Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 20.11.1996 року Яцинською сільською радою Путивльського району Сумської області, після смерті батька [PERSON], який помер 24.07.2006 в с.Яцине Путивльського району Сумської області. До спадкового майна входить земельна\~ділянка «сіножаті», площею\~ 0,7985 га, кадастровий номер 5923888400:06:001:0155, яка розташована на території Яцинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вона не може в звязку з наявністю розбіжностей в місцезнаходженні земельної ділянки у Державному акті на право власності на земельну ділянку та у витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку, просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.29). Представники відповідачів надали суду письмові заяви про визнання позову,\~просили справу розглянути за їх відсутності.(а.с.35). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом посвідченим 20.11.1996 року Яцинською сільською радою Путивльського району Сумської області за №140, після смерті батька [PERSON], який помер 24.07.2006 в с.Яцине Путивльського району Сумської області (а.с.6,7,8,9). За життя [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 3,378 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яцинської сільської ради (а.с.10). Позивач своєчасно прийняла спадщину (а.с.11,12,13), однак позбавлена змоги оформити права на спадкове майно. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій стало те, що наявні розбіжності в місцезнаходженні земельної ділянки у Державному акті на право власності на земельну ділянку та у витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17). Як видно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.10.2017 [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 26.04.2006 серії СМ №042610 є власником земельної ділянки «сіножаті», площею\~ 0,7985 га, кадастровий номер 5923888400:06:001:0155, що розташована на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.14-16) Відповідно до рішення Путивльської районної ради народних депутатів від 08.04.1993 клопотання Веcелівської, Сафонівської та Стрільниківської сільських рад про розукрупнення задоволено та утворено Ревякинську, Чорнобривкинську та Яцинську сільські ради (а.с.18). Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки право власності померлого [PERSON] на зазначену земельну ділянку підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії СМ №042610 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.10.2017 (а.с.10,14-16), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності\~ позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved