Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають дочку [PERSON] [INFO], за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.11.2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення повноліття, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач працює в Білоцерківському відділі поліції ГУ національної поліції в Київській області, отримує стабільний дохід, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів на користь інших осіб відповідач не сплачує, інших неповнолітніх дітей він не має, стягнень по виконавчих листах з його заробітної плати не проводиться. Позивач просила суд змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з відповідача на її користь на утримання їхньої дочки [PERSON] 2007 року народження, з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. на 1/4 частину всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 року, який розірвано на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2012 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта позивача зі штампами органу РАЦС про реєстрацію та розірвання шлюбу. Згідно довідок виконавчого комітету Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, позивач разом з дочкою зареєстровані по [ADDRESS], [PERSON] 2007 року народження дійсно проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення повноліття починаючи з 08.08.2011 року, що слідує з копії виконавчого листа по справі № 2-44/2011. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України у справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. В даному випадку позивач і просить суд змінити розмір аліментів саме шляхом зміни способу їх присудження: з твердого грошового розміру на частку від заробітку /доходу/ платника аліментів. Позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що матеріальний стан відповідача змінився, розмір його заробітної плати збільшився, він має стабільний дохід, в зв'язку з чим присудження аліментів у частці від заробітку також призведе до збільшення їх розміру. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в Білоцерківському відділі поліції ГУ національної поліції в Київській області, з наданої відповідачем виписки по його рахунку за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року включно, на який перераховується заробітна плата, вбачається, що заробітна плата відповідача за вирахуванням аліментів становить 2800 грн., 2071 грн., 1968 грн., 1919 грн., в грудні 2015 року та січні 2016 року заробітна плата без вирахування аліментів становить 3457 грн. та 3366 грн. Сам відповідач в суді не заперечував тих обставин, що його заробітна плата збільшилася, оскільки в 2011 році, коли стягувалися аліменти, його заробітна плата складала 1200 грн., на даний час його заробітна плата складає більше 3000 грн. Отже, з врахуванням вищенаведених обставин суд вважає, що в даному випадку є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки матеріальне становище відповідача змінилося, крім того, він має постійне місце роботи, отримує стабільну заробітну плату. А тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку /доходу/ відповідача, а саме: 1/4 частину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved