Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить, розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання дітей із матір`ю , та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування зазначає, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб 18 березня 2014 року. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У сторін різні погляди на життя і часто виникають сварки, що негативно впливають на емоційний стан та спричиняють душевні хвилювання дитини. Сумісне життя та збереження сім`ї, стали неможливими, тому рішення про розірвання шлюбу добре обдумане. Протягом тривалого часу, сторони нормального сімейного життя не підтримують, проживають окремо. Відповідач повністю ухиляється від виконання батьківських обов`язків, жодних коштів на утримання дітей не дає, ніде не працює, жодних доходів не має. Підстав для примирення та збереження шлюбу позивач не вбачає. Відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб, тому у заявниці не залишається іншого вибору, окрім як звернутися до суду. Причини, які спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам. На думку позивача, шлюб необхідно розірвати шлюб та призначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. На даний час, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. та орієнтовані витрати, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 200 грн., тобто попередній розрахунок суми судових витрат становить 968 грн. 48 коп. 04.10.2019 року провадження у справі відкрито. 12.11.2019 року закінчено підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала на адресу суду, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, виданого 18.03.2014 року серія [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.2014 року, актовий запис №26. Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно копії довідки № 2058 від 29.08.2019 року, виданої виконком Пустомитівської міської ради, вбачається, що діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує та позов визнає. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований, непідтверджений доказами. Суду не представлено доказів на підтвердження тверджень позивача про доходи відповідача та можливість сплачувати такі аліменти у розмірі, який просить позивач. Тому беручи до уваги всі обставини справи, суд дійшов висновку що вимоги позивача про стягнення аліментів є безпідставними, оскільки не встановлено судом, що діти фактично проживають разом з позивачем, доказів ухилення від утримання дітей батьком позивачем не представлено, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed