Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до [PERSON] за участі третіх осіб Виконавчого комітету Токмацької міської ради, як орган опіки та піклування, Токмацького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Відповідач [PERSON] , [INFO] , яка є онукою позивача, матір-одиначка малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У 2016 році відповідач почала залишати старшого сина на позивача, бродяжила по 2-3 дні, потім поверталась додому і була з дитиною доки не отримувала державну допомогу на нього. Кошти всі витрачала на себе та своїх друзів, вживала алкогольні та наркотичні засоби. У [INFO] народила середнього сина від іншого чоловіка, жодного разу не проживала з біологічним батьком дитини, не займалась вихованням вже 2 дітей. Після народження 3 дитини одразу після виписки з лікарні принесла дочку позивачу і зникла. Повернулась на наступний день, а після отримання основної суми при народженні (близько 20 тис. грн.) була відсутня 9 днів, потім прийшла та повідомила позивача, що поїхала до м. Запоріжжя до свого співмешканця, разом з яким останній час вона проживала, вживала алкогольні та наркотичні засоби, витрачала на це усю державну допомогу. Дітей з собою не забрала. Відповідача неодноразово лікували від наркотичної та алкогольної залежності, але це не давало результату. Через деякий час відповідач знову поверталась до шкідливих звичок. . 25.10.2018 року [PERSON] [INFO] захворів і був госпіталізований до інфекційного відділення Токмацької лікарні. Позивач розшукала онуку, але вона відмовилась лежати разом з сином в лікарні. В стаціонарному відділенні перебувала разом з дитиною позивач, при цьому син позивача перебував вдома з 2 іншими її малолітніми дітьми. Останній раз онука була вдома перед новим роком, зібрала свої речі та пішла від дітей, не надавши на утримання дітей ні копійки. При цьому вона отримувала державну допомогу на дітей у розмірі 6 тис. грн. За захистом прав моїх малолітніх дітей позивач неодноразово зверталась до служби у справах дітей виконкому Токмацької міської ради. ЇЇ малолітні онуки [PERSON] . [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] були поставлені та перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей виконком Токмацької міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Також сім`я перебуває на профілактичному обліку в Токмацькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як та, що опинилась в складних життєвих обставинах. З матір`ю дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди спеціалістами служби та ТМЦСССДМ з питання неналежного виконання батьківських обов`язків, обстежувались умови утримання малолітніх дітей, цільове використання державної допомоги на них. За клопотанням служби у справах матір неодноразово притягувалась до адмінвідповідальності за невиконання батьківських обов`язків: незабезпечення дітей належними санітарно-гігієнічними умови, речами по догляду, не забезпечувала дітям щомісячні профілактичні огляди педіатром. Працівники служби у справах дітей виконком Токмацької міської ради попереджували відповідача про позбавлення її батьківських прав, якщо вона не змінить свій спосіб життя. Батьківські обов`язки по вихованню, утриманню дітей [PERSON] не виконує майже 6 місяців, вона залишила дітей на позивача, на її повне утримання, не тільки не відвідує дітей і не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не дзвонить, не цікавиться їх здоров`ям. Позивач в судове засідання не з`явилась була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розглядж справи у її відсутність, позов визнає. Представник третьої особи виконавчого комітету Токмацької міської ради як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Представник третьої особи Токмацький міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] . [INFO] є онукою позивача та матір`ю-одиначкою малолітніх дітей: [PERSON] . [INFO] року [INFO] ; [PERSON] [INFO] та [PERSON] . [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 08.05.2018 року, серії [NUMBER] від 11.05.2017 року, серії [NUMBER] від 01.04.2014 року. Діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. З 2016 року відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, залишала їх на позивача, використовували соціальну допомогу на утримання дітей не за призначенням, зникала без пояснень у невідомому напрямку, бродяжила. Відповідач страждає на наркотичну залежність, від якої неодноразово лікувалася, однак лікування не дало позитивного результати. Відповідач участь в утриманні та вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх життям, здоров`я, розвитком, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. За захистом прав малолітніх дітей позивач неодноразово зверталась до служби у справах дітей виконкому Токмацької міської ради, які були поставлені та перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей виконком Токмацької міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Також сім`я перебуває на профілактичному обліку в Токмацькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як та, що опинилась в складних життєвих обставинах. З матір`ю дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди спеціалістами служби та ТМЦСССДМ з питання неналежного виконання батьківських обов`язків, обстежувались умови утримання малолітніх дітей, цільове використання державної допомоги на них. За клопотанням служби у справах матір неодноразово ініціювалося притягнення відповідача до адмінвідповідальності за невиконання батьківських обов`язків: незабезпечення дітей належними санітарно-гігієнічними умови, речами по догляду, не забезпечувала дітям щомісячні профілактичні огляди педіатром. Працівники служби у справах дітей виконкому Токмацької міської ради попереджували відповідача про позбавлення її батьківських прав, якщо вона не змінить свій спосіб життя. Суду надані належні та допустимі докази на підтвердження факту самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. Вищевказані обставини відповідачем не оспорювалися, відповідач позовні вимоги визнала. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради від 08 травня 2019 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України, оскільки, всупереч вимогам ст.ст. 150, 180 СК України відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківськіх обов`язків відносно виховання, матеріального забезпечення, турботи про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток своїх малолітніх дітей. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. (ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України ) На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів надання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей, чи наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами, чи про їх незадовільний стан здоровя, суду не надано. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. та на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved