overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 03.09.2010 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, підтримки та взаємодопомоги. Останнім часом шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Майнових спорів між ними немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2010 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 03.11.2015 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, з травня 2016 року разом не проживають. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечував, строк на примирення вважав недоцільним. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.11.2015 року. Спільних дітей не мають. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З травня 2016 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 04.05.2012 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем вже більше року не проживають разом, так як сумісне проживання стало просто нестерпним. Спільне господарство не ведуть, сумісне проживання припинено. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.05.2012 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 551,21 грн., дані кошти підлягають сплаті відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 04.08.2004 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років у них з відповідачем постійно виникали сварки і скандали з будь-якого приводу. Відповідач не надавав грошей до сімейного бюджету, не приймав участі у вихованні та утриманні їх дитини, в результаті чого сім'я почала рушитися. Він дозволяв собі застосовувати до дитини ненормативну лексику, що негативно вплинуло на виховання дитини, та вчителі у школи звернули на це її увагу. Пагубний вплив на розвиток і виховання їх сина з боку відповідача став однією з причин повного розриву їх відносин і розпаду сім1ї в цілому. На початку 2014 року відповідач пішов з дому і проживає за невідомою їй адресою, хоча зареєстрований у Київській області. Протягом останніх дев'яти місяців вони не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету. Вона втратила до відповідача почуття поваги і вважає, неможливим відновлення їх відносин. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та задоволення позову. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, за відомою позивачу адресою, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.08.2004 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З початку 2014 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 05.06.1998 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають двох дітей - сина [PERSON], та доньку [PERSON], [INFO]. Після народження дітей, вони з відповідачем почали поступово віддалятися одне від одного, оскільки вона вже не мала можливості приділяти йому стільки уваги, що призвело до розпаду їх сім'ї. Вони більше не підтримують шлюбні відносини, розділили сімейні бюджети, кожен з них має власне особисте життя, і спілкуються вони виключно на побутовому рівні, оскільки проживають в одній квартирі. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.06.1998 року. Мають двох дітей - сина [PERSON], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 05.08.2003 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними сімейно-шлюбних відносин. Спільне життя не склалося у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилася несумісність характерів, виникли розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршилися відносини. На даний момент сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових спорів між ними немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В судовому засіданні позивач підтримала усі обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги, просила їх задовольнити Позивач додатково зауважила, що близько двох років спільне господарство з відповідачем не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо, та вона і не бажає. І це її кінцеве рішення. Зазначила, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.08.2003 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Примиритися, зберегти сім'ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 05.08.2009 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, з причин різних поглядів на сімейне життя, вони втратили почуття любові один до одного, та як з'ясувалося, вони взагалі різні люди, після чого їх сімейне життя перестало існувати. Шлюбні відносини між ними остаточно припинилися з січня 2014 року, з того ж часу не ведуть спільне господарство, кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежний один від одного. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та проханням розірвати шлюб. Зазначила, що наданий судом строк на примирення результатів не приніс. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав, але у зв'язку з тим, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, згоду на його розірвання надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.08.2009 року. Від шлюбу дитину - сина [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 05.09.2012 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають сина - [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. З серпня 2013 року шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Майнових спорів між ними немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.09.2012 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З серпня 2013 між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved