Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 5554,00 грн. як відшкодування завданої матеріальної шкоди; зобов'язати відповідача провести одноразову виплату позивачу в сумі 5000,00 грн., необхідних для покупки ліків та додаткового харчування. В обґрунтування позову вказала, що отримала тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим проходила курс лікування з 27 жовтня по 23 листопада 2012 року. Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді є [PERSON], якому 15.03.2013 року оголошено підозру. На лікування нею були втрачені значні кошти у сумі 5554,00 грн. (4554,00 грн. - покупка ліків, на проведення операції у сумі 1000,00 грн.). На підставі вказаного просить стягнути вищезазначені суми з відповідача. У судовому засіданні представник позивача уточнив позов, вказавши, що з коштів у сумі 5554,00 грн., яку прохали стягнути з відповідача, на даний час відшкодовано 2000,00 грн., а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача 3554,00 грн. як відшкодування завданої матеріальної шкоди. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, оскільки відповідачем відшкодовано суму 2000,00 грн., яку вважають достатньою для лікування, а також, що надані чеки не є підтвердженням придбання саме ліків, зокрема, що відсутні призначення лікаря на придбання саме тих ліків, що вказані у чеках. Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.10.2013 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди задоволений частково та стягнуто матеріальну шкоду, з урахуванням часткового його погашення в розмірі 2 000,00 гривень, в розмірі 3 554,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 25 000,00 гривень. З вироку вбачається, що [PERSON] 27.10.2012 року, близько 18 години 50 хвилин, у стані алкогольного сп'яніння, керував технічно несправним автомобілем «ВАЗ-2109», державний номер [NUMBER], несправність якого виявилась у неправильній роботі спідометру, чим порушив вимоги п.п. 2.9 а), 31.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств виробників та іншої нормативно технічної документації, та рухався по вул. Мерефянське шосе у м. Харкові за сторони проспекту Гагаріна в напрямку вулиці Шаумяна зі швидкістю близько 90 кмгод. В ході руху по вулиці Мерефянське шосе, на шляхопроводі, поблизу будинку № 44, розташованому під шляхопроводом по вулиці Мічуріна, [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.5, 12.4, 10.1, 14.2 в), 14.6 г), п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України та при обгоні попутного транспортного засобу виїхав на смугу зустрічного напрямку, де скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Пасажир автомобіля «ЗАЗ-110307» [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: крововилив у лівій лобно-височній області, забиті рани на верхній губі, закритий перелом 4,5,6 ребер зліва, закритий багатооскольчатий перелом дистального метафазу лівої великоберцової кістки зі зміщенням фрагментів під кутом відкритим к переду, закритий оскольчатий перелом нижньої треті лівої малоберцевої кістки зі зміщенням. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.12.2013 року вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.10.2013 року стосовно [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди на користь потерпілих скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишений без змін. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вироком суду встановлена вина відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Далі, згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позов про відшкодування шкоди»(зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Сторонами у справі не заперечувалося, що позивач [PERSON] проходила курс лікування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі відповідача. На лікуванні позивач перебувала з 27.10.2012 року по 23.11.2012 року, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] Судом досліджені чеки на придбання ліків, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.5-11). Суд вважає доведеним, що позивачем понесені витрати на придбання ліків, медичних препаратів, про що надав платіжні документи (чеки), що підтверджують їх придбання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є частково доведеним в частині стягнення витрат в сумі 5554,00 грн. (4554,00 грн. - покупка ліків, на проведення операції у сумі - 1000,00 грн.) в загальній сумі 3857,13 грн.(на придбання ліків), що підтверджується чеками: на суму 828,69 від 28.10.2012 року, 12,20 грн. від 31.10.2012 року, 14,07 грн. від 28.10.2012 року, 14.07 грн. від 28.10.2012 року, 115,00 грн. від 08.12.2012 року, 4.51 грн. від 16.11.2012 року, 6,25 грн. від 28.10.2012 року, 81,15 грн. від 17.11.2012 року, 4,68 грн. від 28.10.2012 року, 170,43 грн. від 02.11.2012 року, 71,47 грн. (по чеку на суму 96,45 грн. від 07.11.2012 року), 46,40 грн. від 01.11.2012 року, 18,68 грн. від 10.11.2012 року, 516,14 грн. від 10.11.2012 року, 96,39 грн.( по чеку на суму 117,04 грн. від 14.11.2012 року, 45,20 грн. від 14.11.2012 року, 21,78 грн. від 14.11.2012 року, 51,38 грн. від 14.11.2012 року, 24,43 грн. від 10.11.2012 року, 502,67 грн. від 29.10.2012 року, 35,45 грн. від 12.11.2012 року, 124,87 грн. від 28.10.2012 року, 66,00 грн. від 31.10.2012 року, 76,60 грн. від 31.10.2012 року, 23,75 грн. від 11.11.2012 року, 268,77 грн. від 31.10.2012 року, 102,00 грн. від 05.11.2012 року, 101,17 грн. від 01.11.2012 року, 35,25 грн. (по чеку на суму 36,25 грн. від 04.11.2012 року), 64,01 грн. від 08.11.2012 року, 26,48 грн. від 02.11.2012 року, 59,65 грн. від 09.11.2012 року, 100,88 грн. від 06.11.2012 року, 23,75 грн. від 03.11.2012 року, 99,91 грн. від 04.11.2012 року. З інших чеків судом не встановлено, що саме вказані товари, зокрема як то окуляри, медичні халати, бахіли та інше, придбавалася позивачем у зв'язку з находженням на лікуванні унаслідок травм, отриманих від дорожньо-транспортної пригоди, а тому позов цій частині не підлягає задоволенню. Також, суду не надано доказів сплати позивачем коштів у сумі 1000,00 грн. на проведення операції, що є підставою для відмови у задоволення позову в цій частині. Однак, оскільки представником позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги в частині зменшення матеріальної шкоди з 5554,00 грн., яку прохали стягнути з відповідача, на даний час відшкодовано 2000,00 грн., до 3554,00 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду (на придбання ліків) у сумі 3554,00 грн., оскільки, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стосовно вимог щодо зобов'язання відповідача провести одноразову виплату позивачу в сумі 5000,00 грн., необхідних для покупки ліків та додаткового харчування, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено, що саме зазначена сума є необхідною для придбання ліків, не надано доказів щодо призначення лікування, а також, з врахуванням того, що судовому захисту підлягають порушені та невизнані права. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що фізична або юридична особа, яка завала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому, зокрема, додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ст. 1195 ЦК України). Частиною 1 ст. 1202 ЦК України визначено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Однак, згідно ч. 2 ст. 1202 ЦК України передбачено, що стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Суду не надано належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 57-59 ЦПК України, зокрема, як то висновку відповідної лікарської експертизи, документів, що підтверджують попередню оплату послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ч. 3 ЦПК України.

Outcome: partial