Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом в якому просить шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 24 жовтня 2004 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2914 розірвати, покликуючись на те, що подружнє життя не склалось, через розбіжність у характерах та поглядах на життя втратили почуття поваги та любові. У шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Протягом тривалого часу не ведуть спільне господарства та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому просить такий розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити, при цьому залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, зазначив, що примирення з позивачкою неможливе, шлюб існує фактично, а також відсутні майнові спори. Суд у відповідності до ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивача та відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дітей. З наведених міркувань та

Outcome: approved