Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Також просить призначити її опікуном над малолітньою дитиною. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її донька [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 жовтня 2007 року. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу в них народилася донька [PERSON] [INFO] . З 2017 року після розірвання шлюбу між батьками дівчинки, остання весь час проживала разом із матір`ю, бабою та дідом. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті останньої дівчинка проживає з позивачем та її чоловіком в с . Трепівка Знам`янського району Кіровоградської області. Відповідач з донькою не спілкується, участі у розвитку та вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча не заперечує своє батьківство, не цікавиться здоров`ям, життям дитини, що свідчить про відсутність у відповідача почуття батьківської любові до дитини та умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Про дитину не турбується, не зустрічається з нею, не цікавиться її здоров`ям, вихованням, інтересами, навчанням. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, свідомо не виконує та нехтує своїми батьківськими обов`язками. Вважає, що за викладених обставин задоволення позову буде відповідати інтересам дитини. Крім того, зважаючи на те, дівчинка постійно проживає з бабою та дідом, знаходиться на вихованні та повному утриманні, позивач просить призначити її опікуном над малолітньою дитиною. Вона має задовільний стан здоров`я та має змогу виконувати обов`язки опікуна. Проживають вони в просторому будинку, в якому задовільні санітарно-гігієнічні умови, дитина має свою облаштовану кімнату з меблями та комп`ютером. Позивач є пенсіонером, отримує пенсію та обробляє присадибну ділянку, з якої має овочі та фрукти, мають підсобне господарство. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав нотаріально завірену заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглядати справу без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , (а.с.13). Батьки дівчинки розлучилися 24 травня 2017 року, про що свідчить рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області (а.с.20). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с.19). Малолітня [PERSON] проживає разом з бабаю та дідом за адресою [ADDRESS] (.а.с.27). Дівчина навчається в п`ятому класі опорного навчального закладу «Трепівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» (а.с.23). Позивач та її чоловік є пенсіонерами за віком, характеризуються позитивно, користуються повагою серед жителів села (а.с.24,25). Відповідно до акту обстеження умов проживання, родина проживає в п`ятикімнатному будинку з задовільними санітарно-гігієнічними умовами. Для дівчини створені всі умови проживання та навчання: є власна кімната, меблі та комп`ютерна техніка. В родині створені умови для виховання дитини, дідусь та басуся люди не старі, мають вплив на дитину. Кандидатура опікуна відповідає всім критеріям (а.с.35). Батько [PERSON] [PERSON] з 2017 року дитину не бачив, не спілкувався, матеріальної допомоги не надає, ніякої участі у вихованні дитини не приймає. 02 квітня 2019 року на адресу служби у справах дітей надійшла нотаріально засвідчена заява, відповідно до якої [PERSON] відмовився від батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Олександрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області в особі органу опіки та піклування надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON] (а.с.30-34). Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, а також санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10 травня 2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). У п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ст.243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно зі ст.244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні піклувальника враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст.69 ЦК України піклувальник над неповнолітньою особою зобов`язаний дбати про створення йому необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток. Піклувальник зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності батьків. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по піклуванню за здоров`ям своєї дитини, про її фізичний, духовний та моральний розвиток не турбується, не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, враховуючи, що дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні баби, батько відмовився від батьківських прав на дитину, також враховуючи можливість призначити опікуном над малолітньою дитиною її бабу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved