Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідач по справі є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею, позивачкою, за адресою: [ADDRESS] , і хоча сторони і перебувають у зареєстрованому шлюбі і на даний час, проте проживають з 06.07.2018 року окремо та не ведуть спільного господарства. Позивачка вказала, вона самостійно забезпечує дитину всім необхідним, купує їжу, одяг, іграшки, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, його участь у забезпеченні дитини носить нерегулярний характер. Посилаючись на все викладене вище, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився вдруге, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою проживання та у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, однак відповідач причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223\~та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, сторони 16.01.2015 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис №14 (а.с. 11). Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , а батьком - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис №849 (а.с. 12). Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного, ст. ст. 179 - 182, 192 СК України, та

Outcome: approved