Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 18 липня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 449; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/2 частині з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 03 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття; судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 липня 1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 449. Від даного шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. З лютого 2018 року між ними фактично припинені шлюбні відносини. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Вважає, що відповідач має платити аліменти на утримання дітей, так як інших осіб на утриманні не має, є працездатною особою, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», «немає вдома», що відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 18 липня 1998 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 449, що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 10,11,12,13/. Сторони припинили шлюбні відносини у лютому 2018 року у зв`язку з тим, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, однією сім`єю не проживають. При таких обставинах, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо, та суперечить інтересам позивачки. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, а тому не вбачає законних підстав для надання строку для примирення сторонам та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Спорів про розподіл майна сторони не мають. Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , і знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Мирненської селищної ради № 1392 від 23.10.2019. Згідно довідки Мирненської селищної ради № 1393 від 23.10.2019 [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає (згідно акту обстеження) з 01.07.2019. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача єдину частку аліментів на дітей в розмірі 1/2 з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 03 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за вимоги про стягнення аліментів в розмірі 768,40 грн, а також стягує з відповідача на користь позивачки, понесені нею судові витрати за позовні вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved