Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 20.03.2019, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 27.06.2015 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 18. Вказувала, що вони з відповідачем мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З початку 2019 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Причиною цьому вказувала різні характери, різні погляди на виховання дітей та ведення господарства, що призводило до постійних сварок. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзиву не надав, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував (а.с. 30). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 18 (а.с. 10). Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 8, 11). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з січня 2019, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, про що вказував у позові позивач та не заперечив відповідач. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 27.06.2015 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 18 - розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». Оскільки позивач сплатила судовий збір за подання позову в розмірі 768,40 грн., позовні вимоги задоволено, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved