Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що він є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Квартира ним придбана у відповідачки за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 30 листопада 2001 року, договір оформлений на товарній біржі «Придніпровська товарна біржа». Він як власник зареєстрував договір у Бюро технічної інвентаризації, користується квартирою та сплачує всі комунальні платежі. Однак він не знав, що договір потрібно оформити нотаріально, тому вказана обставина створила для нього ряд труднощів. Просить визнати договір купівлі - продажу квартири 1/3 частини квартири [ADDRESS], укладений 30 листопада 2001 року та зареєстрований на товарній біржі «Придніпровська товарна біржа» що укладений між ним та відповідачкою [PERSON], дійсним. Позивач [PERSON] надав до суду заяву відповідно до якої він просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву відповідно до якої позов вона визнала. Представник третьої особи - товарної біржі «Придніпровська товарна біржа» в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлялися належним чином. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 листопада 2001 року на той час неповнолітній [PERSON], в присутності та зі згоди батька [PERSON] придбав у [PERSON] 1/3 частку квартири загальної площі 73,00 кв.м., житлової площі 42,30 кв.м., яка складається з 3 кімнат та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (л.с. 5 - договір купівлі-продажу нерухомого майна). Договір купівлі - продажу оформлявся на товарній біржі «Придніпровська товарна біржа». [PERSON] зробив зі своєї сторони дії, спрямовані на виконання договору, що цілком підтверджується вказаним договором купівлі-продажу від 30.11.2001 року. Оформити нотаріально договір не представляється в даний час можливим. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі продажу житлового будинку (квартири), передбаченими ст. 227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди. Згідно до ст. 153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2 ст. 47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно до ч.2ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними, норми ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо купівлі-продажу нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію ЦК 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди /2001 рік/ норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зважаючи на те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, а сторони всі свої зобов'язання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved