Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 25.12.2015 року уклала шлюб з відповідачем. До моменту укладення шлюбу вони знаходилися у громадянському шлюбі і в них народилася донька - [PERSON] , 2013 року народження. У шлюбі у них народилася ще одна донька - [PERSON] , 2016 року народження. Діти проживають разом з нею. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але вони проживають окремо один від одного. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона не зможе забезпечити. Тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з послідуючою індексацією суми згідно закону, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітей повноліття. Відповідач працює в ТОВ «Фактор» на посаді налагоджувальника обладнання, розмір щомісячної заробітної плати їй невідомий. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 25.12.2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] ». З копії свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , вбачається, що їх батьками є сторони по справі. Відповідно довідки виконкому Василівської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області №242 від 23.06.2021 року, [PERSON] має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , донька, [PERSON] . [INFO] , донька. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1,2,3 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності вимог ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 5 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст.10 Сімейного Кодексу України, я кщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). За таких обставин до подібних правовідносин слід застосовувати передбачений ст.183 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на двох дітей. Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення ними повноліття, але жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин , що позивачка має потребу саме в 1/2 частці на двох дітей суду надано не було. При визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальне становище як позивача так і відповідача, який згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, що відповідає нормам Сімейного Кодексу України, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утриманні дітей в розмірі 1/3 частки до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Крім того, згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.. На підставі викладеного, ст. ст. 10, 79, 179, 180 - 182, 183, 179, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial