overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 06 жовтня 2001 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 жовтня 2001 року, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з листопада 2016 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 06 липня 2012 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 липня 2012 року, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з червня 2016 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 06 листопада 1990 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 листопада 1990 року, від якого подружжя має спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з 2014 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 07 жовтня 1995 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON],[INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 жовтня 1995 року, від якого сторони мають двох дітей [PERSON],[INFO] і [PERSON], [INFO]. Спору про поділ спільного майна на теперішній час подружжя не має. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, спільне господарство сторони не ведуть більше року, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 07 серпня 2004 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 року, від якого подружжя має спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітніх дітей визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 08 грудня 2007 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2007 року, від якого подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з грудня 2015 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітніх дітей визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 09 вересня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище з «Усенко» на «Морозова» Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2014 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з квітня 2016 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 09 лютого 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення викладені в позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважав, що відсутні підстави для розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 26 жовтня 2016 року сторонам по справі надавався строк для примирення 4 місяці, проте, прийнятими судом заходами примирити сторони не виявилося можливим. Після строку для примирення у судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 лютого 2013 року, від якого подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього життя у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з лютого 2016 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн. Судові витрати у вигляді правової допомоги в розмірі 320 грн. належними доказами суду не підтверджені, оскільки не наданий договір щодо надання такої допомоги та не підтвердженні повноваження особи, що таку допомогу надавала у вигляді складання позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі через свого представника, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2014 року, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з квітня 2017 року, шлюб носить формальний характер. Спору про поділ спільного майна подружжя немає, місце проживання дитини разом з позивачем визначено добровільно сторонами. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 09 січня 1988 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 січня 1988 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з 2015 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 09 червня 2012 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Крім того, посилається на той факт, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з останнього аліменти на її користь в розмірі 3000 гривень на утримання дитини. У судовому засіданні позивач надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні надав суду пояснення, відповідно до яких позовні вимоги визнав частково: не заперечував проти розірвання шлюбу, проте, розмір аліментів вважає завищеним, оскільки має змогу сплачувати щомісяця на утримання дитини 800 гривень. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 2012 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з січня 2017 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, судом встановлено, що після фактичного припинення шлюбних стосунків дитина постійно проживає разом з позивачем, відповідач на утримання спільної дитини матеріальну допомогу надає не регулярно. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. Тому, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 11 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 10 вересня 2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від шлюбу у сторін спільних дітей не має. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі через свого представника, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 вересня 2003. Спільних дітей не мають. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з 2004 року, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved