Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення заборгованості за аліментами. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що постановою Івано-Франківського міського суду від 08.08.2000 стягнуто з [PERSON] в її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є працездатним і має можливість сплачувати аліменти, однак добровільно аліменти не сплачує, а тому позивач просить стягнути заборгованість за аліментами за останні 3 роки з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для дітей 6-18 років за кожен місяць, що становить 22195 грн. Також просить збільшити розмір аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, додатково суду пояснив, що дитина захоплюється хореографією, її участь у танцювальних конкурсах потребує значних коштів. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. У судовому засіданні представником відповідача подано суду заперечення відповідача на позовну заяву, за змістом якої позовні вимоги [PERSON] просить задовольнити частково, виходячи з його матеріального стану та в межах, передбачених чинним законодавством України. При цьому щодо отримуваних доходів вказав, що як головний редактор газети «Голос народу Івано-Франківщини» жодних доходів не отримує, оскільки працює там безоплатно, а ПП «Захід-Надра» є збитковим підприємством. За таких обставин постійного грошового доходу не має та обмежується випадковими заробітками. Також у зв'язку з створенням іншої сім'ї є утриманцем ще трьох дітей, а тому вказаний позивачем [PERSON] розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] вважає таким, що не відповідає його доходам. Додатково у судовому засіданні представник відповідача вказав, що відповідач вважає можливим сплату ним аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно, а розмір заборгованості зі сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, слід визначити у розмірі 10000 грн. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу збільшення розміру аліментів, що стягуються за постановою суду на утримання неповнолітньої дитини, а також щодо стягнення заборгованості за аліментами, що утворилася внаслідок невиконання постанови суду від 08.08.2000 року. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.09.1999 вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 06.09.2001 (а.с.4). Постановою Івано-Франківського міського суду від 08.08.2000 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходу громадян в місяць на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 04.08.2000 до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно довідки Івано-Франківського МВ УМВСУ в області №190 від 19.08.2015, [PERSON] працював у Вовчинецькому відділі міського управління внутрішніх справ з 08.08.1996 по 12.03.2001. Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 08.08.2000 на утримання доньки [PERSON], [INFO] стягувались аліменти з грошового забезпечення [PERSON] Аліменти утримані і виплачені по 31.01.2001 (а.с.36-37). З довідки ВДВС Івано-Франківського МУЮ №В-8/02-19/18378 від 04.08.2015 вбачається, що згідно даних ЄДРВП станом на 04.08.2015 до відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ постанова Івано-Франківського міського суду №2/7001/2000р. про стягнення з боржника [PERSON] аліментних платежів не пред'являлась (а.с.38). Відповідно до довідки Всеукраїнського об'єднання «Голос» №51 від 30.06.2015, [PERSON] є головним редактором газети «Голос народу Івано-Франківщини», що розповсюджується безкоштовно. Увесь редакційний колектив, у тому числі і головний редактор часопису, працюють на громадських засадах, тобто безоплатно (а.с.45). З копій податкової декларації з податку на прибуток підприємства (а.с.48-49) та фінансовового звіту суб'єкта малого підприємництва (а.с.50-51) вбачається відсутність доходу приватного підприємства «Захід-Надра», керівником якого є відповідач [PERSON] Також з копії посвідчення батьків багатодітної сім'ї [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON], 2001 р.н., [PERSON], 2007 р.н., та [PERSON], 2010 р.н. (а.с.47). У зв'язку з повторним шлюбом 05.01.2005 прізвище позивача змінено на «Костюк» (копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 17.01.2006, а.с.6). При вирішенні позову суд керується наступним. Обґрунтовуючи можливість збільшення розміру аліментів, позивач посилається на зміну матеріального стану відповідача, зазначаючи, що приблизно упродовж 3 років отримувала аліменти до звільнення відповідача з органів внутрішніх справ. При цьому позивач вказала, що відповідач є головним редактором газети «Голос народу Івано-Франківщини» і засновником приватного підприємства «Захід-Надра», а тому має можливість сплачувати аліменти. За таких обставин просить змінити розмір аліментів з визначеної судом 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Згідно заперечення [PERSON] на позовну заяву вбачається, що стабільний грошовий дохід у нього відсутній. Вказане також підтверджується довідкою Всеукраїнського об'єднання «Голос» №51 від 30.06.2015 (а.с.45) та копіями податкової декларації з податку на прибуток підприємства (а.с.48-49) та фінансовового звіту суб'єкта малого підприємництва (а.с.50-51). За ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом установлено, що сімейний стан як позивача, так і відповідача у справі з часу ухвалення постанови Івано-Франківського міського суду 08.08.2000 про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], 1999 р.н., змінився. І позивач, і відповідач уклали повторні шлюби, на даний час відповідач є батьком 4 дітей. Змінився і матеріальний стан відповідача, який мав постійний заробіток на час винесення постанови про стягнення з нього аліментів 08.08.2000, а на даний час отримує мінливий, нерегулярний дохід. Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції від 01.04.2015) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки). Під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм щодо обов'язків батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182-184 СК України). Відповідно до ст. 180, ч. 1 та 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність постійного сталого доходу відповідача [PERSON], наявність у платника аліментів 3 інших дітей, а також те, що відповідач є особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дитини, а тому аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача, слід визначити в твердій грошовій сумі. За ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць з 01.01.2015 для дітей віком від 6 до 18 років - у розмірі 1286 грн. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням установленого у 2015 році прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - у розмірі 1286 грн., рівних обов'язків батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, врахувавши думку представника відповідача щодо можливості сплати відповідачем аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в користь позивача на утримання дитини [PERSON] в розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Як підставу для стягнення заборгованості за аліментами позивачем вказано, що виконавчий лист про стягнення аліментів протягом 13 років не виконувався, відповідач не сплачував кошти на утримання доньки. Зважаючи на те, що відповідно до ч.1 ст.194 СК України, заборгованість може бути погашена за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання, просить стягнути з відповідача заборгованість за аліментами у розмірі 22195 грн. з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для дітей 6-18 років за кожен місяць (7 місяців 2012 - 5 місяців 2015 року). За ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Будь-яких доказів на підтвердження наявності виконавчого листа, дати звернення його до виконання в ВДВС Івано-Франківського МУЮ, вжиття заходів до стягнення аліментів, наявності заборгованості зі сплати аліментів стороною позивача суду не надано. Більше того, з довідки ВДВС Івано-Франківського МУЮ (а.с.38) вбачається, що згідно даних ЄДРВП станом на 04.08.2015 до відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ постанова Івано-Франківського міського суду №2/7001/2000р. про стягнення з боржника [PERSON] аліментних платежів не пред'являлась. Розрахунок заборгованості здійснено позивачем за 3 роки, що передували часу звернення до суду з даним позовом. При розрахунку суми заборгованості позивач виходила з того, що відповідач заборгував на утримання дитини аліменти за кожен місяць у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В той же час, відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 08.08.2000, з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в місяць (а.с.5), а не у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.194 СК України, заборгованість може бути погашена за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання При цьому за ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Таким чином, спірні правовідносин регулюються положеннями ст. ст. 194-195 Сімейного кодексу України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», якими визначається порядок стягнення заборгованості з аліментів на утримання дітей. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою в інших передбачених законом випадках. У разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. У разі якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч. 2-3, ч. 4, 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України). Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Відповідно до встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов'язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені. За таких обставин, не зважаючи на часткове визнання позову представником відповідача щодо стягнення заборгованості за аліментами у розмірі 10000 грн, виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за аліментами слід відмовити. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 487,20 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180-182, 184, 191, 192, 194-195 Сімейного кодексу України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial