Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З 10.04.2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, однак згідно закону повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює та може оказувати матеріальну допомогу дитині. На користь інших осіб він аліменти не сплачує, доходів позивачки недостатньо для утримання доньки. У зв'язку з чим позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який вони зареєстрували 06.02.1999 року у відділі РАГС м. Свердловськ Луганської області, актовий запис №48. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст.ст. 180-181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я і матеріальне положення дитини, яка проживає з позивачкою, стан здоров'я і матеріальне положення відповідача, який працює в ВП «Автобаза» ДТЕК «Свердловантрацит» водієм, отримує стабільну заробітну плату згідно довідки середньомісячний розмір якої становить 3 425,77 грн., на користь третіх осіб аліменти не сплачує, приймає до уваги також, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На вимогу ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідним допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved