Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] до закінчення навчання у Севастопольському вищому професійному училищі засобів зв'язку та інформаційних технологій у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Вимоги позову мотивовані тим, що син навчається на 1-му курсі факультету «слюсар з ремонту автомобілів. Майстер з діагностики та налагодження електронного устаткування автомобільних засобів» на денній формі навчання, отримує стипендію, але її недостатньо, оскільки дитина витрачає багато коштів на проїзд у зв'язку з віддаленістю навчального закладу від селища Любимівка де мешкає дитина, а також у зв'язку з тим, що позивач надає кошти на харчування у столовій навчального закладу. Позивач працює, але має невеликій дохід, у зв'язку з чим, сім'я знаходиться в скрутному матеріальному становищі, засобів на навчання та утримання дитини позивачу не достатньо, тому [PERSON] необхідна матеріальна допомога з боку відповідача. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, з підстав зазначених у позові. Пояснила суду, що на утримання дитини витрачає біля 1000 гривень на місяць. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову визнали частково, вказували на те, що відповідач також має невеликий дохід, який в місяць складає не більш 3200 гривень, є інвалідом 3-ої групи, їм укладений шлюб з іншою жінкою, та він виховує її неповнолітню дитину, представник відповідача зазначила, що дитина мешкає окремо от матери, та мати у даному випадку на має права звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на свої користь. На підтвердження зазначеного просили долучити до матеріалів справи, копії відповідних документів. Вислухавши думку позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, при умові що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], є сином [PERSON] відповідача по справі. Згідно довідки від 13.11.2013 року, довідки про доходи від 10.01.2014 року листа, є студентом 1-му курсі факультету «слюсар з ремонту автомобілів. Майстер з діагностики та налагодження електронного устаткування автомобільних засобів» Севастопольського вищого професійного училища засобів зв'язку та інформаційних технологій денної форми навчання, отримує стипендію у розмірі 275 гривень щомісячно. Судом також встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідач працює, має постійний дохід, якій складає у середньому 4061,06 гривень на місяць, що підтверджується довідкою КП «Севтеплоенерго» СМР від 08.01.2014 року, мав заборгованість по обов'язковим аліментним платежам за попереднім рішенням суду на утримання сина, яка зі слів відповідача на теперішній час погашена, що дозволяє суду зробити висновок про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період навчання в ВНЗ. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи з обставин справи та приймаючи до уваги докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, довідку про розмір заробітної плати відповідача, яка підтверджує його майновий стан, отримання дитиною відповідача стипендії, той факт, що відповідач є інвалідом 3-ої групи, суд приходить до висновку, про можливість часткового задоволення заявлених позовних вимог та визначення розміру аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі 1/8 частини, зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки вимоги позивача щодо сплати аліментів у розмірі 1/4 частки, є завищеними, не підтверджені відповідними доказами. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з висловленим, у суду є достатні підстави для задоволення заявлених позовних вимог частково. На підставі ст. 141, 181, 182, 184, 191 ч.1, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial