Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 28.03.2018 просить збільшити розмір аліментів визначений рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.07.2015 по справі №420/911/15-ц та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом прийнято заяву про зміну позовних вимог і розглядаються позовні вимоги з урахуванням цієї заяви. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.07.2015 по цивільній справі № 420/911/15-ц, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 липня 2013 року виконавчим комітетом Закотненської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище «Бахтин». Стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 квітня 2015 року. 11.08.2015 рішення суду набрало законної сили. На теперішній час матеріальне становище платника аліментів поліпшилось, хоча офіційно відповідач ніде не працює, фактично він отримує регулярний дохід від роботи вахтовим методом на території РФ та зайняття спільно з батьком фермерською діяльністю. Останній є фізично здоровим, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має. Крім того, в приватній розмові між позивачем та відповідачем, останній заявив, що він заробляє значні грошові кошти. Більш того, позивачу також відомо, що після розірвання шлюбу відповідач придбав легковий автомобіль ВАЗ 21099 орієнтовною вартістю 80 000,00 гривень. В свою чергу, позивач у звязку з постійним доглядом за дитиною не може працевлаштуватися. Коштів, які позивач отримує від відповідача у вигляді аліментів у розмірі 450 грн., недостатньо для утримання спільної доньки. 06.03.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач рішення суду про стягнення аліментів виконує належним чином, він, як батько, займається вихованням доньки, кожний вихідний день донька проводить час разом з ним, він забезпечує її всім необхідним, аліменти сплачує своєчасно та заборгованості не має. З часу винесення рішення суду про стягнення аліментів його майновий та сімейний стан не змінився, він не працює. Посилається на те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідач працює вахтовим методом в РФ та після ухвалення рішення придбав автомобіль вартістю 80\~000 грн. Крім того зазначає, що з січня 2018 року відповідач добровільно сплачує аліменти у розмірі 700 грн. 28.03.218 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить позовні вимоги задовольнити в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.02.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06.03.2018. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06.03.2018 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 28.03.2018. Позивач та її представник [PERSON] до судового засідання не зявились, надали заяви в яких просять справу розглядати без їх участі. Відповідач та його представник [PERSON] до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЕД №274978, виданим 17 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Закотненської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №08.\~\~ Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.07.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 липня 2013 року виконавчим комітетом Закотненської сільської ради Новопсковського району Луганської області; після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище «Бахтин»; стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 квітня 2015 року. 11.08.2015 рішення суду набрало законної сили. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], матеріальне становище платника аліментів поліпшилося, у зв'язку з чим просить переглянути розмір стягнутих аліментів. Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів №13238 від 02.03.2018 та №13710 від 16.03.2018, інформація про доходи за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 відсутні. Відповідно до листа територіального сервісного центру №4443 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області №31/12/4443-1826 від 20.03.2018, станом на 16.03.2018 за гр. [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. Згідно акту підтвердження проживання від 06.11.2017 та довідки виданої виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області № 2528 від 06.11.2017 позивач [PERSON] та її донька [PERSON] проживають без реєстрації в с. Піски Новопсковського району Луганської області, вул. Центральна, 28А. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 11963 від 05.10.2017, за період часу з 01.01.2017 по 30.06.2017 інформації про доходи позивача [PERSON] в ЦБД ДРФО не має. Відповідно до довідки, виданої управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області № 485 від 14.09.2017, позивач не перебуває на обліку в УСЗН та соціальної допомоги не отримує. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто Сімейним кодексом України встановлено мінімальний розмір на одну дитину, який становить 1/4заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Суд враховує, що згідно з\~ Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей до 6 років становить 1492 гривень. Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частки усіх видів його заробітку доходу,враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.02.2018 позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн. В іншій частині судові витрати відносяться на рахунок держави, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved