Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 31.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Син потребує постійного стороннього догляду, оскільки він інвалід дитинства. Тому позивач не працює, бо доглядає сина інваліда, опікується ним. Відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина відповідно до рішення суду. Проте відповідач їх не сплачує. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, її лікуванні. Син проходить реабілітацію: масажі, фізкультура ЛФК, праця з психологом, логопедом, заняття у басейні. При виконанні процедур, занять позивач повинна бути з сином, сам обслужити себе він не спроможний. Позивач вкладає всі кошти в утримання сина, його лікування. Позивач зазначає, що відповідач працездатна особа, працює неофіційно у будівельній бригаді, має відповідний заробіток, зароблені кошти витрачає на себе, інших дітей немає. Тому відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти на її утримання. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як того з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід [PERSON] у розмірі по 3000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з вищенаведених підстав, просить суд позов задоволити в повному обсязі. Просить суд врахувати важкість захворювання її сина, те, що самостійно не сидить, не ходить, не здатний до самообслуговування, а тому потребує постійного стороннього догляду. Тому позивач не має змоги працювати, так як цілодобово здійснює догляд за сином [PERSON]. Отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда, яка на даний час становить 2960,00 грн. Позивач вказує, що відповідач неофіційно працює в будівельній компанії, інших утриманців не має, проте ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини. На даний час позивач звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання сина. Враховуючи, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, позивач просить позов задоволити у повному обсязі. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.28). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 31.07.2013 року шлюб між ними було розірвано (а.с.3). Зі свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] вбачається, що його батьком є відповідач [PERSON] (а.с.4). Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у\~ст. 180 СК України. Згідно\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. За\~ст. 88 СК України\~якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Із системного аналізу норм ст.\~80,\~88 СК України\~випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення); спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Згідно виписки №763 з рішення ЛКК від 05.09.2018 року (а.с. 6) [PERSON] [INFO] визнаний інвалідом дитинства (підгрупа «А»), потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до виписок з медичних карт (а.с. 10, 11) [PERSON] виставлено діагноз: Дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія. Рухові порушення ІV рівня за класифікацією GMFCS. Стадія локомоції: пересування неможливе. Фаза вертикалізації: лежання з контролем голови. Гідроцефалішунтована, субкомпенсована. Симптоматична епілепсія. Когнітивні розлади. Двобічний звих голівок стегнових кісток. Матеріалами справи встановлено, що син [PERSON] [INFO] проживає з позивачкою [PERSON], яка здійснює за ним догляд, займається його реабілітацією (а.с. 5, 7). Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, повязане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об'єктивних причин значно більшою мірою виконує обов'язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв'язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому відповідач зобов'язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає дитина-інвалід, та, як визначено приписами ч. 2\~ст. 88 СК України. За таких обставин суд вважає, що, оскільки у звязку із тим, що позивач цілодобово здійснює догляд за дитиною-інвалідом і, відповідно, позбавлена моживості працювати, розмір аліментів на утримання позивача слід визначити, виходячи саме з розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу. Відповідно до ст.7 Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 грудня становитиме 1921 грн. Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Зокрема, твердження позивача, що відповідач працює та отримує високу заробітну плату, є голослівними, не підтверджені обєктивними доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі по 1921,00 грн. щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом [PERSON] [INFO] та опікування ним. Відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 384,20 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.14), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed