Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 24.12.2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони постійно сварилися, не розуміли один одного, все це призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2018 року вони не підтримують подружніх стосунків та фактично мешкають окремо. Позивач також вказує, що примирення з відповідачем та подружнє життя з ним неможливе, за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, що робить неможливим подальше подружнє життя. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не має. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.12.2011 року, залишити їй прізвище [PERSON] та судові витрати залишити за нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без її участі (а.с. 12). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 234 (а.с. 10, 20). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved