Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований, але з 2015 року фактично не проживає її син, [PERSON] , у зв`язку з чим вона не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг. Від представника позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу без їх участі. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляду справи в його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS] , наймачем якої згідно договору найму житла № 29 від 16.10.2020 року є позивач по справі - [PERSON] (а.с.7-12). У зазначеній квартирі, згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області № 0310-33/3104 від 26.10.2020 року, довідки Чугуївської міської ради Харківської області від 01.10.2020 року, зареєстрований [PERSON] (а.с.13,19). Однак, згідно довідки КЖРЕП м. Чугуєва № 829 від 01.10.2020 року [PERSON] з 2005 року не мешкає за адресою реєстрації, комунальні послуги не сплачує. Таким чином суд вважає, що відсутність [PERSON] понад шість місяців свідчить про те, що він добровільно залишив спірне житлове приміщення. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, та відсутня будь-яка домовленість між сторонами з цього приводу, проти чого не заперечує сам відповідач, надавши до суду відповідну заяву про визнання позову. На підставі наданих позивачем доказів та відповідно до ст. 71 ЖК України, суд вважає, що [PERSON] відсутній в спірному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved