Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на житловий будинок та земельні ділянки. [INFO] її батьком [PERSON] складено заповіт, за яким все належне йому майно заповів їй. Маючи намір прийняти спадщину, 18.05.2020 звернулася до приватного нотаріуса, проте у прийнятті заяви їй відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. В обґрунтування поважності пропуску строку для прийняття спадщини посилається на те, що 13.05.2020 вона звернулася за довідкою про склад сім`ї до Михайлівської сільської ради з метою подальшого звернення з заявою про прийняття спадщини. У той же день мала намір їхати до смт. Олександрівки до нотаріуса для подання відповідної заяви, але, оскільки в України з 11.03.2020 запроваджено карантин та припинено транспортне сполучення, вона своєчасно не змогла потрапити до смт. Олександрівки та подати заяву про прийняття спадщини, а потрапила лише через незначний проміжок часу, а саме - 18.05.2020, тому пропустила 5 днів з незалежних від неї причин. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 57). Представник відповідача Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області у підготовче судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечила (а.с. 62). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій не заперечила щодо задоволення позовної заяви, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 53). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 56). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання відповідачів про те, що вони не заперечують проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог позивача. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 14.11.2019 Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис за № 25 (а.с. 10). Як вбачається з реєстраційного посвідчення та свідоцтв про право власності, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок та земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-16). Згідно довідки, виданої Михайлівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області від 13.05.2020 № 496, [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] з 21.10.2008 по день смерті [INFO] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , який був зареєстрований у вказаному домоволодінні, але не проживав. Від імені [PERSON] Михайлівською сільською радою 18.10.2019 посвідчений заповіт, реєстраційний номер 22 (а.с. 12). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого (на російській мові) 20.10.1967 РАГС міста Курахове Донецької області, та про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 22.07.1988 (на російській мові) відділом РАГС Кіровоградського міськвиконкому вбачається, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області 18.10.2019, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй доньці [PERSON] (а.с. 11). Листом від 12.06.2020 № 321/01-16 Олександрівська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області повідомила, що за даними Алфавітної книги обліку спадкових справ та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори), після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа нотаріальною конторою не заводилася, заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не надходило (а.с. 50). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 51). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), Михайлівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області 18.10.2019 посвідчено заповіт від імені [PERSON] (а.с. 52). З вищевикладеного вбачається, що після смерті [PERSON] його спадкоємцем за заповітом є його донька [PERSON] . Згідно зі ст. 1233 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Своїм листом приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренко Ю.І. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим їй необхідно звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини (а.с. 13). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У позовній заяві позивач зазначає, що 13.05.2020 звернулася за довідкою про склад сім`ї до Михайлівської сільської ради з метою подальшого звернення з заявою про прийняття спадщини. У той же день мала намір їхати в смт. Олександрівку до нотаріуса для подання відповідної заяви, але оскільки в Україні з 11.03.2020 запроваджено карантин та припинено транспортне сполучення, своєчасно не змогла потрапити до смт. Олександрівки та подати заяву про прийняття спадщини, а потрапила 18.05.2020, тобто через незначний проміжок часу, тому пропустила 5 днів з незалежних від неї причин. Підпунктом 9\~пункту 2\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 11.03.2020\~№ 211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2»\~(в\~редакції Постанов\~КМУ №\~215\~від 16.03.2020,\~№ 255\~від 02.04.2020\~зі змінами\~внесеними згідно\~з Постановами\~КМУ №\~215\~від 16.03.2020,\~№ 239\~від 25.03.2020,\~№ 241\~від 29.03.2020,\~№ 242\~від 20.03.2020,\~№ 255\~від 02.04.2020,\~№ 262\~від 08.04.2020,\~№ 284\~від 15.04.2020,\~№ 291\~від 22.04.2020,\~№ 313\~від 29.04.2020,\~№ 332\~від 04.05.2020,\~№ 343\~від 04.05.2020,\~№ 377\~від 14.05.2020)\~заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення. Таким чином, судом встановлено, що позивач у встановлений строк до нотаріуса з питанням прийняття спадщини не звернулася, з поважних причин. Крім цього як вбачається з позовної заяви шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини сплинув 14.05.2020, а позивач звернулася до нотаріуса 18.05.2020, а до суду з позовною заявою 26.05.2020, тобто через незначний проміжок часу. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог, і саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 681/203/17-ц від 17.10.2018. Враховуючи викладене та з огляду на те, що відповідачі визнали позов, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved