Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 05 березня 2014 року о 8 - й годині ранку в с. Нові Петрівці Вишгородського району на автодорозі «Київ Овруч» сталася дорожньо транспортна пригода , внаслідок якої позивач та її неповнолітній син [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Дорожньо транспортна пригода сталася з вини відповідача, який 05 березня 2014 року керуючи автомобілем [NUMBER] під час руху не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та допустив наїзд на пішоходів, які переходили проїздну частину по пішохідному переході. Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. З висновку експерта № 62/Д-2014р.від 28.07.2014р. вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні у Вишгородській ЦРЛ з 05.03.2014р. по 07.03.2014р. з діагнозом: « ЗЧМТ. Стус головного мозку, забій лівого колінного суглоба, забій садни мяких мязів лівої голені, забій зовнішнього носа». Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень. Позивач зазначила, що неправомірними діями відповідача їй завдано матеріальної шкоди, так як внаслідок дорожньо транспортної пригоди вона та її син отримали тілесні ушкодження і були змушені проходити курс лікування. На лікування та придбання ліків позивачем було витрачено 2\~037, 14 грн., які вона підтверджує фіскальними та товарними чеками. Крім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральної шкоди, яка полягає в тому що через неправомірні дії відповідача, щодо заподіяння їй та її малолітньому сину тілесних ушкоджень вона перенесла сильні душевні страждання, так як переживала за стан здоровя сина. Внаслідок неправомірних дій відповідача було порушено її звичайний життєвий уклад, позивач була змушена докладати додаткових зусиль для одужання та лікування її сина, а також для відновлення стану, що існував до порушення її прав. Також позивач зазначила, що була змушена докладати додаткових зусиль для відновлення свого морального спокою та спокою її родини, яка весь цей час переживала за неї та її сина. Розмір завданої їй моральної шкоди, вона оцінює в сумі 5\~000 грн., саме таку суму вона вважає достатньою для відшкодування завданої їй моральної шкоди. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодовувати завдану шкоду, що змушує її звернутись до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі, також просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1 102, 40 грн. Відповідач позов визнав частково, матеріальну шкоду у сумі 2\~037, 14 грн. визнає у повному обсязі, щодо вимог моральної шкоди та судового збору не визнає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ст. 60 ЦПК України зазначено, що сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються . Ст.1166 ЦК України передбачено, що .. майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 05.03.2014 року відбулась дорожньо транспортна пригода в с. Нові Петрівці Вишгородського району на автодорозі «Київ Овруч». Дорожньо транспортна пригода сталася з вини відповідача, який 05 березня 2014 року керуючи автомобілем [NUMBER] під час руху не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та допустив наїзд на пішоходів, які переходили проїзну частину по пішохідному переході. Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (а.с. 10). Внаслідок ДТП позивач та її неповнолітній син [PERSON] отримали тілесні ушкодження, а саме: з висновку експерта № 62/Д-2014р.від 28.07.2014р. вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні у Вишгородській ЦРЛ з 05.03.2014р. по 07.03.2014р. з діагнозом: « ЗЧМТ. струс головного мозку, забій лівого колінного суглоба, забій садни мяких мязів лівої голені, забій зовнішнього носа». Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у Вишгородській ЦРЛ з 05.03.2014р. по 14.03.2014р. з діагнозом: « ЗЧМТ. Струс головного мозку, забійна рана тіменної ділянки голови» (а.с. 4-6, 11). Також, позивачу внаслідок ДТП завдано матеріальної шкоди, так як внаслідок дорожньо транспортної пригоди вона та її син отримали тілесні ушкодження і були змушені проходити курс лікування. На лікування та придбання ліків позивачем було витрачено 2\~037, 14 грн., які вона підтверджує фіскальними та товарними чеками (а.с. 7-9). Крім матеріальної шкоди, позивач зазначила моральну шкоду в звязку з неправомірними діями відповідача, яка полягає в тому що через неправомірні дії відповідача, щодо заподіяння їй та її малолітньому сину тілесних ушкоджень вона перенесла сильні душевні страждання, так як переживала за стан здоровя сина. Внаслідок неправомірних дій відповідача було порушено її звичайний життєвий уклад, позивач була змушена докладати додаткових зусиль для одужання та лікування її сина, а також для відновлення стану, що існував до порушення її прав. Розмір завданої їй моральної шкоди, вона оцінює в сумі 5\~000 грн., саме таку суму вона вважає достатньою для відшкодування завданої їй моральної шкоди. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яке на відповідних правових підставах володіє транспортним засобом або іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого складає підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 вказаної статті ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, яка повязана з використанням, зберіганням та утриманням транспортних засобів та ін., що складає підвищену небезпеку для осіб, які здійснюють цю діяльність та інших осіб. Ст. 1887 ч.2 ЦК України передбачає, що шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Дане положення також передбачено ч.2 п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 6 від 27.03.1992 р. Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 1188 ЦК шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведене, та те, що неправомірними діями відповідача завдано матеріальної шкоди позивачу, так як внаслідок дорожньо транспортної пригоди вона та її син отримали тілесні ушкодження і були змушені проходити курс лікування. На лікування та придбання ліків позивачем було витрачено 2\~037, 14 грн., сторони не оспорюють, отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 2\~037, 14 грн. Моральна шкода в даному випадку стягується на підставі ст. 1167 ЦК України, а саме: «… моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…» Суд вважає за необхідне задовольнити часткове моральну шкоду, а саме: 2 000 грн., оскільки дійсно, вона перенесла сильні душевні страждання, так як переживала за стан здоровя сина. Внаслідок ДТП було порушено її звичайний життєвий уклад, позивач була змушена докладати додаткових зусиль для одужання та лікування її сина, а також для відновлення стану, що існував до порушення її прав. Таким чином, на підставі викладеного суд, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, визнання своєї провини та наслідків скоєного, вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути на користь позивача шкоду завдану внаслідок ДТП на лікування та придбання ліків позивачем у сумі 2\~037, 14 грн. Стосовно моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню, суд вважає, що вона має місце, адже позивач зазнала хвилювання, страждання та пошкодження свого здоровя. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial