Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилась в с. Рубанівка Великолепетиського, району Херсонської області 22.03.1990 де проживає і на теперішній час. ЇЇ баба [PERSON] , [INFO] , померла в м. Донецьк 14.09.2015, Донецької області. Про що, Буддєновскім відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції «незаконно сформованої» Донецької Народної Республіки 17.09.2015 року було видано свідоцтво про смерть № [NUMBER] , актовий запис №1033. На даний час в провадженні Великолепетиського районного суду перебуває цивільна справа щодо встановлення факту смерті її бабусі. [PERSON] є її рідною бабусею по батьківській лінії, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є її батьком та довідкою Рубанівської сільської ради, про те, що [PERSON] є її бабусею. 25.07.2008 [PERSON] змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно інформації Рубанівської сільської ради її баба, [PERSON] , на підставі Державного акту серії ХС-ІІІ (за реєстраційним №314 в Книзі записів державних актів на право постійного користування) отримала право постійного користування земельною ділянкою площею 1,76 га, для ведення особистого підсобного господарства на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. За життя [PERSON] було розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,76 га. яка знаходиться на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується листом Рубанівської сільської ради від 13.05.2021, відповідно до якої [PERSON] за життя зверталась до сільської ради щодо відводу (приватизації) у власність вищевказаної земельної ділянки, однак останню не було приватизовано [PERSON] за життя. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] не може отримати свідоцтво на право на спадщину в органах нотаріату. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на завершення приватизації земельної ділянки площею 1, 79 га (на підставі державного акту серії ХС-ІІІ, виданий за реєстраційним №314), яку [PERSON] фактично прийняла, що підтверджується довідкою сільської ради та довідкою ТОВ «Жовтневе» про те, що вищезазначена земельна ділянка перебуває в її користуванні. Рубанівською сільською радою, їй було відмовлено у завершенні процедури приватизації, що підтверджується відповідним листом. З огляду на те, що Рубанівська сільська рада відмовила їй в завершенні приватизації земельної ділянки, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. З огляду на вищезазначене вважає свої вимоги про визнання за нею права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому просить суд визнати за нею - [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , РНОКІГП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,79 га. яка розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області для ведення особистого підсобного (селянського) господарства в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але у позові просила суд розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача - Рубанівської сільської ради - Куратов О.В. у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов визнає повністю та просить суд розглянути справу у його відсутність. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною З ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 13.04.1990 року виданого Рубанівською сільською радою Великолепетиського району Херсонської області її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 25.07.2008 року виданого відділом РАЦС Великолепетиського РУЮ в Херсонській області [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 17.09.2015 року, актовий запис №1033 виданого Буддєновскім відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки - [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області №649/406/21 від 26.05.2021 року встановлено факт, смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Рубанівка, Великолепетиського району, Херсонської області, що проживала в Донецькій області в м. Донецьк, яка померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області. За життя [PERSON] було розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,76 га яка знаходиться на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується листом Рубанівської сільської ради від 13.05.2021, відповідно до якої [PERSON] за життя зверталась до сільської ради щодо відводу (приватизації) у власність вищевказаної земельної ділянки, однак останню не було приватизовано [PERSON] за життя. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] не може отримати свідоцтво на право на спадщину в органах нотаріату. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на завершення приватизації земельної ділянки площею 1, 79 га. (на підставі державного акту серії ХС-ІІІ, виданий за реєстраційним №314), яку [PERSON] фактично прийняла, що підтверджується довідкою сільської ради та довідкою ТОВ «Жовтневе» про те, що вищезазначена земельна ділянка перебуває в її користуванні. Рубанівською сільською радою, їй було відмовлено у завершенні процедури приватизації, що підтверджується відповідним листом. З огляду на те, що Рубанівська сільська рада відмовила їй в завершенні приватизації земельної ділянки, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації і землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України). Згідно п.7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст.ст. 1216, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України вважає необхідним визнати за [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , РНОКІГП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,79 га. яка розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області для ведення особистого підсобного (селянського) господарства в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , крім того, відповідач позов визнав, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 82, 89, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд

Outcome: approved