Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила поділити квартиру [ADDRESS] в натурі між власниками та виділити їй у власність житлову кімнату площею 15,9 кв.м., кухню загальною площею 12,5 кв.м. залишити у спільному користуванні. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 05 серпня 2002 року по 02 червня 2011 року знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період шлюбу сторонами була придбана вищевказана квартира, яка була зареєстрована за відповідачем. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2011 року було поділене спільне майно подружжя, за позивачем визнано право власності на ? частину спірної квартири, право власності зареєстроване в КП «ХРБТІ» 13 червня 2012 року. У зазначеній квартирі позивач мешкає разом з сином - [PERSON], [INFO], відповідач, не проживаючи у квартирі, постійно перешкоджає їй у користуванні помешканням, погрожуючи виселенням, створює постійні сварки, які негативно впливають на фізичний та психічний розвиток дитини. Враховуючи те, що між нею та відповідачем постійно виникають спори щодо порядку користування та володіння спірним майном, а угоди про спосіб виділення частки в натурі між ними не досягнуто, оскільки відповідач категорично відмовляється вирішити питання про укладення договору про поділ в натурі спірної квартири, позивач вважає, що має повне право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу квартири в натурі відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила про обставини, викладені вище, а також зазначила, що не заперечує проти виділу частки в натурі згідно варіанту, запропонованому висновком судової експертизи. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з тих підстав, що у спірній квартирі він не проживає, не користується нею, ніяких перешкод в користуванні квартирою позивачем не створює, а тому підстав для її поділу немає, позивач має намір подарувати свою частку дитині після досягнення нею повноліття та вважає, що поділ квартири в натурі приведе до її знецінення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2011 року за [PERSON] у порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстроване в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №344754425 від 13.06.2012 року. Як вбачається зі змісту зазначеного рішення суду, інша ? частина зазначеної квартири належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстровий №4642. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в ході судового розгляду та не заперечується сторонами по справі, у спірній квартирі проживають позивач та неповнолітній син - [PERSON], [INFO], відповідач у квартирі не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №6955 від 28 липня 2014 року запропонований один варіант поділу квартири [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток співвласників з виконанням переобладнань. Згідно запропонованого експертом варіанту поділу квартири, одному з співвласників пропонується виділити квартиру 4/1, яка складається з: житлової кімнати « 4-1» площею 8,6 кв.м., частини житлової кімнати « 4-3» площею 7,05 кв.м. (2.35*3.0), частини кухні « 4-4» площею 6,25 кв.м. (2.265*2.76), загальна площа приміщень, які виділяються складає 21,9 кв.м., у тому числі житлової площі 15,65 кв.м. та площі кухні 6,25 кв.м., другому з співвласників пропонується виділити квартиру 4/2, яка складається з: житлової кімнати « 4-2» площею 6,8 кв.м., частини житлової кімнати « 4-3» площею 8,85 кв.м. (2.95*3.0), частини кухні « 4-4» площею 6,25 кв.м. (2.265*2.76), загальна площа приміщень, які виділяються складає 21,9 кв.м., у томі числі житлової площі 15, 65 кв.м. та площі кухні 6,25 кв.м. Границя розподілу квартири вказана на плані викопіювання квартири червоною лінією. Приміщення квартири №4/1 вказано зеленим кольором, приміщення квартири №4/2 вказано помаранчевим кольором. Згідно запропонованого експертом варіанту поділу домоволодіння, буде мати місце виконання наступних переобладнань: 1. В приміщенні кухні встановити перегородку по осі (границі розподілу, що вказана у додатку №1 до експертизи) на відстані 2,265 м від існуючих зовнішніх стін цього приміщення. Приміщення « 4-4а» та « 4-4б», що утворилися вважати приміщеннями кухонь квартир №№ 4/1, 4/2; 2. Розширити існуючий віконний проріз у приміщенні « 4-4а», що утворилося; 3. У приміщенні « 4-4б» в частині віконного прорізу влаштувати вхідних дверний проріз із заповненням його подвійним вхідним дверним утепленим блоком; 4. В стіні між приміщеннями « 4-4б» та « 4-2» переобладнати віконний проріз на дверний із заповненням його дверним блоком; 5. В приміщенні житлової кімнати « 4-3» встановити перегородку по осі (границі розподілу, що вказана у додатку №1 до експертизи) на відстані 2.35 м для квартири №4/1 та 2.96 м для квартири №4/2 від існуючих перегородок; 6. Демонтувати перегородки між приміщеннями « 4-1» та « 4-3», « 4-2» та « 4-3», як вказано у додатку №1 до висновку експертизи. Приміщення « 4-1» (« 4-3а») та « 4-2» (« 4-3б»), що утворилися вважати житловими кімнатами квартири №4/1 та №4/2; 7. В зовнішній стіні приміщення « 4-1» (« 4-3а»), що утворилася, улаштувати віконний проріз із заповненням його віконним блоком; 8. Обладнати квартири №№4/1 та 4/2 самостійними системами електропостачання, водопостачання, газопостачання, опалення. Зазначені перепланування виконувати за проектом, розробленим організацією, яка має ліцензію на виконання такого виду робіт. Проект підлягає погодженню з установами згідно з чинним законодавством. Переобладнання необхідно робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва». Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноваженнями на видачу дозволів про перепланування та переобладнання наділені органи державного архітектурного контролю. Як встановлено в ході судового розгляду, сторони до зазначених органів з приводу можливості зазначених переобладнань не звертались. Крім того, у судовому засіданні позивач категорично відмовилась від надання відповідних документів щодо узгодження в установленому порядку здійснення зазначених у висновку експертизи переобладнань, пояснивши, що не буде звертатись до відповідних органів з питань можливості здійснення переобладнань, а також відмовляється за власний рахунок здійснювати вказані експертом переобладнання (крім переобладнань, зазначених у п.7 висновку експертизи - улаштування віконного прорізу із заповненням його віконним блоком в зовнішній стіні приміщення « 4-1» (« 4-3а»)). При вирішенні спору, суд на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, в тому числі роз`яснював особам, які беруть участь у справі необхідність узгодити проведення переобладнань, необхідність яких передбачена експертизою, з державними органами із цих питань, судом надавалась можливість узгодження таких переобладнань. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено таких повноважень суду, як самостійне витребування доказів за власною ініціативою. Окрім того, згідно з ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Суд враховує, що поділ приміщення в натурі є одним із способів припинення права спільної часткової власності та, що виділена частина приміщення стає самостійним об`єктом права приватної власності. При вирішенні даного спору суд також приймає до уваги, що сторони у судовому засіданні відмовились від здійснення запропонованих у висновку судової будівельно-технічної експертизи переобладнань, що є беззаперечною умовою для здійснення виділу частки в натурі, варіанту поділ квартири в натурі без здійснення переобладнань експертом не запропоновано. Оскільки внаслідок поділу спірного житлового приміщення, відповідно до варіанту запропонованому у будівельно-технічній експертизі №6955 від 28 липня 2014 року позивач позбавляється можливості використовувати виділене їй приміщення без переобладнання, що є порушенням права власності відповідача, а беззаперечних, належних та допустимих доказів про те, що таке переобладнання відповідатиме будівельним, санітарним, протипожежним нормам, а також враховуючи те, що дозвіл на таке переобладнання позивач не надала та відмовляється від здійснення вказаних переобладнань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Запропонований позивачем у позовній заяві варіант поділу по суті не є виділом частки майна в натурі, а може бути предметом судового розгляду щодо встановлення порядку користування житловим приміщенням, з такими позовними вимогами позивач до суду не зверталась.

Outcome: dismissed