Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.10.2017 року між сторонами було розірвано шлюб. За час шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . 27.11.2017 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області стягнуто з відповідача аліменти на користь обох дітей до досягнення ними повноліття. [INFO] синові [PERSON] виповнилося 18 років, в зв`язку з чим відносно нього стягнення аліментів припинено. В той же час, син продовжує навчатись на денній формі навчання у Вінницькому технічному коледжі на відділенні зв`язку з денною формою навчання. Син ніде не працює, стипендію не отримує. Таким чином, будучи студентом син потребує додаткової матеріальної допомоги, а батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчання. Оскільки домовленість про утримання спільного повнолітнього сина, між сторонами не досягнуто, то позивач змушена була звернутися до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити та справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2017 року у справі №127/16983/17 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.09.2000 року виконкомом Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 11). Зі змісту даного рішення вбачається, що сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року, справа №127/22392/17, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 19.10.2017 року (а.с. 10). Як вбачається з довідки Вінницького технічного коледжу №170 від 12.06.2019 року, [PERSON] навчається на денній формі навчання за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року на ІІІ курсі, навчання на бюджетній основі (а.с. 12). З довідки № 2110 від 21.06.2019 року, виданої МКП Управляюча компанія «Замостя» вбачається, що позивач по даній справі та її син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Так, судом враховується, що позивач наразі навчається в коледжі, в зв`язку з чим несе значні витрати. Відповідач є працездатною особою, працює слюсарем у ДП «Теплокомуненерго Маяк» «ПРАТ «Вінницький завод «Маяк» та має на утримані неповнолітнього сина. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене вище та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що буде стягуватись на утримання повнолітнього сина на період його навчання в закладі, але не більше ніж до 23-річного віку, буде обґрунтованим і законним. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved