Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 07 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаємної поваги та любові, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та відновлювати не збираються. Збереження даного шлюбу буде суперечити їх інтересам. Діти після розірвання шлюбу будуть мешкати разом з нею, а відповідач сплачуватиме на їх утримання аліменти. На підставі викладеного просить, розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07 серпня 2010 року Яковалівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 05. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Крім цього просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір, сплачений нею при подачі позовної заяви до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, але надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Уточнив свої позовні вимоги та просила розірвати шлюб з відповідачем по справі, зазначив, що діти після розірвання шлюбу будуть мешкати разом з нею, а відповідач сплачуватиме аліменти на утримання дітей за рішенням суду, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » та не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, понесені нею при подачі позовної заяви до суду. Також не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вказав, що після розірвання шлюбу діти будуть проживатимуть разом з позивачем, а він сплачуватиме аліменти на утримання дітей за рішенням суду, спору щодо розподілу сумісного майна немає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення уточненого позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року в Яковлівській сільській раді Лозівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 серпня 2010 року Яковлівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітній дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем, а відповідач сплачуватиме на їх утримання аліменти за рішенням суду. Сумісне життя сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та відновлювати не збираються, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved