overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою № 49, яка знаходиться в будинку № 20 по вулиці Дніпровська в місті Павлограді Дніпропетровської області, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира № 49, яка знаходиться в будинку № 20 по вул. Дніпровська в місті Павлограді Дніпропетровської області. 27.12.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем, 24.09.2010 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] яка є інвалідом дитинства та перебуває на її утриманні. З 2010 року з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. У 2013 році відповідач створив нову сімю, де проживає на теперішній час. На даний час через те, що відповідач є зареєстрованим у її квартирі вона не може скористатися правом на отримання субсидії. Крім того, саме на неї покладені всі обовязки по утриманню житла. Позивач та її представник, кожен окремо, в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації. Суд з урахуванням думки позивача та представника позивача ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу, що підтверджується копією рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2014 року, копією рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року. (а.с. 9-13, 14-19). Відповідно до акту від 06.11.2015 року, складеного комісією у складі начальника дільниці ПП «К-П-1» [PERSON], паспортиста ПП «К-П-1» [PERSON], майстра дільниці ПП «К-П-1» [PERSON] та сусідів, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] (колишній чоловік) не проживає у квартирі з 19.09.2010 року по теперішній час. (а.с. 21). Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, квартири, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в [INFO] з 2010 року, інтересу до житла він не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його в квартирі немає. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON],[INFO], таким, що втратив право користування квартирою № 50 в будинку № 40 по вул. Степового Фронту в м. Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В її квартирі зареєстровано відповідача, який є її колишнім чоловіком і не є членом її сімї. Вже більше 10 років відповідач не мешкає у квартирі виїхав на постійне місце проживання до іншого міста. Вважає, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, не вносить плату за комунальні платежі, в квартирі відсутні його особисті речі, тобто відповідач ніяким чином не використовує свої право на житло. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, у звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду. Позивач та її представник, кожен окремо, у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації. Про причину неявки суд не повідомив. Суд вислухав учасників процесу, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого відділом по обліку та розподілу житлової площі від 26.12.1995 року. (а.с. 11) Згідно акту від 17.02.2016 року складеного паспортистами дільниці № 1 КП «ПЖС» [PERSON] та паспортистом [PERSON], за адресою вул. Степового Фронту, 40/50 [PERSON] 18.10.1968 року зареєстрований, але не мешкає за даною адресою з 2006 року. (а.с. 18) В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що [PERSON] приблизно з 2001 року не проживає в [INFO], в квартирі немає його особистих речей. Відповідно до ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Частиною 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житла, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в [INFO] більше десяти років, інтересу до житла він не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його в квартирі немає. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON],[PERSON] такими, що втратила\~ право користування житлом, а саме квартирою № 34 в будинку № 18 по вул.. Будівельників в м. Світловодськ. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що разом з нею за адресою в квартирі [ADDRESS] прописана її донька [PERSON] яка з 1998 року проживає в США., також прописана [PERSON] яка приходиться її невісткою, та яка не проживає в даній квартирі з 2007 року. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.. Відповідачі на розгляд справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в силу абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. При таких обставинах, з підстав ст. 224 ЦПК України, суд проводить розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідоцтва про право власності на квартиру позивачка є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.4) Згідно акту складеного сусідами відповідачі за вказаною адресою не проживають (а.с.3) Крім цього відповідачі не здійснюють плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, зазначені витрати несе позивач. В зв'язку з реєстрацією відповідачів позивач зазнає матеріальних витрат. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За положеннями ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник своєї квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачі в даному будинку не проживають ,не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участі у спільному побуті, вони вважається такою, що втратила право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. При цьому посилаються на те, що відповідач по справі з жовтня 2013 року, тобто понад рік у вказаній квартирі не проживає, оскільки втратив інтерес до даного житла, житлом не цікавиться, комунальні послуги за квартиру не сплачує. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. При цьому пояснили, що відповідач поїхав до Російської Федерації, де на даний час отримав постійне місце роботи та оформлює документи на постійне проживання, квартирою у м.Харкові він не цікавиться, речей його в квартирі не має, участі в утримання житла не приймає та не проживає за місцем реєстрації. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомили. Приймаючи до уваги викладене, що позивач просить суд провести заочний розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, відповідач [PERSON] є сином позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Зазначена квартира належить позивачці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 14.02.2000 року, виданого Орджонікідзевською районною радою на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Харкова від 01.02.2000 року № 25/2. Також, в даній квартирі з 07.04.1987 року зареєстрований відповідач - [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача та свідка [PERSON], вбачається, що [PERSON] з жовтня 2013 року в спірній квартирі не проживає, виїхав з квартири добровільно, забравши всі свої речі, змінив місце свого проживання та по теперішній час проживає окремо за межами м. Харкова та України взагалі, а саме у м.Самара Російської Федерації [ADDRESS]. На даний час вирішує питання отримання громадянства РФ. Дані обставини підтверджуються також письмовими доказами, наданими позивачем, а саме: довідкою № 991 від 16.08.2016 року, наданою ОЖК «Круг» та актом від 13.01.2016 року, укладеним комісією та затвердженим виконавчим директором ОЖК «Круг» та документами, виданими на ім»я [PERSON] Російською Федерацією. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги тривалий час не проживання в [ADDRESS] відповідача без поважних причин та відсутністю будь-якої домовленості між ним та власником житла, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 551,20 грн . Виходячи з викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

\~\~\~ \~ Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком,що розташований вул. Фрунзе,( Молодіжна),12 с. В.Андрусівка, Світловодського району Кіровоградської області. Відповідач за місцем реєстрації не проживає з вересня 2015року, забрав свої речі, місце його проживання мені не відомо. Факт не проживання відповідача підтверджується довідкою виданою Великоандрусівською сільською радою. Крім цього відповідач не здійснює плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. Зазначені витрати несе вона. В звязку з реєстрацією відповідача не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги та розпорядитися своїм майном.. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. \~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився,про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином . \~\~\~\~\~Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки наданої Великоандрусівською селищною радою зареєстрований відповідач ( а.с. 5 ) На підставі договору дарування будинку від 01.12.2008 року зареєстрованого в реєстрі № 4714, позивачу належить на праві приватної власності будинок, який розташований за адресою: вул. Фрунзе,( Молодіжна),12 с. В.Андрусівка, Світловодського району Кіровоградської області. \~\~\~\~ \~\~\~Крім цього відповідач не здійснюють плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, зазначені витрати несе позивач. В зв'язку з реєстрацією відповідачів позивач зазнає матеріальних витрат. \~\~ \~\~ Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~\~\~ \~ Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~\~ \~ \~Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~ \~\~\~За положеннями ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник своєї квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. \~\~\~\~Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~Таким чином, оскільки відповідач в даній квартирі не проживає ,не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, вони вважається такою, що втратила право користування цим житлом. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в ньому понад встановлені законодавством строки без поважних причин. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач тривалий час не проживає у вказаній квартирі, не цікавляться нею та не бере участь в оплаті житлово-комунальних послуг, тобто припинив виконувати обов'язки членів сім'ї, та спроб вселитися у квартиру не приймав. Станом на теперішній час позивачу невідоме місце проживання відповідача. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву у котрій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, та просить позовні вимоги задовольнити. Треті особи у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджений відповідно до ст. 74 ЦПК України, заперечень не надіслав, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідив надані документи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім,ї наймача протягом шести місяців. Позовні вимоги також підтверджуються копією ордеру на житлове приміщення (а.с.5), копією свідоцтва про смерть (а.с.6), довідкою з місця проживання (а.с.7), копією акта не проживання відповідача (а.с.11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що разом з нею за адресою квартира [ADDRESS] за вказаною вище адресою зареєстрована з 1994 року відповідач, з моменту реєстрації не проживає, виїхала в невідомому їй напрямку. Факт не проживання відповідача підтверджується актом виданим комунальним підприємством «Житлосвіт» . Крім цього відповідач не здійснює плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. Зазначені витрати несе позивач. В зв'язку з реєстрацією відповідача вона не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, написала заяву про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась,надала нотаріально завірену заяву,якою підтвердила ті обставини,що вона зареєстрована і постійно проживає в Російській Федерації. [ADDRESS] . Просить позовні вимоги задовольнити,справу розглянути без її участі . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки наданої КП « Житлосвіт» в квартирі зареєстрована відповідач( а.с.4 ) Згідно акту складеного сусідами відповідач за вказаною адресою не проживає (а.с.5 ) Крім цього відповідачі не здійснюють плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, зазначені витрати несе позивач. В зв'язку з реєстрацією відповідачів позивач зазнає матеріальних витрат. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За положеннями ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник своєї квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідач в даній квартирі не проживає ,не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, вони вважається такою, що втратила право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір № 220 купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку № 17 по вул. Єрмака в м. Запоріжжі, укладений 21 січня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], зареєстрований Запорізькою універсальною біржею «Україна» ЛТД в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомості», інвентарний номер постійного зберігання договору 220. В позові пояснила, що 21.01.1995 р. між нею та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу нерухомості № 220, який зареєстрований Універсальною біржею «Україна», відповідно до якого вона придбала у відповідачів у власність будинок № 17 по вул. Єрмака в м. Запоріжжі. Даний договір був зареєстрований в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 910. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснено мною. Протягом всього часу з моменту укладення договору вона відкрито володіє та користується придбаним житловим будинком. Однак на підставі укладеного договору вона позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. В судове засідання позивач не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши заяви представника позивача та відповідачів, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved