Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 01 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 573, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. За час шлюбу сторонами було придбано: садибний (індивідуальний ) житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; квартира розташована за адресою : [ADDRESS]; громадський будинок (підсобне приміщення) У-33 розташований за адресою : [ADDRESS]; гараж розташований за адресою : [ADDRESS]; гараж розташований за адресою : [ADDRESS]; земельна ділянка (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), розташована за адресою : [ADDRESS]; земельна ділянка (для ведення особистого селянського господарства) розташована за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, розташована за адресою [ADDRESS]; автомобіль Hyndai ix 35; автомобіль Porshe. Позивач просила суд визнати право спільної сумісної власності на вищевказане майно, припинити право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно, визнати право власності за позивачем на: квартиру розташовану за адресою : [ADDRESS]; громадський будинок (підсобне приміщення) У-33 розташований за адресою : [ADDRESS]; гараж розташований за адресою : [ADDRESS]; гараж розташований за адресою : [ADDRESS]; земельна ділянка, розташована за адресою [ADDRESS]; автомобіль Hyndai ix 35. Визнати право власності за відповідачем на: садибний (індивідуальний ) житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), розташована за адресою : [ADDRESS]; земельна ділянка (для ведення особистого селянського господарства) розташована за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS]; автомобіль Porshe. В судове засідання позивач не з*явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, надав суду заяву нотаріально посвідчену про визнання позовних вимог в повному обсязі, та розгляду справи за його відсутності. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 01 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 573, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] /а.с. 12/. Згідно п.п. 23,25 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. За час шлюбу сторонами було придбане наступне майно: · Садибний (індивідуальний ) житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстровано 20 червня 2013 року за [PERSON] /а.с.14-21/; · Земельна ділянка площею 0,0825 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстровано 19 липня 2011 року за [PERSON] /а.с.32/; · Квартира розташована за адресою : [ADDRESS] , право власності визнано 12 листопада 2008 року за [PERSON]./а.с.36-42/; · Громадський будинок (підсобне приміщення) У-33 розташований за адресою : [ADDRESS], право власності визнано 12 листопада 2008 року за [PERSON] /а.с.43-48/; · Гараж розташований за адресою : [ADDRESS] , право власності визнано 12 листопада 2008 року за [PERSON]./а.с.49-53/; · Гараж розташований за адресою : [ADDRESS], право власності визнано 12 листопада 2008 року за [PERSON]./а.с.54-59/; · Земельна ділянка площею 0,1000 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), розташована за адресою : [ADDRESS], право власності зареєстровано 23 січня 2008 року за [PERSON] /а.с.61/; · Земельна ділянка площею 0,1375 га (для ведення особистого селянського господарства) розташована за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстровано 23 січня 2008 року за [PERSON] /а.с.60/; · Земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстрвоано17 листопада 2008 року за [PERSON] /а.с. 69/; · Земельна ділянка прощею 0,0538 га, розташована за адресою [ADDRESS], право власності зареєстровано 17 серпня 2009 року за [PERSON] /а.с. 62/; · Автомобіль Hyndai ix 35, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] право власності зареєстровано 10 червня 2014 року за [PERSON] /а.с. 63/; · Автомобіль Porshe, 2014 року випуску, державний номер [NUMBER], право власності зареєстровано за [PERSON] 29 березня 2014 року /а.с.64/. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 368 ЦК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Стаття 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі В матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 02 липня 2014 року про визнання позовних вимог про поділ майна подружжя в повному обсязі /а.с. /. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини , визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved