Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 29.08.1998 року між ними був укладений шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають разом, проте фактично шлюбні відносини припинили з серпня 2016 року. Їх почуття охололи, вони відчувають себе сторонніми один одному людьми. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на життя та різні інтереси. Відповідач не підтримує прагнень позивача. Спроби налагодити сімейне життя успіхом не закінчилися. Збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні 30.12.2016 року позивач підтримала свої вимоги, обґрунтувавши їх викладеними у позовній заяві обставинами. Пояснила, що не бажає збереження шлюбу та її рішення не зміниться. Відповідач в судовому засіданні 30.12.2016 року категорично заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що кохає свою дружину і не хоче розлучатися з нею. Він наразі вживає та продовжуватиме вживати заходів щодо їх примирення, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 30.12.2016 року сторонам був наданий строк на примирення тривалістю один місяць з метою збереження шлюбу. В судове засідання 20.02.2017 року позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що примирення між ними все ж таки неможливе, вона наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільним процесуальним законодавством спосіб, заяв або клопотань суду не надав. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За положенням ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього кодексу в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін визнає, що збереження сім'ї неможливо. Суд у відповідності до ч. 2 ст. 112 Сiмейного кодексу України постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.08.1998 року (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Між сторонами шлюбні відносини припинені, об'єктивна можливість збереження сім'ї відсутня, наданий судом строк на примирення завершився і примирення сторін під час його дії не відбулося, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Вищезазначене дає судові підстави для висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved