Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] про відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] о 21 год. 00 хв. водій транспортного засобу ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] на 20 км +74 м автодороги Київ-Овруч скоїв наїзд на пішохода, сина позивача [PERSON], внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду внесено до ЄРДР за №12016110000000277 за озаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Проте, постановою слідчого дане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України за відсутності в діях водія складу кримінального правопорушення. Враховуючи, що ст.ст.1166, 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана дією джерела підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала незалежно від наявності вини, та на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс», тому позивач звернулася до товариства із заявою про здійснення страхового відшкодування та відповідними документами. Проте, до даного часу відповідні виплати їй товариством не відшкодовані, а [PERSON] взагалі її уникає та відмовляється надавати жодну допомогу. Оскільки, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди та смертю її єдиного сина, позивачу завдано значних моральних страждань, нею і подано до суду позов, про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] шкоди завданої смертю потерпілого, який останній під час розгляду справи зменшила до стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» 17 400 грн. в рахунок відшкодування завдавної моральної шкоди, 17400 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам»ятника та 52200 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, а всього 87000 грн.; стягнення з [PERSON] 600 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам»ятника, 282 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 283 200 грн. та стягнення з відповідачів судових витрат по справі. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали. Просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» в судовому засіданні щодо задоволення уточнених позовних вимог заперечила, посилаючись на обставини викладені у відзиві (а.с.60-73) та письмових поясненнях (а.с.77-86). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явився, проте його представник [PERSON] просив розгляд справи проводити без участі відповідача. Уточнені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд відмовити в позові, посилаючись на обставини викладені у відзиві [PERSON] (а.с.54-59) Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з»ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальністьособи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяному здоров»ю та/або майну потерпілого. При цьому, згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім»єю. Зокрема, ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз»яснино, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст..ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов»язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Крім того, Верховний Суд в постанові від 03 травня 2018 року у справі №205/5260/16 зазначив, що «залишаючи рішення місцевого суду в частині вирішення питання про стягнення моральної шкоди без змін, з посиланням на не встановлення у діях ОСОБА -3 невідповідності правил дорожнього руху, апеляційним судом не було враховано наведених норм матеріального права про те, що шкода була завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а тому вона відшкодовується особою, що завдала такої шкоди незалежно від наявності вини». Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 1993 року, [PERSON] народився [INFO] та його матір»ю записана [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 серпня 2016 року (а.с.10). Зокрема, згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 28 жовтня 2016 року, встановлено, що [INFO] приблизно о 21 год. 00 хв., водій [PERSON] керував технічно справним автомобілем ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER] і здійснював рух по проїзній частині автодороги сполученням «Київ-Овруч» з боку м.Києва у напрямку с.Нові Петрівці в Вишгородському районі, Київської області. Проїжджаючи ділянку дороги в районі кілометрового знаку 20+74 м з вказаної автодороги в Вишгоородському районі, Київської області, водій [PERSON] скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який знаходячись в нерухомому стані на розділовій смузі, почав перетинати автодорогу сполученням «Київ-Овруч» зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспорної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. 15 серпня 2016 року інформацію про вказану дорожньо-транспортну подію було внесено до ЄРДР за №12016110000000277 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Причиною дорожньо-транспортної пригоди є необережні дії пішохода [PERSON], який допустив порушення вимог п.4.14 «а», «б», «г» Правил дорожнього руху України. Оскільки в даній ДТП в діях водія автомобіля марки ВАЗ 21154, номерний знак [NUMBER] [PERSON] невідповідності вимогам ПДР, які перебували б в причинному зв»язку з настанням дорожньо-транспортної події, не вбачається, у зв»язку з чим в його діяннях відсутні ознаки злочину, передбаченого ст.286 КК України, тому кримінальне провадження №12016110000000277 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито за відсутності в діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.22-25). У відповідності до копії Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АЕ/6730609, застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER] у ПрАТ «Європейський страховий альянс». Строк дії договору до 12 листопада 2016 року. При цьому, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і зборов»ю становить сто тисяч гривень (а.с.27). На підставі ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При цьому, згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законовством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому, п.9 постанови Пленума Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз»яснино, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових страт (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що [INFO] водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER] по проїзній частині автодороги сполученням «Київ-Овруч» скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який внаслідок дорожньо-транспорної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, тобто шкоду завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; та враховуючи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс», та загибель сина завдала значних моральних страждань позивачу, приймаючи до уваги посилання позивача на спричинення їй моральних страждань, завданих смертю єдиного сина, тяжкість вимушених змін у житті, враховуючи її вік, суд вважає визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди завищеним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, з урахуванням положень вищезгаданих нормативно-правових актів, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача маральна шкода, заподіяна смертю потерпілого в розмірі 100 000 грн. Зокрема, враховуючи, що у відповідності до п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», загальний розмір страхового відшкодування за моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи її батькам, стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законовством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами, тому стягненню з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягають 17 400 грн., а різниця з урахуванням сум, що підлягають стягненню із страховика, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в розмірі 82600 грн. Крім того, згідно п.27.4 ст.27 ЗаконуУкраїни «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам»ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред»явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зокрема, згідно товарного чеку від 15 листопада 2017 року та накладної №211 від 10 липня 2017 року, судом встановлено, що позивачем здійснено витрати на спорудження надгробного пам»ятника померлому сину [PERSON] в розмірі 28 000 грн. За таких обставин, з урахуванням положень п.27.4 ст.27 вищезазначеного Закону, з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягають стягненню в рахунок відшкодування витрат на спорудження надгробного пам»ятника в розмірі 17400 грн. Тому, з урахуванням сум що підлягають стягненню із страховика, та сум які вже частково сплачені відповідачем [PERSON] (10 000 грн.), з нього підлягає стягненню 600 грн. в рахунок відшкодування витрат на спорудження надгробного пам»ятника. Крім того, п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. За таких обставин, із страховика підлягає стягненню на користь позивача 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що становить 52 200 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи, що судом було задоволено 100 % позовних вимог про відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого, суд вважає, що на користь [PERSON] слід стягнути з відповідача ПрАТ «Європейський строховий альянс»судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5822 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 870 грн. Оскільки, судом було задоволено 29% позовних вимог про відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого, суд вважає, що на користь [PERSON] слід стягнути з відповідачаБазиленко М.І.судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2378 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 832 грн.

Outcome: partial