Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача 15000грн. депозитного вкладу, внесеного згідно договору № КВ-17/0063/09/1284 від 12.08.2009р.; 21000грн. депозитного вкладу, внесеного згідно договору № КВ-17/0005/10/1284 від 11.01.2010р., проценти за користування депозитом в розмірі 5687,50грн.; моральну шкоду в розмірі 10000грн.. Вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона виконала взяті на себе зобов'язання по договорах, внесла кошти на депозитні рахунки, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, здійснювала поповнення рахунків. По договору від 12.08.2009р. позивач внесла коштів на загальну суму 18500грн., кредитна спілка виконувала зобов'язання щодо виплати 24% річних, виплатила позивачу 3500грн.. Проте за договором від 11.01.2010р. жодного разу не сплатила належні їй відсотки 25% річних та з м.Біла Церква зникла. Пошуки відповідача за фактичним та юридичним місцем знаходження не дали позитивних результатів, за вказаними у договорах адресах його не було. Виходячи з умов договору від 12.08.2009р., розмір невиплачених позивачу відсотків за період з 01.2010р. по 02.2011р. становить за її підрахунками 5687,50грн.. Незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди. яка виразилася у фізичних та душевних стражданнях, переживаннях через втрату багаторічних заощаджень, що відкладалися з метою лікування та забезпечення свого існування. Останнім часом позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, порушився попередній уклад її життя, через постійні переживання погіршився стан здоров'я, почастішали головні та серцеві болі. Весь свій вільний час змушена витрачати на захист свого порушеного права. Завдану моральну шкоду оцінює в 10000грн.. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Додатково пояснила, що на пропозицію кредитної спілки «Перше кредитне товариство» вона 8.11.2010р. уклала договір з ПТАБ «Укргазбанк» про відкриття та обслуговування банківського рахунку та поповнення депозитних вкладів, видав платіжну картку, проте вона не користувалася даною платіжною карткою, коштів не вносила і не отримувала, будь-які кошти на рахунку відсутні. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, клопотань, заперечень на позов не надійшло. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] уклала з КС «Перше кредитне товариство» договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок № КВ-17/0063/09/1284 від 12.08.2009р.. Згідно п.1.1 договору, член КС вносить, а спілка приймає на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 18000грн. на строк 13 місяців - до 12 вересня 2010р.. Про внесення позивачем коштів, згідно депозитного договору, у розмірі 18000грн. свідчить квитанція до прибуткового касового ордера № 8375 від 12.08.2009р.. Відповідно до п.2.2 договору, процентна ставка за внеском встановлюється згідно програми «Актуальний 13» у розмірі 24% річних. Відповідно до п.2.7 договору, спілка зобов'язується повернути члену КС суму внеску а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок в день, визначений в п.1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску. Згідно додаткових договорів № 281 від 8.10.2009р., № 295 від 4.11.2009р., № 312 від 7.12.2009р., № 2 від 11.01.2010р. позивач поповнила внесок, в зв'язку з чим загальний розмір її внеску склав 18500грн., відповідні зміни були внесені до п.1.1 договору. З пояснень позивачки, їй виплачували процентні ставки за внеском у касі кредитної спілки по січень 2010р. та частково повернули суму внеску в розмірі 3500грн. по закінченню строку, визначеного в п.1.1 договору. Квитанцій чи інших платіжних документів їй не видавалося. За підрахунками позивача сума невиплачених їй процентів по договору за період з січня 2010р по лютий 2011р. становить 5687,50грн.. 11.01.2010р. [PERSON] уклала з КС «Перше кредитне товариство» договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок № КВ-17/0005/10/1284. Про внесення позивачем коштів, згідно депозитного договору, у розмірі 21000грн. свідчить квитанція до прибуткового касового ордера № 69 від 11.01.2010р.. Згідно п.1.1 договору, член КС вносить, а спілка приймає на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 18000грн. на строк 13 місяців - до 11 лютого 2011р.. Відповідно до п.2.2 договору, процентна ставка за внеском встановлюється згідно програми «Актуальний 13» у розмірі 25% річних. Відповідно до п.2.7 договору, спілка зобов'язується повернути члену КС суму внеску а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок в день, визначений в п.1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску. З пояснень позивача, ні проценти за договором, ні сума внесена на депозитних рахунок їй не були виплачені по закінченню строку, зазначеного в п.1.1 договору. Спроби позивачки розшукати відповідача за його місцезнаходженням, зазначеним у договорі, та юридичною адресою позитивних результатів не дали. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув позивачу у встановлений договорами строк суми внесків, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення сум депозитних вкладів у розмірі, зазначеному позивачем, а саме, за договором № КВ-17/0063/09/1284 від 12.08.2009р. - 15000грн., як стверджує позивач - частину коштів їй повернули, та за договором № КВ-17/0005/10/1284 від 11.01.2010р. - 21000грн.. Відповідач заперечень та доказів на підтвердження відсутності зазначеної заборгованості суду не надав. Проте, враховуючи, що позивач не надала доказів виплати їй процентів за внеском, зокрема сум, строків виплати, не обґрунтувала розрахунок заборгованості за процентами та період їх нарахування, суд вважає за неможливе визначи зазначену заборгованість та стягнути її. Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст.23 ЦК України: «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: п.2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.» Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про заподіяння неправомірними діями відповідача моральної шкоди позивачці, яка пережила душевні страждання через втрату своїх заощаджень, значно погіршився її матеріальний стан, порушився попередній уклад її життя, через постійні переживання погіршилося самопочуття, позивач змушена витрачати сили та час на захист свого порушеного права. Проте, враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне задовольнити вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 4000грн.. На підставі п.17 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача за позовні вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі 603,60грн. (360+243,60). На підставі ст.ст. 22, 23, 526, 530, 1049, 1054, 1058, 1061 ЦК України, ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки»,

Outcome: approved