Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок №108 по вул. Центральній в с. Пашена Балка Дніпровського району Дніпропетровської області. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що у 1996 році власниця будинку [PERSON] померла. Після її смерті ніхто в будинку не проживав, будинок стояв пустий. Син власниці будинку [PERSON] помер у 1997 році. У 2003 році після знайомства з [PERSON], яка виявилася невісткою бабусі. [PERSON] та [PERSON] домовилися про купівлю будинку №108 по вул. Центральній в с. Пашена Балка Дніпровського району Дніпропетровської області, після чого [PERSON] віддала [PERSON] гроші за будинок у в сумі 1300 грн., у присутності свідків, а [PERSON] дозволила позивачу в ньому поселитися. З дозволу [PERSON] позивач поселилася в будинку і стала в ньому проживати. Факт підтверджується розпискою про передачу грошей [PERSON] спадкоємниці [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], що свідчить про те, що [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном. 20 лютого 2003 року [PERSON] зробила нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщину на користь [PERSON] Нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, оскільки виявилося, що спадкоємниця власника будинку не прийняла та не оформила спадщину на будинок, тобто не одержала свідоцтво про право на спадщину. На даний час оформити право власності позивач не має можливості, оскільки [PERSON] померла. Крім того, позивач вказує, що починаючи з 2003 року та на протязі більше 10 років, добросовісно володіє чужим майном і продовжую відкрито, безперервно володіти нерухомим майном, а саме поселилася в будинку, постійно в ньому проживає, доглядає за будинком, веду підсобне господарство, обробляє огород. На підставі вищевикладеного, [PERSON] вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. \~\~[PERSON] та її представник до суду не зявилися, але [PERSON] надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без їхньої участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. \~\~Представник Територіальної громади Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Раніше надав до суду письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що спірне домоволодіння належить [PERSON], а тому у випадку задоволення даного позову будуть порушені права [PERSON]. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. \~Відповідно до п.8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила\~ст.344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. \~Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~Цивільним кодексом. \~При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Виходячи зі змісту статей\~335\~і\~344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. \~Враховуючи положення п.8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~про те, що правила\~ст.344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК України\~набрав чинності з 01.01.2004 року, положення\~ст.344 ЦК України\~поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2001 року. \~Таким чином строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. \~Виходячи зі змісту ч.1\~ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. \~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 16.11.1958 року належав житловий будинок №108 по вул. Центральній в с. Пашена Балка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.(а.с.19) Розпискою [PERSON] від 18.02.2003 року підтверджується факт отримання грошових коштів від [PERSON]М.(а.с.23) Заявою [PERSON] від 20 лютого 2003 року, посвідченою приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу [PERSON] підтверджується факт відмови [PERSON] від спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] на користь [PERSON]М.(а.с.24) Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали письмові пояснення в яких вказала, що [PERSON] дійсно проживає у [INFO] з 2003 року.(а.с.25-27) Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], який також підтвердив, що [PERSON] проживає у вищевказаному будинку більше 10 років та доглядає за ним. Згідно листа №24/01-16 від 11.01.2017 року завідуючої Дніпровської районної державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті [PERSON], померлої у 1996 році спадкова справа відсутня.(а.с.52) Відповідно до письмових пояснень [PERSON] з 2003 року вона постійно проживає у [INFO], доглядає за будинком, веде підсобне господарство, обробляє земельну ділянку. Спадкоємці не заявляли про свої права на будинок. Орган самоврядування не подавав до суду заяв про визнання спадщини відумерлою. Вважає, що володіє будинком добросовісно, відкрито та безперервно протягом десяти років. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Обставини викладені у письмових запереченнях представника Територіальної громади Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судовому засіданні не підтвердилися, а тому суд не бере їх до уваги та вважає необґрунтованими. Таким чином, починаючи з 2003 року та по теперішній час [PERSON] проживає в зазначеному житловому будинку, крім того, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє будинком та згідно положення\~ст.344 ЦК України\~набула право власності на це майно в порядку набувальної давності, а тому, суд прийшов до висновку що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені нею письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності в порядку набувальної давності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У звязку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved