Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 липня 2008 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружні відносини між ними припинені з січня 2017 року, спільного господарства не ведуть, основна причина розпаду сім'ї - це постійні сварки та суперечки, внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір'я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе, з кінця квітня 2017 року вони з відповідачем мешкають за різними адресами. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона та її чоловік не мають наміру зберегти шлюб. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя її з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сумісне життя не склалося, тобто характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Крім того, вони з відповідачем досягли згоди, що син залишиться мешкати разом з нею. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання залишити їй прізвище - [PERSON]; місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], встановити разом з матір'ю; судовий збір залишити за нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила справу розглянути без її участі, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]» (а.с. 23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем (а.с. 25). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 26 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 123 (а.с. 24). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 30 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У батьків малолітнього [PERSON], [INFO], відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а тому суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини разом з матір'ю. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved