Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 листопада 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського управління юстиції Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №103. Від шлюбу мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем не склалися через те, що вони не зійшлися поглядами на життя, сімейно-шлюбні відносини припинили з квітня 2014 року і з того часу проживають окремо. Позивачка зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Спір про розподіл майна відсутній, аліменти будуть стягнуті в судовому порядку, а діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Позивач [PERSON]А, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.23), у судове засідання 16 лютого 2016 року не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб та слухати справу за її відсутності (а.с.26). Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно розписки про одержання повістки про виклик до суду (а.с.24), в судове засідання 16 лютого 2016 року не зявився, надав до суду заяву, згідно якої не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с.25). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 листопада 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №103 (а.с.8), в період якого у них народилися спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Спільне життя подружжя не склалося через те, що подружжя зрозуміло, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з квітня 2014 року, проживають окремо. Спір про розподіл майна відсутній, а діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою, аліменти будуть стягуватися у судовому порядку. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2014 року та до цього часу не поновили їх, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.25). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст.\~214,\~215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст.\~88,\~214,\~215 ЦПК України\~є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).\~\~ Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved