Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та уточненою позовною заявою до відповідача, третьої особи про визнання державних актів на земельні ділянки недійсними, в якій зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2011 р. їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1267 м.кв., яка розташована в [ADDRESS] та складається з: 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0267 га для ведення підсобного господарства, яким присвоєні відповідні кадастрові номери: 1213500000:01:040:0027 та 1213500000:01:040:0028. Згідно з даним договором купівлі-продажу земельної ділянки під час проведення даної угоди у нотаріуса від її імені за довіреністю діяв [PERSON] ., який є її сином. Згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів за договором купівлі-продажу земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS] ділянка [ADDRESS] за кадастровими номерами: 1213500000:01:040:0027 та 1213500000:01:040:0028 набувачем даних земельних ділянок зазначена вона, [PERSON] .. Після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, згідно з діючим законодавством на той час, право власності на неї виникало після отримання державного акту. Позивач вказує, що її син, [PERSON] , діючи від її імені за довіреністю, звернувся до відділу Держкомзему в м. Тернівка, Дніпропетровської області для отримання Державних актів на куплені нею земельні ділянки. Позивач також зазначає, що 30.11.2012 р. відділом Держкомзему м. Тернівка, Дніпропетровської області, були помилково видані Державні акти на землю не на її ім`я, як власника за договором купівлі-продажу, а на ім`я її представника, діючого за довіреністю - [PERSON] , а саме: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 804790, площею 0,1000 га з кадастровим номером 1213500000:01:040:0027, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 804791, площею 0,0267 га. з кадастровим номером 1213500000:01:040:0028, що розташовані на за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, працівники відділу Держкомзему у м. Тернівка, Дніпропетровської області, видаючи вищезазначені Державні акти на земельні ділянки на ім`я [PERSON] , переплутали власника та особу, яка діяла за довіреністю від імені власника. Про вказані обставини вона дізналася лише в листопаді 2019 р., коли виникло питання щодо переоформлення житлового будинку, який розташований на спірних земельних ділянках. У зв`язку з тим, що в теперішній час Держкомзем у м. Тернівка, Дніпропетровської області припинив своє існування, а його функції виконує державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, 28.11.2019 р. вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області з заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з проханням внести відповідні зміни у графі власника. Проте, відповіддю від 29.11.2019 р. державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив їй у внесені змін до запису про право власності. Позивач зазначає, що вказані обставини змусили її звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 804790, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1213500000:01:040:0027, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 804791, площею 0,0267 га, кадастровий номер 1213500000:01:040:0028, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , скасувавши їх державну реєстрацію; судові витрати залишити за позивачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що уточнену позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити (а.с. 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 32). Третя особа - Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської областіБегларян А.М. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що покладається на рішення суду (а.с. 30-31). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає уточнений позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що[PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2011 р., посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3284, на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,1267 м-2, яка розташована по [ADDRESS] і надана: 0,100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,0267 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 8). З договору-купівлі продажу земельної ділянки від 25.10.2011 р. встановлено, що від імені покупця [PERSON] , діяв її представник [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої Тернівською державною нотаріальною конторою 18.02.2011 р. № 438 (а.с. 8). Згідно з витягом з Державного реєстру правочинів № 10553251 від 25.10.2011 р. [PERSON] є набувачем земельної ділянки, кадастровий номер 1213500000:01:040:0027, розташованої за адресою: [ADDRESS] , опис майна: 1213500000:01:040:0028 (а.с. 9). З державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 804790 та серії ЯМ № 804791, виданих 30.11.2012 р. відділом Держкомзему у м. Тернівка, Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2011 року, реєстраційний № 3284, видно, що вказані акти видано на земельні ділянки розміром 0,1000 га та 0,0267 га, які розташовані по [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] (а.с. 10, 11). Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області Бегларяна А.М. від 29.11.2019 р. № 49924784, позивачу відмовлено у внесенні зміни до запису про право власності за номером 33690531 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 804790 від 30.11.2012 р. власником земельної ділянки є [PERSON] .. Також у Державному земельному кадастрі було зазначено, що власником земельної ділянки є [PERSON] , у зв`язку з чим, внести зміни згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2011 р. № 3284, в якому значиться, що власником земельної ділянки є [PERSON] , не можливо (а.с. 12). В судовому засіданні встановлено, що при видачі вищевказаних Державних актів на право власності на земельну ділянку було допущено помилки, а саме: Державні акти видані на ім`я представника власника земельної ділянки [PERSON] , замість власника [PERSON] , дані обставини визнані сторонами і відповідно до ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню. Згідно з ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постанові від 04.06.2014 р. у справі № 6-46цс14, відповідно до статі 126 (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), статей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно з правовими позиціями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзаці другому п. 2 постанови № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» та відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди), земельних ділянок, земельного сервітуту, користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) було припинено, у зв`язку з чим, внести зміни у діючі акти не має можливості та законних підстав, так як видача державних актів на землю нормами законодавства не передбачена. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена. Згідно із ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного, примаючи до уваги, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог позивача, суд вважає, що вимоги позивача, які є належним способом захисту майнових прав, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved