Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2007 року їй належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], з 2010 року на цій житловій площі зареєстрований відповідач, але з жовтня 2013 року відповідач за вказаною адресою не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, його реєстрація у вказаному житловому приміщенні порушує її права як власника житла, а тому позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні належним їй майном, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування житлом - [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач до суду не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог діючого цивільно-процесуального за зареєстрованим місцем його проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 06.12.2007 року позивач є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під [ADDRESS] загальною площею 104,2 кв.м, житловою площею 26,2 кв.м, що стверджується копією зазначеного договору, який посвідчено державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Кравець А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-4197, копією витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ станом на 13.12.2007 року. В судовому засіданні також встановлено, що в цій частині [ADDRESS] зареєстровані позивач, її син [PERSON] [INFO] та відповідач [PERSON], що вбачається з довідки Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 1, довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в м.Києві від 09.07.2014 року, яку надіслано на запит суду, копії будинкової книги по [ADDRESS]. З пояснень позивача слідує, що відповідач за вказаною вище адресою не проживає з жовтня 2013 року, жодної участі в утриманні житла не приймає, його реєстрація у вказаному вище житловому приміщення створює для неї перешкоди щодо розпорядження та користування належним їй житлом, крім того, вона надавала дозвіл на його тимчасову реєстрацію за вказаною вище адресою. Допитані свідки [PERSON] і [PERSON] - сусіди позивача, в суді показали, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає близько року, в цій частині будинку проживає позивач, її мати та повнолітній син. Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать іншим доказам по справі. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. В ч.1 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено судом, відповідач не є членом сім'ї позивача як власника житла, в належній позивачу на праві власності частині будинку був зареєстрований і користувався житлом на правах наймача, біля року за вказаною вище адресою не проживає, участі в оплаті за користування житлом та за комунальні послуги не приймає, залишається по даний час зареєстрованим в [ADDRESS], добровільно з реєстрації не знявся. Суд вважає, що реєстрація відповідача у належній на праві власності позивачу частині будинку створює для позивача певні незручності у користуванні та розпорядженні цим житлом, крім того, на відповідача нараховується оплата за комунальні послуги, а жодної участі в утриманні житла він не приймає. Проаналізувавши всі надані докази по справі суд приходить до висновку, що відповідач дійсно втратив право на користування [ADDRESS], оскільки не користується тривалий час цим житлом понад строки, передбачені в ст.71 ЖК України, а тому вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні даною частиною будинку шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved