overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 15.09.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, на даний час припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому в силу ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних у справі документів вбачається, що 15.09.2012 сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 331 від цього ж числа (а.с. 17). Дітей подружжя не має. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч.1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки один з подружжя подальшого спільного життя не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сімя розпалась і зберегти її не можливо, а подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 24 СК України). Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. В звязку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16.06.2018 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з 17.05.2019 сторони подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім`я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачу слід залишити шлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16.07.2005 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх кількох років відносини між сторонами погіршувалися, на даний час між ними відсутнє порозуміння, любов та повага, шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому його збереження суперечило б їхнім інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, а витрати по справі просила стягнути з відповідача. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав, на розірвання шлюбу згоден, справу просив слухати за його відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім'я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. За відсутності клопотання позивача про зміну прізвища після розірвання шлюбу є підстави в силу ч. 1 ст. 113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища. На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16.07.2011 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя та подружні обов`язки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, а судові витрати по сплаті судового збору - покласти на відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім`я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, відповідачу слід залишити шлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 17.02.2020 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не мають. При цьому позивач зазначала, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки, внаслідок чого сім`я розпалася, зберегти її неможливо, оскільки сторони разом не проживають з червня 2020 року. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем, відновивши їй дошлюбне прізвище, а витрати по справі просила покласти на відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім`я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачу слід відновити дошлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем\~ позову до початку розгляду справи по суті, слід\~ повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору,\~ а іншу частину стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 17.05.1986 зареєструвала шлюб з відповідачем. Однак сімейне життя не склалось в зв'язку з тим, що на ґрунті сімейно-побутових проблем між сторонами постійно виникали сварки і непорозуміння, на цей час вони не спілкуються, спільного господарства не ведуть та ніяких відносин не підтримують. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних у справі документів вбачається, що 17.05.1986 сторони зареєстрували шлюб, про що Миколаївською сільською радою Сумського району Сумської області зроблено актовий запис № 8 від цього ж числа (а.с.6). Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч.1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні стосунки, один з подружжя подальшого спільного життя не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім'я розпалась і зберегти її не можливо, а подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 24 СК України). Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати судом не розподіляються враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 17.07.1988 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, не працював, з 25.01.2016 вони фактично припинили шлюбні стосунки, разом не проживають. Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати, залишивши їй дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В силу ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних у справі документів вбачається, що 17.07.1988 сторони зареєстрували шлюб, про що Яхновецькою сільською радою Волочиського району Хмельницької області зроблено актовий запис № 5 від цього ж числа (а.с. 4). Довідкою від 03.02.2016 підтверджена та обставина, що позивач зареєстрована та проживає в с. Лонки Волочиського району Хмельницької області разом із співмешканцем [PERSON] (а.с. 5). Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч.1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, один з подружжя подальшого спільного життя не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім'я розпалась і зберегти її не можливо, а подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 24 СК України). Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. В зв'язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 17.08.1997 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, між ними постійно виникають сварки, що призводить до погіршення її здоров'я та негативно впливає на емоційний стан дитини, відповідач не забезпечує родину матеріально, внаслідок чого подальше подружнє життя і збереження родини неможливо, вони періодично проживають окремо. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач свій позов повністю підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, судові витрати покласти на неї. Відповідач позов визнав повністю в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, заперечуючи проти підстав звернення позивача до суду, оскільки на його думку, вони не відповідають дійсності. Вважає, що подальші шлюбні стосунки є неможливими. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 109 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.1997 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Кізлівській сільській раді Чорнухинського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 14 від цього ж числа (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.28) З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, суд вважає, що сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, так як подружжя подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу. Оскільки сторони шлюбних відносин не підтримують, не зважаючи на наданий судом строк для примирення сторони заперечують проти відновлення подружнього життя, подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 24 СК), а тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу за її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 17.08.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось через небажання відповідача утримувати родину та виконання інших сімейних обов'язків. Постійні сварки та образи з боку чоловіка привели до припинення спільного проживання та фактичних шлюбних відносин з літа 2013 року. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі просила покласти на відповідача. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що ця сім'я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. В зв'язку з повним задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved