Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця до його повноліття, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем проживали спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Вже тривалий час вони з відповідачем спільно не проживають, при цьому дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ніде не працює, платником аліментів не являється. Вона також ніде не працює і їй одній дуже важко належним чином забезпечувати дитину. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Довідок про доходи сторонами не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 травня 2016 року встановлено у розмірі 1531 грн., 30 % від вказаної суми складає приблизно 459 грн. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Враховуючи те, що позивач позов підтримує, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявився, у звязку з чим розгляд справи проводився заочно, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи з нею, матеріальне становище сторін, та відсутність даних щодо регулярності та стабільності доходу відповідача, суд вважає за можливе встановити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі визначеній позивачем достатньою в сумі 500 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів не є меншим 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого з 01 травня 2016 року. При цьому, суд має роз'яснити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 185 СК України також визначено обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved