Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після чоловіка право власності на земельні ділянки, площею 2,430 га і 2,350 га, розташовані на території села Саливонки Саивонківської сільської ради Васильківського району Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки, оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовільнити з підстав викладених у заяві. Відповідачі у своїх заявах просили розглянути справу у їх відсутності та визнали позов. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 06 вересня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 286731 від 06 вересня 2013 року (а.с. 5). Спадкоємцями померлого є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON], про що свідчать свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БК № 252489 від 21.11.1971 року, свідоцтво про одруження серії І-БК № 025556 від 21.07.2001 року, свідоцтво про народження серії І-БК № 340293 від 27.04.1974 року та свідоцтво про народження серії ІІІ-БК № 318954 від 03.02.1979 року (а.с. 6, 7). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого чоловіка, а відповідачі відмовились від прийняття спадщини померлого батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 244/2013 до майна померлого [PERSON] (а.с. 84 97). Постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 03.06.2015 року № 468-02/31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,350 га, розташовану на території села Саливонки Саивонківської сільської ради Васильківського району Київської області з тих підстав, що відсутній правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності на нього за спадкодавцем (а.с. 97). Постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 03.06.2015 року № 469-02/31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,430 га, розташовану на території села Саливонки Саивонківської сільської ради Васильківського району Київської області з тих підстав, що відсутній правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності на нього за спадкодавцем (а.с. 96). Згідно із Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19.12.2012 року, [PERSON], як син померлої був спадкоємцем майна [PERSON], що складалося із земельних ділянком, площею 2,430 га, кадастровий номер 3221487100:03:008:0027 та площею 2,350 га, кадастровий номер 3221487100:03:008:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території селе Саливонки Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 8, 10). Дана обставина також підтверджується відповідними Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.12.2012 року (а.с. 9, 11). Тобто, у звязку із своєю смертю [PERSON] не встиг належним чином у встановлений законом спосіб оформити належне йому право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування після своєї матері. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Норма статті 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 126 ЗК України визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові правата обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Зокреа, з матеріалів справи вбачається, що право власності на спірні земельні ділянки належало спадкодавцеві померлого [PERSON] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 078024-6634, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 08.01.2004 року, а також її спадкодавцю [PERSON]: на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 078024-6633, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 08.01.2004 року, про що зазначено у свідоцтвах про право на спадщину за законом (а.с. 8, 10). При цьому суд враховує, що з наведених вище обєктивних причин спадкодавець позивача також не встиг оформити право власності на спадкові земельні ділянки відповідно до вимог законодавства. Проте, суд вважає, що такі обставини не перешкоджають позивачу, як і не перешкоджали її спадкодавцю реалізувати своє право на спадкове майно після померлих родичів. Отже, та обставина, що [PERSON] за життя не встиг переоформити (оформити) державний акт на право власності на землю на своє імя не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачем права власності на земельні ділянки, яки залишились після смерті її чоловіка. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved