Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору міни квартири [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS] укладений 28 січня 1999 року на товарній біржі «Нерухомість» у м. Дебальцеве Донецької області між нею, [PERSON] та відповідачкою [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 січня 1999 року між нею та [PERSON] на товарній біржі «Нерухомість» у м. Дебальцеве був укладений договір міни, згідно з яким вона обміняла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] на належний відповідачці житловий будинок [ADDRESS] Після укладення договору міни вони з відповідачкою обмінялося цим житлом. Право власності на будинок було зареєстровано в Єнакіївському БТІ 03 листопада 2000 року. Відповідачка ухиляється від нотаріальнго посвідченням договору міни. Позивач, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи до суду не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Позов підтримав в повному обсязі (а.с.20). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з'явився, та не повідомив про поважні причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 5 ЦК України (2003 р.) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Відповідно до ст. 224 ЦК України (1961 р.): за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 225 ЦК України (1961 р.) передбачено, що право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Форма договору купівлі-продажу жилого будинку, передбачена ст. 227 ЦК України (1961 р.), відповідно до вимог якої, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Стаття 47 ЦК України (1961 р.), передбачає, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За вимогами ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на придбання квартир (будинків) на біржових торгах. В судовому засіданні встановлено, що 28 січня 1999 року позивач уклала з [PERSON]. договір міни квартири [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS]. Сторонам були роз'яснені вимоги законодавства, договір має підписи обох сторін по договору. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», договір зареєстрований Дебальцівською товарною біржою «Нерухомість», про що зроблений запис у журналі реєстрації біржових угод. Реєстраційний № 12 від 28 січня 1999 року. Договір має підписи сторін, виконавчого директора біржи та відповідну печатку (а.с.5-6). Право власності на будинок зареєстровано за позивачем 03.11.2000 р. (а.с.7-8). Позивачка 13.07.1999 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.11) За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки договір був укладений в письмовій формі, сторони домовилися стосовно всіх істотних умов договору, повністю їх виконали, обмінялись нерухомістю, яка була предметом договору. Договір був укладений на товарній біржі, відповідно до умов Закону України «Про товарну біржу», за зареєстрований в БТІ. Ухилення сторони договору від його подальшого нотаріального оформлення договору є підставою для суду за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати цю угоду дійсною. На підставі ст. 5 ЦК України (2003 р.) ст.ст. 47, 224, 225, 227 ЦК України (1961 р.), ст. 9 ЖК України, Закону України «Про товарну біржу», та,

Outcome: approved