Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 18 580, 50 грн. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що [PERSON] за судовим рішенням повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно. Позивач зазначала, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно, а тому у нього є заборгованість по аліментах станом на 30 квітня 2016 року у розмірі 62 063,11 грн., та просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Також позивач просила стягнути з відповідача судові витрати. Пізніше позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів з 29 лютого 2012 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 17 385, 60 грн. Ухвалою суду від 01 липня 2016 року у якості третьої особи у справі було залучено Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ухвалою від 19 жовтня 2016 року - [PERSON]. Позивач у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, пояснив, що відповідач регулярно сплачує аліменти. Третя особа [PERSON] та її представник у судовому засіданні покладалися на розсуд суду. Крім того, просили про застосування строку позовної давності. Представник третьої особи - Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві вважала, що позов підлягає задоволенню, пояснила, що заборгованості по аліментах, що відображена у довідці, наданій позивачем, відповідач не сплачував. Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, третю особу, представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Судом встановлено, що за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2012 року (а.с.а.с.89-90) видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 лютого 2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 42). 18 травня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1008/1656/12, виданого 16 травня 2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів (а.с. 8). Відповідно до даних довідки-розрахунку ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 30 квітня 2016 року становить 62 063, 11 грн. (а.с.а.с. 9-10). Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, у разі, якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання та за заявою сторін виконавчого провадження. Згідно з ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що відповідач розміру заборгованості у передбаченому законодавством порядку не оспорював. З пояснень представника Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві видно, що заборгованості по аліментах, що відображена у довідці - розрахунку станом на 30 квітня 2016 року, відповідач не сплачував. З наданих представником відповідача суду копій платіжних документів (а.с. а.с. 43, 44, 46, 47, 49, 51, 53, 55, 56, 58) не вбачається, що відповідач сплачував заборгованість по аліментах, що відображена у довідці державного виконавця. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість по аліментах. Разом з тим, відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів тієї обставини, що заборгованість виникла не з його вини. За таких обставин з відповідача користь позивача потрібно стягнути пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, у межах заявлених позивачем вимог, виходячи з наданого позивачем розрахунку (а.с. а.с. 30-31), за період з 29 лютого 2012 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 17 385, 60 грн. При цьому суд враховує, що згідно з ч.1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved