Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11.10.2016 року [PERSON] купила у [PERSON] квартиру №31 за адресою: [ADDRESS]. На момент укладення договору купівлі-продажу заборони на відчуження майно не було. На час укладення договору та до теперішнього часу у квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з реєстраційного обліку не знімається. Його реєстрація порушує права власника, оскільки обмежує його права щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном, також їх реєстрація створює негативні наслідки, щодо збільшення витрат власника по комунальним платежам. У звязку з цим просила усунути перешкоди [PERSON], [INFO], у користуванні належною їй квартирою №31 за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28, шляхом визнання [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], таким, що втратив право користування квартирою №31 за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28, що належить їй на праві власності. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.10.2016 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №31, що розташована за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №70447579 від 13.10.2016 року вбачається, що право власності на квартиру №31, що розташована за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28 зареєстровано за [PERSON]. Згідно довідки від 10.05.2018 року, виданої ЖЕО ЖБК «Дніпровець», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані дві особи: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача та він не надавав згоди користуватися належним йому на праві власності приміщенням спірної квартири. Отже, право користування членів сім'ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 11.10.2016 року право власності [PERSON] припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів їх сім'ї, та виникло у [PERSON], яка в свою чергу не надавала згоди на користування спірним жилим приміщенням зазначеної квартири відповідача. Враховуючи зазначене, суд вважає позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved