Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач являється її рідною сестрою. [INFO] померла їхня мати [PERSON], і вони успадкували в рівних частках по ? її квартиру в [ADDRESS]. Після цього вони домовилися, що продадуть квартиру і отримані від продажу кошти розділимо в рівних частинах. З цією метою і дала сестрі нотаріально посвідчену довіреність на право продажу квартири. 09 вересня 2011 року відповідач продала квартиру, але грошей за продану квартиру їй не віддала. Після цього вона наполягла, щоб відповідач написала боргову розписку про повернення коштів за продану квартиру в сумі 8500 доларів США, згідно якої мала повернути борг на протязі двох років рівними частинами по 350 доларів США щомісячно, строк повернення боргу спливає у вересні 2014 року. Однак, відповідач позичені гроші не повернула, та зрозумівши, що вона не має наміру добровільно повернути гроші, вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь позику в розмірі 8500 доларів США та судові витрати в розмірі 996,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю з підстав, зазначених у заяві, та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася двічі, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому, враховуючи клопотання представника позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] успадкували в рівних частках по закону спадщину після смерті матері [PERSON] квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. ( а.с. 9) [PERSON] уповноважила [PERSON] продати належну їй частину квартири [ADDRESS] за ціну та на умовах на розсуд останньої, для чого довіреністю від 25.08.2011 року, посвідченою державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори, надала право представляти її інтереси. ( а.с.11) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON], від імені якої діяла на підставі вищевказаної довіреності [PERSON], продали вказану квартиру , однак із пояснень позивача слідує, що грошей відповідач за належну їй частку у спадщині не віддала. Відповідно до боргової розписки від 15.08.2012 року, засвідченої [PERSON] та [PERSON], [PERSON] зобов'язалася повернути [PERSON] половину суми грошей, одержаних внаслідок продажі квартири, отриманої в порядку спадкування по закону після смерті матері, в розмірі 8500 доларів США, які зобов'язалася віддавати частинами в розмірі 350 доларів США кожного місяця протягом двох років з вересня 2012 року по вересень 2014 року. ( а.с.7-8) Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який би посвідчував передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей . Тобто, факт написання розписки, та особистий підпис відповідача на розписці відповідно до положень ч.2 ст. 1047 ЦК України є доказом передачі грошей від позикодавця до позичальника. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов розписки відповідач зобов'язання належним чином не виконала. Як встановлено судом до дня звернення в суд, тобто до 24.07.2014 року, відповідач не повернула позивачу борг в розмірі 8500 доларів США. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 8500 доларів США, що на момент ухвалення рішення відповідно до офіційного курсу валют Національного Банку України становить 110301,08 грн. (100 доларів США = 1297,6598 грн.) Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат в розмірі 996,00грн. підлягає до задоволення, оскільки підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved