Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що на даний час вона не має змоги оформити належним чином належну їм спадкову земельну ділянку після смерті чоловіка, так як було встановлено, що земельну ділянку, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 31.07.2003 року на території Заболотської сільської ради належала її чоловікові [PERSON] помилково було надано [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 31.01.2006 року. На письмове звернення до установи, яка видала обидва Державних акта, позивачеві було рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду Позивач не може належним чином реалізувати свої права на земельну ділянку, тому просить суд визнати виданий 31.01.2006 року на імя [PERSON] Державний акт на права власності на земельну ділянку з цільовим призначеням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЖТ №093064 недійсним та скасувати його з моменту видачі. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та просить їх задовольнити (а.с.51). Відповідач по справі відділ Держгеокадастру у Радомишльському районі в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без участі його представника не надав, як і не надав ніяких пояснень з приводу виниклих спірних відносин. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.37). Дослідивши матеріали справи суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 29.03.1964 року [PERSON] та ([PERSON]) [PERSON] уклали шлюб та після реєстрації одруження кожному з подружжя присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Заболотської сільської ради Радомишльського району №10 від 18.08.2015 року згідно протоколу №1 зборів співвласників майна бувшого КСП «Явір» с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області від 21.03.2001 року у списку під №189 за [PERSON] рахується земельна ділянка площею 1,6887 га за №010111, відповідно до розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації №139 від 15.05.2003 року на імя [PERSON] виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060397, кадастровий номер земельної ділянки 1825082900:01:000:0111 (а.с.11,15). 19.03.2013 року [PERSON] помер у віці 76 років в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області (а.с.12). Під час оформлення спадщини після смерті чоловіка було встановлено, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №093064, виданого 31.01.2006 року, ця ж земельна ділянка під кадастровим номером земельної ділянки 1825082900:01:000:0111 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1-1644 від 22.11.2000 року належить [PERSON] (а.с.10, 19). Як вбачається із відповіді відділу Держгеокадастру у Радомишльському районі причина видачі «подвійних документів», а саме Державних актів на право власності на земельну ділянку не відома та рекомендовано звернутися до суду для вирішення зазначеного питання (а.с.20). Згідно довідки виконавчого комітету Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області згідно списків розпаювання земель бувшого КСП «Явір» с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області від 21.03.2001 року у списку під №177 зазначено [PERSON], номер земельної ділянки площею 3,11 га за №020121. При переоформленні в порядку спадкування земельної ділянки після смерті [PERSON] на його сестру [PERSON], помилково переоформили земельну ділянку зовсім іншого [PERSON], який стоїть у списку розпаювання під №189 і номер земельної ділянки 010111 площа 1,69 га (а.с.21). Отже, державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ №093064, виданого 31.01.2006 року на ім'я [PERSON], слід визнати недійсним з тих підстав, що такий державний акт був виданий помилково на земельну ділянку, яка належить [PERSON], що стверджено державним актом ЖТ №060397 на праві приватної власності, в результаті чого позивачі не мають можливості належним чином оформити та в подальшому розпоряджатися належною їм спадковою земельною ділянкою. Позивач не має можливості належним чином реалізувати свої права на земельну ділянку, тож позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 393 ч. 1 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена судом в постанові від 4 червня 2014 року (справа № 6-46цс14), відповідно до статі 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей\~152,\~155 ЗК України\~державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Оскільки порушено права позивачів, та на момент розгляду справи іншим шляхом, ніж за рішенням суду визнати недійсним Державні акти на право приватної власності на земельну ділянку неможливо, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, суд бере також до уваги визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Outcome: approved