Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області 20.02.2016 року. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04.03.2020 року даний шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Дитина є інвалідом дитинства, що підтверджується відповідним висновком лікарів. Оскільки дитина має множинні вади, потребує постійного стороннього догляду, позивач не може працювати, оскільки вимушена постійно доглядати за хворим сином, та опікуватись ним. Відповідач від виховання та утримання сина та спілкування з позивачем самоусунувся, проживає окремо, дитиною не цікавиться, кошти на утримання не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідач офіційно працевлаштований, працює у Сватівському ВП ГУ НП в Луганській області, тому має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 26.06.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнає частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає в повному обсязі, в іншій частині просить відмовити. (а.с.35-37) 01.07.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає що позовні вимоги законними та обґрунтованими. (а.с.39-40) В судовому засіданні 04 вересня 2020 року були долучені відповідачем докази, а саме: копія виписки з медичної карти хворого, копія результатів дослідження та копія довідки з банку. (а.с.54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62) В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає в повному обсязі, в частині стягнення аліментів на користь позивача та на її утримання визнає частково в частині 10 відсотків, в іншій частині просить відмовити. Пояснив, що він не може сплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивач, а саме в загальному розмірі 50 відсотків від його доходів, оскільки він має значні витрати на своє лікування та має кредитні зобов`язання перед банком. Працює в поліції, отримує приблизний дохід в середньому 12 тис гривень. Готовий сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходів та на утримання [PERSON] в розмірі 1/10 частини від його доходів. Суд, вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний , що підтверджується копією рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04.03.2020 року. (а.с.7-8) Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . (а.с.5) Відповідно до довідки, виданої Сватівською міською радою Сватівського району Луганської області від 17.03.2020 року № 2124, [PERSON] проживає разом з сином - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Дитина є інвалідом дитинства, що підтверджується відповідним висновком лікарів. (а.с.9, 10) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності зі ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст.70Закону України від 21квітня 1999року №606-XIV«Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що аліменти на одну дитину присуджуються в 1/4 частині від заробітку (доходу) відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на користь позивача, як особи, з ким проживає дитина-інвалід, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що відповіднодо копії висновку ЛКК №145 від 05.05.2020, вбачається, що [PERSON] , [INFO] потребує постійного нагляду матері. (а.с.15) Відповідно до довідки від 30.06.2020, малолітній [PERSON] відвідує КЗДО №6 «Сватівський центр розвитку дитини» Сватівської міської ради Луганської області, оскільки відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини №ІРЦ-85316/2019/46148 від 01.11.2019р., наданим Комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Рубіжанської міської ради Луганської області дитина має складні порушення розвитку, потребує додаткових освітніх послуг та послуг асистента вихователя при організації інклюзивного навчання. Дитина не може знаходитися без постійного стороннього догляду. (а.с.41, 42- 45) Відповідно до ч.1 ст.88 Сімейного Кодексу України дружина, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Частина 1 цієї статті встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: 1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом; 2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; 3) цей з подружжя опікується нею; 4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відсутність хоча однієї із перерахованих підстав не призводить до виникнення відповідного юридичного складу та не надає особі права на утримання. Разом з тим,здійснити зазначене право можливо лише за умови, що інший з подружжя може надавати матеріальну допомогу, тобто є достатньо для цього матеріально забезпеченим. Визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд враховує обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у тому розмірі, в якому просить позивач. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебуває на обліку в ДУ ТМО МВС України по Луганській області за станом свого здоров`я, що підтверджується копією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, у зв`язку з тривалим лікуванням. (а.с.54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61) Крім того, відповідно до копії довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03.09.2020 [PERSON] має кредитний ліміт в розмірі 38 816, 86 гривень, залишок з урахуванням кредитного ліміту -708, 74 гривень. (а.с.62) Разом з тим, відповідач [PERSON] згодний сплачувати на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/10 частки усіх видів його доходів щомісячно. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання матері дитини у розмірі 1/4 частини його доходу, становитиме для нього значний матеріальний тягар та може потягти за собою збільшення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, що є неприпустимим. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не має можливості надавати матеріальне утримання у розмірі 1/4 частини від доходу на утримання позивачки [PERSON] . З урахуванням матеріального становища сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 гривень та в розмірі 336 гривень, а всього 1176, 80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial