Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 15 лютого 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Їх фактичні шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться, разом вони не проживають, фактично мають інші сімї. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, збереження шлюбу недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Крім того, вже тривалий час кожен з них вже живе своїм особистим життям та мають інші сімейні стосунки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає\~ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно\~ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Чулкова) [PERSON] 15.02.2008 року зареєстрували шлюб в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 86, свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-НО № 122192. Згідно копії свідоцтва про народження, 11.07.2008 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved