Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить провести розподіл майна, набутого нею з відповідачем за час шлюбу, виділивши їй у власність 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці С. Олійника,66 в с. Пасицели Балтського району Одеської області, а всього майна на суму 10000 грн., а відповідачу залишити у власності 1/3 частину вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, а всього майна на 15000 грн., стверджуючи, що 11 липня 2006 року у Пасицелівській сільській раді Балтського району Одеської області вона зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №2, під час їх відносин у них 31.10.2004 року народилася донька Валентина, 27.08.2006 року народився син [PERSON], а 23.02.2008 року народився син [PERSON]. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 16 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, діти проживають разом з позивачем. За ствердженням позивача, за час перебування у шлюбі, сторонами за спільні кошти у 2008 році був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці С. Олійника,66 в с. Пасицели Балтського району Одеської області, право власності на вище вказаний житловий будинок було зареєстровано на відповідача згідно погосподарської книги Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області №4 за номером особового рахунку 347. Вище вказане нерухоме майно позивач оцінює в 15000 грн. Позивач стверджує, що відповідач не сплачує їй аліменти на утримання дітей, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 12295 грн., з нею проживає троє дітей, тому вона вважає, що їй у власність має перейти 2/3 частини вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями. В позасудовому порядку дійти згоди стосовно розподілу спільного майна сторони не можуть, тому, з приводу вище вказаних обставин, позивач змушена звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки спірний житловий будинок не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, так як встановленим чином не зареєстрований, на сьогоднішній день єдиним законним власником житлового будинку є громадянин [PERSON], на якого зареєстровано спірне нерухоме майно, тому житловий будинок з господарськими будівлями розподілу не підлягає. Заслухавши вимоги позивача, заперечення відповідача та його представника, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 11 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей - доньку Валентину, [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], діти проживають разом з позивачем, рішенням Балтського районного суду Одеської області від 16.09.2013 року (провадження № 2/493/704/13) шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 69 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.3, 71 ч.1 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, дружина та чоловік мають право на поділ майна, незалежно від розірвання шлюбу, частки майна подружжя є рівними, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, судом беруться до уваги інтереси сторін, інші обставини, що мають істотне значення. Однак, суд не може вважати житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці С. Олійника,66 в с. Пасицели Балтського району Одеської області, обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідно до ст.ст. 182, 334, 657 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Суд критично відноситься до наданої позивачем розписки [PERSON] про те, що він отримав 1200 грн. за проданий ним будинок, до витягу з погосподарської книги Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області про те, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці С. Олійника,66 в с. Пасицели Балтського району Одеської області, оскільки вище вказані документи не є документами, які б вказували на державну реєстрацію права власності на вище вказаний житловий будинок за [PERSON] Позивачем не надано належних доказів того, що саме [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці С. Олійника,66 в с. Пасицели Балтського району Одеської області, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Оцінивши надані сторонами докази,

Outcome: dismissed