Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28 серпня 2016 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відносини з чоловіком розладились, відсутність взаєморозуміння призводила до зясування стосунків\~та сварок,\~що негативно\~впливало на\~психологічний стан\~дитини.\~З травня\~2018\~року з\~відповідачем шлюбних\~відносин не\~підтримує,\~проживає окремо,\~на примирення\~не погоджується, просила прийняти рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подав. У судове засідання позивач не зявилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, від позову не відмовилася. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2016 року, є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Дані обставини\~підтверджуються свідоцтвом\~про шлюб\~серії 1-ОК\~№ 200003,\~виданим виконавчим\~комітетом Росавської\~сільської ради\~Миронівського району\~Київської області 28\~серпня 2016\~року,\~свідоцтвом про\~народження серії\~1-ОК\~№ 348025,\~виданим Миронівським\~ районном\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Київській\~області 12 січня 2017 року. Встановлено, що між сторонами як подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери, відсутність спільних інтересів. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного. Відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям, негативно впливали на виховання дитини, її психологічний стан. З травня 2018 року, тобто строком понад пів року, сторони шлюбних відносин не підтримують, наміру на примирення і збереження сімї не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~105,\~110,\~112,\~160\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved