Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про позбавлення батьківських прав. В своєму позові позивач посилається на те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день батько дітей, [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, а саме: не піклується дітьми, не турбується про їх фізичний і духовних розвиток, не цікавиться здоров`ям та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, аліменти не сплачує. Діти проживають та перебувають на повному утриманні позивача. [PERSON] надавав нотаріально посвідчену згоду на тимчасовий виїзд дітей за кордон у супроводі позивача, з покладенням на її відповідальність за життя і здоров`я дітей. Позивач неодноразово зверталася до Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області із зверненнями щодо неправомірних дій відповідача, які негативно впливають на стан дітей, їх нормальний, фізичний та психічний розвиток. З метою найбільш повного та усестороннього забезпечення прав та законних інтересів дітей, позивач звертається з даним позовом до суду та просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.30). В підготовче судове засіданні позивач не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимог підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, написав до суду заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дітей - [PERSON] та [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача: Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради в підготовче судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою, в якій просять розгляд справи проводити без участі представника служби, позовні вимоги [PERSON] підтримують. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 11). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.02.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 31 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стані Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 175 розірвано (а.с.12-13). Згідно Акту депутата Бучанської міської ради на звернення заявника про встановлення факту проживання без реєстрації від 03.12.2019 року слідує, що [PERSON] не зареєстрована, але постійно на протязі дев`яти років проживає у [ADDRESS] . Також з нею разом проживають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Діти, [PERSON] та [PERSON] навчаються у Бучанському навчально-виховному комплексі «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» № 3 (а.с.15, 16). Вихованням дітей займається їх мати, [PERSON] . Батько, [PERSON] у школі жодного разу не був, станом навчання та поведінки дітей не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с.17,18). [PERSON] давав нотаріально посвідчену згоду на тимчасовий виїзд дітей за кордон у супроводі [PERSON] , з покладенням на її відповідальність за життя і здоров`я дітей (а.с.19). Згідно висновку за звернення [PERSON] від 20.11.2017 року, складеного старшим ДОП Бучанського ВП Фроловим О.В., [PERSON] зверталася до відділу поліції 02.11.2017 року, 03.11.2017 року та 06.11.2017 року з приводу неправомірної поведінки [PERSON] (а.с.22). Рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області за № 297 від 14.04.2020 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO]., відносно його малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] » вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO], відносно його малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на нього законом обов`язків щодо виховання своєї дітей, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про своїх дітей, не цікавиться їх життям, що свідчить про дійсне ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У зв`язку з викладеними обставинами, 14 квітня 2020 року Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO], відносно його малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи. У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей ухилився. Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивач при подачі позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 840, 80 грн. (вісімсот гривень сорок копійок) (а.с.7). Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот гривень сорок копійок). На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 167 СК України,

Outcome: approved