Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, який було укладено 05.10.2013 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 317, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем мають сина [PERSON], однак, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на життя, родина розпалася, сторони мешкають окремо один від одного. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Від відповідача надійшла заява, в якій він зазначав, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглянути в його відсутність. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 05.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 381041, виданим 01.11.2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 317 (а.с.8). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 402352, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.4). Спільне життя між позивачем та відповідачем в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим сімя розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сімї неможливим, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність у позивача доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки факт отримання правової допомоги підтверджений належними доказами. Крім цього, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню сума сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved