Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебували в шлюбі з 25.02.1979 року. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2015 року було задоволено її позов до відповідача про розірвання шлюбу. Рішення набрало законної сили. В шлюбі з відповідачем за спільні кошти ними було придбано автомобіль марки «Audi» модель 100, 1991 року випуску, № кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Даний транспортний засіб належить їй на праві власності, але є спільною сумісною власністю. Протягом останніх років у них з відповідачем склалися вкрай неприязні відносини, оскільки він без її відома та згоди, а також згоди їх сина, заселив у належну їм на праві власності квартиру свою співмешканку, яка народила йому сина. У зв'язку з протиправною поведінкою відповідача вона вже протягом декількох років не може користуватися спірним автомобілем, який відповідач постійно зберігає на автостоянці «Лада» по вулиці Воскресенська, 2-а в м. Києві. Тим більше, вона не вміє керувати автомобілем та не має прав. Згідно звіту про незалежну оцінку ринкова вартість спірного автомобіля складає 95 967,00 грн. Оскільки, автомобіль є спільною з відповідачем власністю, вона бажає отримати від відповідача грошову компенсацію в розмірі 47 983,50 грн. Так як в позасудовому порядку спірне питання не було вирішено, просила стягнути з відповідача грошову компенсацію, припинивши спільне право, вартість оцінки в розмірі 500,00 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав письмові пояснення з проханням розглянути справу за його відсутності, в позові відмовити, та стягнути з позивача на його користь компенсацію за вказаний автомобіль, оскільки транспортний засіб знаходиться у позивача, ним керує її син та один з її коханців. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 25.02.1979 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано. З довідки № ВН-210 від 24.05.2016 року виданої Територіальним сервісним центром № [NUMBER] в м. Києві МВС України слідує, що автомобіль марки «Audi» модель 100, 1991 року випуску, № кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки рахунку МОЛ 177594 від 30.06.2001 року, виданої ППП КФ ВЕСТ. Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 70 СК передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, що Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до ст.ст. 319, 368 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В суді було встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 1997 року по 2015 рік. В період шлюбу ними було придбано автомобіль марки «Audi» модель 100, 1991 року випуску, № кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Транспортний засіб зареєстровано за позивачем. По даній справі позивач просить залишити автомобіль, який зареєстрований за нею, на користь відповідача, та стягнути з нього компенсацію половини вартості автомобіля. Своїми вимоги обґрунтовує тим, що автомобіль знаходиться у відповідача, та тим, що у неї немає водійських прав. Натомість, відповідач стверджує, що автомобіль знаходиться у позивача, та просить стягнути з позивача на його користь компенсацію за половини вартості автомобіля (без пред'явлення зустрічного позову). Тобто, відповідач не бажає отримувати автомобіль у власність. Крім того, місце знаходження спірного автомобіля, чи то у позивача, чи то у відповідача, сторонами по справі не доведено. Таким чином, позовні вимоги щодо припинення права спільної сумісності власності позивача та відповідача, з урахуванням того, що право власності на автомобіль зареєстровано за позивачем, та стягнення з відповідача на користь позивача компенсації половини вартості транспортного засобу, при наявності заперечень з боку відповідача, не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed