Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі Договору купівлі-продажу від 21 квітня 1999 року, реєстраційний номер Н8-230. В даний час в вищевказаному житловому будинку крім позивача зареєстрована [PERSON] (відповідач по справі), а також [PERSON], [PERSON]. Відповідач не проживає в будинку з 2003 року, місце проживання [PERSON], позивачу невідоме. Відповідач до теперішнього часу з реєстраційного обліку у житловому будинку позивача не знялася, чим створює перешкоди в користуванні житловим будинком та отриманню позивачем субсидії. Вищевказані обставини спонукали позивача звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією та через оголошення у пресі (а.с.29, 31). Позивач до суду не з'явилася, але надала заяву, згідно якої просила справу слухати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача (а.с.30). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 21 квітня 1999 року, реєстраційний номер Н8-230, по праву власності зареєстровано за [PERSON], що підтверджується копією вищевказаного Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.9). Вищевказаний житловий будинок надвірними будівлями зареєстровано за позивачем в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 15.04.1999р., що підтверджується штемпелем в копії Договору купівлі-продажу за № Н8-230 від 21 квітня 1999 року (а.с.9). Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно інформації про склад сім'ї наданою Виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, від 15 березня 2017 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Відповідач не проживає в будинку з 2003 року, тобто більше ніж чотирнадцять років, що підтверджується актом депутата Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області складеного депутатом ради [PERSON] та письмовими поясненнями сусідів позивача, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.16,). Згідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї, жиле приміщення зберігається за ними на протязі 6 місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач є членом родини позивача, участі в утриманні житлового будинку не приймає, її реєстрація перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися своїми правами власника будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації з 2003 року, а тому необхідно усунути [PERSON] перешкоди у здійсненні права власності на будинокз надвірними будівлями та спорудами, що належить їй на праві приватної власності.

Outcome: approved