Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 05.06.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 347. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, будучі належним чином повідомленим про день та час слухання справи. Дослідивши позовну заяву, письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 395694, виданим 05.06.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом, актовий запис № 347. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини та довідкою Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області № 227 від 07.02.2017 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розп алася остаточно, шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя разом не проживає, на примирення сторони не згодні, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. за вимогу про розірвання шлюбу, що був сплачений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved