Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення фактів, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 1998 року в с. Піски Буринського району Сумської області померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем першої черги за законом на майно матері є вона. Нещодавно звернулася до приватного нотаріуса з питання оформлення спадщини на вищевказане майно, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через втрату правовстановлюючого документу, сертифікату на земельний пай. Крім того, було звернуто увагу на те, що її прізвище «Стьоба», згідно паспорту громадянина України, в той час як прізвище матері у свідоцтві про її смерть записано як «Стеба». Вказані розбіжності виявлені і у сертифікаті на право на земельну частку (пай), де її прізвище вказане вже як «Стьоба», все це унеможливлює беззаперечне підтвердження між ними родинних відносин, а також факту належності її матері правовстановлюючого документу, у звязку з чим просила встановити факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) та визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.\~ Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися, надіславши до суду письмову заяву, позов підтримали, просили справу розглянути без їх участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буринського району в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 1998 року в с. Піски Буринського району Сумської області померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 045186 (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну частку (пай), розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0184650, зареєстрованого 30.01.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 270 (а.с. 10) Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР від 18.07.1963, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі ЦК УРСР) часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, з довідки [PERSON] сільської ради від 19.01.2017 року № 02-28/48 вбачається, що померла 17.10.1998 року [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала у [INFO], спадщину після її смерті прийняла [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном ( а.с 13). Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, [PERSON], 17.10.1998р. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про власність» власник може вимагати усунення будь- яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. З листа\~\~приватного нотаріусу Буринського районного нотаріального округу\~\~\~\~№ 623/0116 від 09.06.2017 року вбачається, що видати позивачці свідоцтво про право\~\~на спадщину на земельну частку (пай) розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах не має можливості, оскільки відсутній\~\~правовстановлюючий документ( а.с.20). Згідно листа та інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Буринському районі від 08.06.2017 року № 59, зазначено, що [PERSON] отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,16 га в умовних кадастрових гектарах, серії СМ № 0184650, на території [PERSON] сільської ради, який зареєстрований 30 січня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 270 ( а.с. 11-12). З Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю Серії СМ № 000010, виданого САПТЗТ «Присеймівський» 22.06.1995 року №14 вбачається, що [PERSON], яка проживала в с.Піски, внесена під № 270 до списку громадян - членів даного колгоспу ( а.с. 14-18). Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статей 22, 23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], будучи членом КСП, була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю Серії СМ № 000010, виданого САПТЗТ «Присеймівський» 22.06.1995 року, реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території [PERSON] сільської ради, отримавши сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 0184650 ( а.с.11-12,14-18 ). Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд доходить висновку, що право [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,16 га в умовних\~\~ кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради було посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 0184650. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Крім того, згідно паспорту громадянина України, прізвище позивача по справі «Стьоба» , тоді як згідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 045186, призвище її матері записано як «Стеба».(а.с.5-6,9). Вказані розбіжності виявлені і у сертифікаті на право на земельну частку (пай), де прізвище її матері, яка померла 17.10.98р., вказано «Стьоба» . Так, як вбачається із свідоцтва про народження серії V-УР № 0905687 від 12 листопада 1969 року, Стеба (російською мовою) [PERSON], народилася 14 жовтня 1969 року в м.Буринь Сумської області, у графі мати, записана Стеба (російською мовою) [PERSON], про що виконкомом [PERSON] сільради зроблено відповідний запис (а.с. 8). Із довідки відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) вбачається, що прізвище матері позивачки записано як «Стьоба» (а.с. 11). В той же час, згідно виданого свідоцтва про смерть серії І-БП № 045186, прізвище матері позивачки записано вже як «Стеба» [PERSON](а.с. 9). Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON], яка померла 17.10.1998 року, є матірю позивачки, [PERSON] і саме останній належить сертифікат на право на земельну частку (пай), серії СМ № 0184650, який зареєстровано 30.01.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 270, що підтверджено вишевказаними документами, в яких саме допущена розбіжність при написанні прізвища, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту підлягають задоволенню. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. При цьому враховуючи, що право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог і необхідності захисту його прав шляхом визнання за ним права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved