Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідно до письмової розписки відповідач отримала від неї позику в сумі 44 800 доларів США і 7\~500 Євро на строк до 10 жовтня 2016 року. Оскільки вказану суму позики за договором відповідач повернула лише частково, позивач просить стягнути з останньої суму боргу в розмірі 7\~964 Євро та 42\~145,11 доларів США з урахуванням 3 % річних від сумі заборгованості. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав без урахування суми повернутої відповідачем після відкриття провадження у справі частини боргу в розмірі 1\~000 доларів США. Відповідач в судовому засіданні визнала позов частково в розмірі тільки суми боргу без нарахованих позивачем відсотків та, з урахуванням повернутої позивачу суми в розмірі 6\~761,25 доларів США. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що стороною відповідача не визнається сума нарахованих 3 % річних за боргом та позивачем при обрахуванні суми заборгованості невірно застосовано курс валют, через що вважають суму заборгованості завищеною. Вислухавши пояснення сторін і їх представників та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. 10 грудня 2013 року між сторонами укладено договір позики відповідно до якого відповідач отримала у позивача гроші кошти в сумі 44 800 доларів США і 7\~500 Євро та зобовязалася повернути позику у строк до 10 жовтня 2016 року. Факт отримання відповідачем від позивача зазначеної суми грошових коштів підтверджується відповідною розпискою відповідача від 10.12.2013 року (а.с. 8). Із змісту позовної заяви та наданих в судовому засіданні власних пояснень сторін судом встановлено, що у зазначений в розписці строк, відповідач не повернула позивачу усю суму позики за укладеним між ними договором в повному обсязі. 10 березня 2015 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 3\~000 гривень, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 10.03.2015 року. 10 квітня 2015 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 2 500 гривень, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 10.04.2015 року. 14 липня 2015 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 50 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 14.07.2015 року. 07 жовтня 2017 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 26 700 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 07.10.2017 року. 10 листопада 2017 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 26\~665 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 10.11.2017 року. 23 січня 2018 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 28\~950 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 23.01.2018 року. 10 березня 2018 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 1 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 10.03.2018 року. 18 квітня 2018 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 1 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 18.04.2018 року. 07 лютого 2019 року відповідачем повернуто позивачу частину боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року в сумі 1 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 07.02.2019 року. Вказані обставини сторони в судовому засіданні визнали і не оспорили. Зокрема, при обрахуванні загальної суми грошових коштів, що була повернута відповідачем позивачу в рахунок погашення боргу для її визначення у валюті зобовязання доларах США, суд обовязково використовує виключно офіційний курс НБУ відповідної валюти, станом на відповідні дати погашення частини боргу. Так, станом на 10 березня 2015 року офіційний курс НБУ відповідної валюти становив 2\~173,5710 гривень за 100 доларів США (за даними офіційного сайту НБ України), тобто відповідачем було повернуто позивачу частину боргу в сумі 138,02 доларів США. Станом на 10 квітня 2015 року офіційний курс НБУ відповідної валюти становив 2\~343,5369 гривень за 100 доларів США (за даними офіційного сайту НБ України), тобто відповідачем було повернуто позивачу частину боргу в сумі 106,68 доларів США. Станом на 06 жовтня 2017 року (дані за 07 жовтня 2017 року на офіційному сайті НБУ відсутні) офіційний курс НБУ відповідної валюти становив 2\~679,9684 гривень за 100 доларів США (за даними офіційного сайту НБ України), тобто відповідачем було повернуто позивачу частину боргу в сумі 996,28 доларів США. Станом на 10 листопада 2017 року офіційний курс НБУ відповідної валюти становив 2\~655,8575 гривень за 100 доларів США (за даними офіційного сайту НБ України), тобто відповідачем було повернуто позивачу частину боргу в сумі 1 004,01 доларів США. Станом на 23 січня 2018 року офіційний курс НБУ відповідної валюти становив 2\~887,5837 гривень за 100 доларів США (за даними офіційного сайту НБ України), тобто відповідачем було повернуто позивачу частину боргу в сумі 1 002,57 доларів США. Отже, з урахуванням офіційного курсу гривні до долару США станом на дату прийняття даного судового рішення, сума грошових коштів, що повернуті відповідачем позивачу як частина боргу за укладеним між ними договором позики від 10.12.2013 року, складає 6\~297,56 доларів США. Тобто, станом на дату прийняття даного судового рішення, сума невиконаного відповідачем зобовязання за основним боргом складає 7\~500 Євро та 38\~502, 44 доларів США. Згідно із частиною першою статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Норма частини першої статті 1050 ЦК України встановлює, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Сума частини позики, що не повернута позивачу складає 7\~500 Євро. Сума частини позики, що не повернута позивачу складає 38\~502, 44 доларів США. Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, розрахунок розміру 3 % річних за боргом в Євро судом обраховано та складає: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів]. Тобто, 7 500 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 752 дні = 464 Євро за період прострочення з 11.10.2016\~року по 02.11.2018 року. Тоді, загальна сума частини боргу відповідача перед позивачем за позикою у валюті Євро з урахуванням основної суми боргу в сумі 7\~500 Євро та 3 % річних в розмірі 464 Євро складає 7\~964 Євро. Розрахунок розміру 3 % річних за боргом в доларах США судом обраховано та складає: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів]. Тобто, 44 505,30 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 361 день = 1\~321 доларів США за період прострочення з 11.10.2016\~року по 07.10.2017 року. Тобто, 43 509,02 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 34 дні = 122 доларів США за період прострочення з 07.10.2017\~року по 10.11.2017 року. Тобто, 42 505,01 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 74 дні = 259 доларів США за період прострочення з 10.11.2017\~року по 23.01.2018 року. Тобто, 41 502,44 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 46 днів = 157 доларів США за період прострочення з 23.01.2018\~року по 10.03.2018 року. Тобто, 40 502,44 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 39 днів = 130 доларів США за період прострочення з 10.03.2018\~року по 18.04.2018 року. Тобто, 39 502,44 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 197 днів = 640 доларів США за період прострочення з 18.04.2018\~року по 01.11.2018 року. Отже, загальна сума 3 % річних за усіма періодами заборгованості в частині боргу за позикою у валюті доларах США становить 2\~629 доларів США. Тоді, загальна сума частини боргу відповідача перед позивачем за позикою у валюті доларах США з урахуванням основної суми боргу в сумі 38\~502,44 доларів США та 3 % річних в розмірі 2\~629 доларів США складає 41\~131,44 доларів США. Оскільки, відповідач не у повному обсязі виконала свої зобовязання за укладеним із позивачем договором позики від 10 грудня 2013 року та не повернула останній усю суму позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача встановленої суми заборгованості. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині розміру суми заборгованості, що встановлена судом. Станом на дату постановлення даного рішення офіційний курс НБУ відповідних валют позики становить 2 708,1121 гривень за 100 доларів США та 3\~044,7304 гривень за 100 Євро (за даними офіційного сайту НБ України). При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Одночасно, суд звертає увагу на таку обставину. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судових збір» (у редакції, що була чинною та діяла станом на дату подання даної позовної заяви 09.11.2018 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору була встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», було установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 липня 1 841 гривня 00 копійок. Тобто, на виконання вказаної норми спеціального закону, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подачу даного позову до суду, позивач мала сплатити судовий збір в сумі 9\~205 гривень 00 копійок. Проте, позивачем було помилково застосовано прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня 1 777 гривень, внаслідок чого сплачено судовий збір в сумі 8\~810 гривень 00 копійок. Отже, позивач недоплатила судовий збір в сумі 395 гривень 00 копійок. Тому, враховуючи ту обставину, що при поданні позову, позивачем було невірно обраховано суму судового збору та сплачено його у розмірі меншому, ніж передбачено спеціальним законом, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на корить держави решти суми судового збору, яка підлягала оплаті позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial