Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що вона з відповідачем 11 січня 2014 року зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, тому що вони не зійшлися характерами та в них різні погляди на життя. Через відсутність взаєморозуміння у них в сім`ї постійно виникали суперечки, неприязне відношення та сварки. Все це призвело до втрати поваги один до одного і до розпаду сім`ї. З березня 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені, однією сім`єю не проживають та сумісне господарство не ведуть.Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. В позовній заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 25.08.2020 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 11.01.2014, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.7/. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 11.01.2014 між позивачем та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу прізвище залишити шлюбне « [PERSON] ». Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за нею. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved