року шлюб між відповідачами розірвано. Відповідачка [PERSON] є донькою позивачки. Після розірвання шлюбу між відповідачами, її донька почала вести аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, припинила піклування над дитиною. Відповідач [PERSON] категорично відмовляється після розірвання шлюбу спілкуватися з дитиною. Позивач зазначає, що з травня 2009 року по теперішній час її онук - [PERSON] постійно мешкає з позивачем та її чоловіком за адресою [ADDRESS]. Відповідачі не цікавляться життям сина, не телефонують, не виявляють бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. Позивач вказує, що нею забезпечені гідні умови проживання для дитини та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. За весь час навчання дитини батько жодного разу не з'явився до школи, матір з'являлась періодично. Позивач вказує, що вихованням, утриманням, навчанням та станом здоров'я дитини вона піклуються самостійно. Також зазначила, що за станом здоров'я вона може виконувати обов'язки опікуна, має постійний дохід, до кримінальної відповідальності вона не притягалась, має добрі умови проживання. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: -позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON]; -встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити позивача його опікуном; -стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] у розмірі по 1/4 частини їх заробітку (з кожного), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов, будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надавав. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом надсилання судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання. Дані повістки повернулись до суду з причини «за не запитом». З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач [PERSON] суду не надавала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови для ухвалення заочного рішення, суд постановив про заочний розгляд справи: за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відносно задоволення позовних вимог не заперечує, до заяви додано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та правовідносини. Відповідачі по справі з 21.07.2007 р. перебували у зареєстрованому шлюбу, який 27.10.2009 р. розірваний (а.с. 12, 13). Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис про народження № 14 (а.с. 14). З копії паспорту відповідачки [PERSON] (а.с. 8,9) та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 17), вбачається, що вона зареєструвала шлюб 23.04.2015 р. з громадянином Республіки Ірак. Згідно з інформацією дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №274 «Зайчатко» від 13.08.2018 р. (а.с. 20) [PERSON] відвідував цей дошкільний навчальний заклад з вересня 2009 р. по серпень 2014р., приводили та забирали дитину із садка бабуся та дідусь. Останній рік дитину забирала його мама, тато дитини [PERSON] в дошкільному закладі не з'являвся. Батьківські збори частіше відвідувала бабуся [PERSON] Відповідно до довідок Запорізької ЗОШ 1-ІII ст. № 84 від. 13.08.2018 р., характеристики учня (а.с. 21, 22, 23), малолітній [PERSON], [INFO] р., навчається в їх навчальному закладі з 2014 р., є учнем 5-го класу. За період навчання в 3-му, 4-му класах опікування хлопчика займались його бабуся та дідусь, цікавились його шкільним життям, відвідували батьківські збори. Бабуся [PERSON] отримала від матері дитини нотаріально завірену згоду на встановлення опіки над її сином. Мати та батько дитини у цей період часу з дитиною не мешкали, з учителем не спілкувались, батьківські збори не відвідували. Згідно з інформації КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» (а.с. 24) дитина [PERSON] перебував на обліку в дитячій амбулаторії №9 КЗ «ЦПМСД № 6» з народження до 2015 року. Останній раз звернення до педіатра відбулося 06.05.2015р., на прийомі дитину супроводжувала бабуся [PERSON], з травня 2015 р. до дитячої амбулаторії сім'я не зверталась. Допитана за клопотання позивача свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач по справі є її колегою по роботі, їй відомо, що позивач зі своїм чоловіком займаються вихованням їх онука [PERSON], батьки у його вихованні та утриманні участь не приймають вже на протязі трьох років. Мати дитини лікувалась від алкогольної залежності. Також їй відомо зі слів позивачки, що відповідачка виїхала в Турцію зі своїм теперішнім чоловіком. Допитана, за клопотанням позивача, в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є колегою позивачці по роботі, також вони товаришують. Відповідач [PERSON] деякий час винаймала в неї квартиру, остання є безвідповідальною особою, неодноразово перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Де на теперішній час знаходиться відповідачка їй невідомо. Зі своїм сином [PERSON] відповідачка не спілкується протягом тривалого часу. Батька дитини - відповідача по справі свідок ніколи не бачила. Вихованням малолітнього [PERSON] займається його бабуся - позивач по справі, він мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідно до Висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради як органу опіки та піклування від 12.12.2018 р., відповідачів доцільно позбавити батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], оскільки вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не цікавляться фізичним, духовним та психічним розвитком дитини, не утримують його.Спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено житлово-побутові умови проживання малолітнього [PERSON], 2007 р.н., за адресою: [ADDRESS], та складено акт від 25.10.2018р. З малолітнім проведено бесіду, в ході якої він повідомив, що батьки з ним не спілкуються і де зараз вони він не знає. Зі слів [PERSON] встановлено, що вихованням, навчанням, оздоровленням малолітнього [PERSON] займається вона разом з чоловіком [PERSON] Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінивши вищевказані докази по справі, суд приходить до висновку, що малолітня дитина проживає окремо від батьків, останні не цікавляться їх життям та станом здоров'я, не відвідують її, не турбуються про її інтелектуальний, фізичний, духовний та психічний розвиток, що свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками щодо виховання, утримання та піклування про фізичний та духовний розвиток дитини. Таким чином позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За ч.4 ст.167 Сімейного кодексу України: якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі. Рідна бабуся малолітнього [PERSON] - позивач по справі виявила бажання бути опікуном свого онука. Перешкод, передбачених ст.212, 224 СК України для встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [PERSON] не має. Відповідно до висновку Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про доцільність встановлення опіки від 27.11.2018 р. , до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявою про взяття на облік як кандидата в піклувальники звернулася [PERSON], [INFO]. ([NUMBER], виданий Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Бажає взяти під опіку свого малолітнього онука [PERSON], [INFO]. На розгляді у Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває справа (№ 333/4386/18) за позовом [PERSON] до [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. Батьки самоусунулися від виховання дитини: мати веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, батько мешкає окремо, з дитиною не спілкується. Заявниця мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON], [INFO], та онуком [PERSON], [INFO]. У квартирі створені належні житлово-побутові умови для проживання, виховання та розвитку дитини. [PERSON] має можливість утримувати малолітнього (довідка про доходи від 16.11.2018 № МЛ000000319,видана ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД», займає посаду медичної сестри ). Згідно з довідкою Департаменту інформаційних технологій МВС України (серії ААА №0467643 станом на 14.11.2018р.) [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За станом здоров'я обов'язки опікуна виконувати може (згідно з висновком КНП «ЦПМСД №6» від 07.11.2018р.). Чоловік заявниці, [PERSON] [INFO], на обліку у нарколога, психіатра не перебуває (довідки КУ «ОКНД» ЗОР від 01.11.2018р. та КУ ОКПЛ» ЗОР від 01.11.2018р.), до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (довідка Департаменту інформаційних технологій МВС України серії ААА №0467644 станом на 14.11.2018р), та не заперечує щодо призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. [PERSON] не потребує навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі в Запорізькому обласному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, оскільки є рідною бабусею дитини (матір матері).

Outcome: approved