Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що перебувала\~з відповідачем\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~який розрізано\~рішенням Личаківського\~районного суду\~м.\~Львова від\~13.12.2018.\~Від шлюбу\~в них\~народились діти\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Рішенням Личаківського\~районного суду\~м.\~Львова від\~16.08.2016\~з відповідача\~на користь\~позивача стягувались\~аліменти на\~утримання двох\~дітей в\~розмірі 1/3\~частки із\~всіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але в\~розмірі на\~одну дитину\~не менше\~30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~позову і\~до досягнення\~найстаршою дитиною\~повноліття. [INFO] їх син [PERSON] досяг повноліття, відповідно в позивачки відсутня можливість стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, крім того, у зв`язку з змінами в законодавстві мінімально можливий розмір аліментів на дитину становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставини просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечує проти сплати аліментів, однак визначений позивачем розмір вважає завищеним. Просить врахувати, що він допомагає матеріально повнолітньому синові, а також не ухиляється від утримання доньки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.3), позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.08.2016 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але в розмірі на одну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] їх син [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому, під час розгляду іншої цивільної справи № 415/4386/16-ц (постанова від 10.07.2019р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, правовою підставою для збільшення чи зменшення розміру аліментів, яке може відбуватись в тому числі шляхом зміни способу їх присудження, є відповідна зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я одержувача чи платника аліментів. Відтак, при вирішенні вимоги про збільшення розміру аліментів суд в першу чергу враховує не те, наскільки збільшились витрати по утриманню дитини, а те, як змінилось матеріальне становище платника та одержувача аліментів. Відповідно до довідки від 18.10.2019 відповідач працює у ТзОВ «Тайл» та його загальний дохід за період квітень 2021 року вересень 2021 року становить 57\~336,93 грн. ( в середньому 9500 грн. в місяць), що очевидно є більшим від доходу на час стягнення аліментів 16.08.2016. Окрім цього, у власності відповідача з 2020 року наявне нерухоме майно. Враховуючи наведене слід вважати встановленим, що матеріальне становище відповідача покращилось після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Як наслідок, вимога про збільшення розміру аліментів є обґрунтованою. Під час розгляду цивільної справи № 640/16750/16-ц (постанова від 25.04.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі вказав, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно ч. 2 цієї статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цієї Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказане в сукупності свідчить про те, що суть аліментних зобов`язань полягає не в покладенні обов`язку на одного з батьків брати участь в утриманні дитини, а в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її розвитку та виховання. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я дитини, неповно забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи. Тому, враховуючи обов`язок суду в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання, а також беручи до уваги ту обставину, що матеріальне становище відповідача покращилось, позов належить задовольнити частково, збільшивши розмір стягуваних аліментів на одну дитину до 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 червня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття. Що ж стосується визначеного позивачем розміру аліментів, суд вважає такий дещо завищеним, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків в рівній мірі, в тому числі на позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial