Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 08.04.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з різними поглядами на побутові та особисті справи. Кожен з подружжя живе окремим життям, шлюбні відносини припинені з січня 2019 року, вони мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не поновлювали. Фактично позивач констатує про несумісність характерів та способу життя з відповідачем, неможливість вирішувати найважливіші питання сім`ї. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе, суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому в судовому порядку шлюб просить розірвати. Вказує, що спору про поділ майна не мають. Питання проживання малолітніх дітей урегульовано ними в досудовому порядку. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 05.07.2019 року в справі призначено підготовче засідання. У підготовче\~засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. У підготовче\~засідання відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вказав, що заявлені вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову\~відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Положеннями ч.4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясував обставини справи, дослідив докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~зареєстрували\~шлюб 08.04.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис за № 49 від 08.04.2014 року), після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст. 17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання проживання малолітніх дітей урегульовано ними в досудовому порядку. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Оскільки позивач по справі ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 05 липня 2019 року, звільнена від сплати судового збору, то суд доходить висновку про необхідність стягнення суми судового збору в розмірі 768,40 грн. з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved