Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати, [PERSON]. 25 липня 2013 року вона звернулася до відповідача з метою анулювати пластикові: пенсійну та кредитну картки, в зв'язку зі смертю своєї матері. Відповідач анулював пенсійну картку [PERSON], а з приводу кредитної карти було рекомендовано звернутись до юридичного відділу КБ «ПриватБанк» з питанням про ануляцію. Вона звернулася з вище вказаним питанням як було рекомендовано. Працівник, який до речі не представився, вислухавши питання, перевірив стан рахунку на кредитній картці [NUMBER], що належала померлій [PERSON] та повідомив, що на рахунку не достає 4917 грн. 36 грн. і що, як спадкоємець спочатку повинна їх сплатити. Але вона сказала, що є інвалідом ІІ групи, отримує занадто малу пенсію і не в змозі сплатити вище вказані кошти. Працівник юрвідділу вдаючи турботу та співчуття повідомив, що має змогу тільки зупинити на шість місяців проценти, але тіло кредиту вона як спадкоємець зобов'язана сплатити, інакше банк має право забрати майно, що їй належить. Маючи тяжкий моральний стан, після похорону матері, вислухавши всі залякування, вона позичила гроші у знайомих і сплатила 25.07.2013 року частину коштів у розміри 4600 грн. та 27.07.2013 року 317,36 грн. на розрахунковий рахунок кредитної карти, але і після цього картку не було анульовано. Запропонували дочекатися повідомлення у вигляді смс про повне погашення кредиту. 06.08.2013 року вона на мобільний телефом покійної матері отримала смс про потребу сплати ще 108 грн. 19 коп. це проценти, які як відомо при першому зверненні було зупиненно. Загальна сума сплачених нею коштів складає 5025 грн. 25 коп. У кінці вересня з 'ясувалось, що, так як вона не є спадкоємцем померлої матері [PERSON], то не повинна була сплачувати борг матері, так як її померла мати не мала ніякого майна, грошових рахунків, взагалі нічого, що могла б передати у спадок. А отже не приймаючи спадщину вона не приймає і обов 'язки померлої. Тобто, користуючись нагодою та юридичною необізнаністтю, як і її безпорадним-моральним станом, працівник юрвідділу методом не обгрунтованих-юридично залякувань змусили сплатити кредитний рахунок матері. Після чого вона звернулась з листом до директора про повернення незаконно отриманих коштів, але до цього часу відповідь так і не отримала. Всі ці обставини завдали її як матеріальної так і моральної шкоди, тому за захистом своїх прав звернулась з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальної шкоди в сумі 5025,25 грн. та 5000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та надала суду письмові заперечення, вказуючи, що ніякої шкоди банк позивачу не завдавав, просила в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 20 липня 2013 року. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] вказує, що ПриватБанком завдано їй збитки в зв'язку з тим, що вона виконала зобов'язання за кредитним договором за свою померлу матір, сплативши борг по кредитній картці в сумі 5025 грн. 25 коп. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, за своєю правовою природою майновою шкодою є збитки (псування, погіршення або знищення цінності), завдані майну фізичної або юридичної особи внаслідок його пошкодження, необхідність провести затрати на відновлення майна чи інших цінностей, необхідність здійснення зайвих витрат з метою відновлення порушеного права. Ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювана шкоди. У позові не міститься належних та допустимих доказів наявності реальних збитків, а також упущеної вигоди, яких позивач зазнав внаслідок дій відповідача. Виходячи з даного вичерпного переліку позивачу не завдано збитків (матеріальної шкоди) діями відповідача. Приватбанком не здійснено протиправного (неправомірного) діяння відносно позивача. Покладання на відповідача відповідальності у формі відшкодування збитків на здійснення свого права суперечить в цілому принципам юридичної відповідальності, що настає саме за порушення зобов'язань. Враховуючи зазначене, витрати здійсненні позивачем з погашення боргу по обов'язкам померлої матері не є майновою шкодою. У даному випадку позивачем було здійснено виконання обов'язку боржника іншою особою, що не заборонено ст.528 ЦК України. Відповідно до ст. 528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Кошти у розмірі 5025,25 грн., сплачені позивачем, не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України. Крім цього, позивач не вказав в чому полягають понесені збитки і якими протиправними діями Приватбанк завдав збитки саме позивачу. Доказів на підтвердження того, що оплату коштів по кредитному договору (картковий рахунок) позивач здійснила під психологічним тиском, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Так як позивач не довела в судовому засіданні вину відповідача у заподіянні їй моральної шкоди, не надала жодних доказів на її підтвердження позов в цій частині також не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed