Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно та пенсійний вклад у банку в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], обґрунтовуючи який зазначила таке. 07 грудня 2012 року її чоловік [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті він усе майно заповідав їй. 27 лютого 2013 року він помер. Після його смерті залишилось майно: -однокімнатна квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Кірова, 13/3; -пенсійний вклад у розмірі 13248,00 грн., розміщений на рахунку № 56 установи банку 3116/049 ПАТ «Державний ощадний банк України». Через бойові дії на території Луганської області, лише 16 грудня 2016 року вона змогла звернутись до нотаріуса щодо оформлення спадщини, але державний нотаріус Марківської державної нотаріальної контори відмовив їй у цьому. Враховуючи неможливість оформлення спадщини в позасудовому порядку, вона вимушена звернутись з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. Також в позовній заяві міститься заява її представника, в якій він просив справу розглядати за його відсутності. Від представника відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» також надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності. Другий відповідач Ровеньківська міська рада Луганської області свого представника до суду не направила, хоча про час і місце розгляду справи міська рада була сповіщені належним чином, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю представника другого відповідача за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів. Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 14 липня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження. 07 грудня 2012 року [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого усе своє майно, а також права і обовязки він заповідав своїй дружині, тобто позивачу у справі. 27 лютого 2013 року у м. Ровеньки Луганської області [PERSON] помер. Після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина, яка складається із однокімнатної квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Кірова, 13/3, та пенсійного вкладу у розмірі 13248,00 грн., розміщеного на рахунку № 56 установи банку 3116/049 ПАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, згідно якого [PERSON] успадкував зазначену вище квартиру після смерті [PERSON], витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, зробленим КП Ровеньківське БТІ 22 червня 2006 року за номером 11011244, який посвідчує державну реєстрацію права власті на цю квартиру за [PERSON], а також ощадною книжкою, виданою установою банку 3116/049 ПАТ «Державний ощадний банк України» 19 жовтня 2011 р. та договором № 56 на вклад «Строковий пенсійний» від 19 жовтня 2011 року. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2015 року вбачається, що держаним нотаріусом Марківської держаної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Ровеньківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини на зазначене майно через те, що спадкова справа залишилась на тимчасово окупованій території та доступу до неї немає. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Причиною відмови в оформленні спадщини позивачу стало, те, що немає доступу до спадкової справи. Ця обставина свідчить, що вона вчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, у звязку з чим має право на оформляння спадщини на підставі заповіту, залишеним її чоловіком. Між тим, позивач позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, тому суд,

Outcome: approved