Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. Позивач зазначає, що вона є рідною бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком даної дитини. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , яка була її рідною донькою, померла [INFO] . Позивач вказує, що з часу смерті своєї матері, малолітній [PERSON] проживає в її сім`ї. Відповідач [PERSON] ще з часу народження дитини проживає з іншою родиною, та фактично самоусунувся від виховання та утримання свого сина: не забезпечує дитину, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Усі обов`язки щодо виховання та утримання онука позивач несе самостійно. Відповідач ігнорує права і законні інтереси свого малолітнього сина на сімейне оточення, свідомо порушує його право на батьківську увагу і тепло, на належні умови розвитку та виховання. 26 листопада 2018 року відповідач навіть склав заяву, яка була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О., відповідно до якої він відмовився від батьківських прав на свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що нею забезпечені гідні умови проживання для дитини та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Позивач зазначає, що за станом здоров`я вона може виконувати обов`язки опікуна, має постійний дохід, до кримінальної відповідальності вона не притягалась, має добрі умови проживання. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: -позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] ; -встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити позивача його опікуном; -стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі по 1/4 частини їх заробітку (з кожного), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з відповідача на користь позивача понесені неї витрати на сплату судового збору за пред`явлення даних позовних вимог. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце слухання справи, з урахуванням п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином. Відзиву на позов, будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надавав. Причини неявки суду не повідомив. В підготовчому засіданні відповідач відносно задоволення позовних вимог не заперечував, викладені в позовній заяві обставини підтвердив, зазначив, що не бажає займатись вихованням свого сина [PERSON] , оскільки має вже іншу родину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови для ухвалення заочного рішення, суд постановив про заочний розгляд справи: за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відносно задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та правовідносини. Відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, від 08.04.2008 року, актовий запис про народження №297. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 31.10.2018 року. Позивач є бабусею дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідач по справі надав нотаріально завірену заяву від 26.11.2018 р. про відмову від свої батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . З характерники учня Запорізької ЗОШ №80 [PERSON] , вбачається, що мати дитини достатньо приділяла сину увагу, відвідувала батьківські збори, з`являлась до школи для індивідуальних консультацій, підтримувала контакт з класним керівником в телефонному режимі, батько протягом навчання в даній школі жодного разу не з`являвся в навчальний заклад, навчанням дитини не цікавився, жодних зв`язку з родиною не підтримував. З паспорту позивачки, довідки виданої Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 07.03.2019 р.вбачається, що вона зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Малолітній онук [PERSON] з жовтня 2018 р. мешкає з нею, без реєстрації. Згідно з довідкою виданою КЗ «Малотокмачанської ЗОШ» від 11.03.2019 р., малолітній [PERSON] з 29.11.2018 р. навчається в даній школі в четвертому класі. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 12.12.2018 року та Актом обстеження умов проживання від 25.02.2019 року, встановлено, що для проживання, навчання та розвитку дитини створені всі належні умови. З даних актів вбачається, що малолітній [PERSON] мешкає з бабусею [PERSON] за її місцем мешкання. Також з ними проживає співмешканець бабусі [PERSON] Психологічний клімат в родині сприятливий. [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 3052,57 грн., що підтверджується довідкою від 16.01.2019 р. Пологівського об`єднаного управління ПФУ в Запорізькій області. Співмешканець заявниці [PERSON] , працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Преображенське» та отримує заробітну плату, розмір якої у грудні 2018 склав 8 679 грн., про що свідчить довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенське» від 23.01.2019 р. Також [PERSON] отримує пенсію по інвалідності. Стан здоров`я [PERSON] та її співмешканця [PERSON] задовільний, на обліку з приводу тяжких та психічних захворювань не перебувають, не мають алкогольної та наркотичної залежності, що підтверджено висновком про стан здоров`я від 25.01.2019, виданими поліклінікою № 1 комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області, а також довідками від фтизіатра, нарколога та психіатра від 24.01.2019 та від 25.01.2019 без номерів. Згідно з довідками Міністерства внутрішніх справ України серія 1АА № 1037818 та № 1037822 від 24.01.2019 відповідно [PERSON] , [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягуються, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Оріхівської Районногої державної адміністрації Запорізької області від 01.03.2019 р., [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] Відповідно до висновку Ради опіки га піклування при Виконавчому комітеті Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області затвердженого 20.12.2018 р. доцільне позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] , [INFO], в присутності представника органу опіки та піклування, пояснив, що його батько [PERSON] не мешкає з ним, не приїздить до нього, не спілкується з ним, як до смерті матері так і після неї. Малолітній [PERSON] зазначив, що він мешкає у своєї бабусі, яка піклується про нього. Він ходить в школу, в бабусі йому подобається проживати. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Як роз`яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінивши вищевказані докази по справі, суд приходить до висновку, що малолітня дитина [PERSON] проживає окремо від батька - відповідача по справі, останній не цікавиться його життям та станом здоров`я, не відвідує його, не турбуються про його інтелектуальний, фізичний, духовний та психічний розвиток, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо виховання, утримання та піклування про фізичний та духовний розвиток дитини. Таким чином позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України «суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування». За ч.4 ст.167 Сімейного кодексу України: «..якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі». Рідна бабуся малолітнього [PERSON] - позивач по справі виявила бажання бути опікуном свого онуки. Перешкод, передбачених ст.212, 224 СК України для призначення опікуном над малолітнім [PERSON] , позивач не має. Служби у справах дітей Оріхівської Районногої державної адміністрації Запорізької області як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити опікуном малолітнього [PERSON] його бабусю [PERSON] . Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги про призначення позивача опікуном [PERSON] задовольнити, оскільки вони відповідають інтересах даної малолітньої дитини. Відповідно сьомого абзацу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», у 2019 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року, для дітей віком від 6 років до 18 років, становить - 2027 гривень. Позивачем заявлені вимоги про стягнення аліментів з відповідачів у частці від їх доходу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання його сина [PERSON] , у заявленому позивачем розмірі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача на підставі ст.. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовних вимог про стягнення аліментів на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., а також на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позовних вимог про позбавлення батьківських прав у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved