Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 листопада 2016 року належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 23 червня 1978 року її сусід [PERSON] отримав позику на Синельниківському ресорному заводі ім.Комінтерна, в якому на той час працював, на будівництво житлового будинку у 1978 році за адресою: [ADDRESS] . На підставі повідомлення Синельниківського ресорного заводу ім.Комінтерну №2 від 23 червня 1978 року Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено заборону на відчуження вказаного житлового будинку. 14 грудня 2006 року вказана заборона була перенесена реєстратором до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №4224688, а 18 серпня 2014 року перенесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером обтяження 6708702. Сусід позивача [PERSON] отримав в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію будівництво вказаного житлового будинку було закінчено 20 січня 1992 року. Отже, заборона на відчуження житлового будинку була накладена не на належний позивачеві житловий будинок, а на будинок, у якого на час накладення заборони був номер 14. Згідно Розпорядження Синельниківського міського голови від 16 лютого 2016 року №31-р «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «Ворошилова» була перейменована на « [INFO] ». [INFO] сусід позивача [PERSON] помер. Державного підприємства Синельниківський ресорний завод ім.Комінтерна також не існує. У зв`язку з накладеною забороною відчуження житлового будинку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право щодо розпорядження належним їй майном, у зв`язку з чим просить суд зняти заборону на відчуження вищезазначеного житлового будинку, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 6708702 та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач до початку судового розгляду справи надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності позивачу вищезазначеного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом №1139 від 10 листопада 2016 року, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №73035938 від 16 листопада 2016 року. Факт накладення заборони на відчуження вказаного житлового будинку підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №73035938 від 16 листопада 2016 року. Власником об`єкта обтяження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зазначений [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] отримав в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію будівництво вказаного житлового будинку було закінчено 20 січня 1992 року. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У ч.1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, позивач є власником вищезазначеного житлового будинку, а накладена на будинок заборона на відчуження порушує її права на розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved