Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 09 жовтня 1991 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 1092. Від даного шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO] та малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом подружжя припинили шлюбні відносини, разом не проживають, але на момент подачі позовної заяви шлюб не розірваний. [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Представники позивача в судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з'явився. Жодних заяв від відповідача [PERSON] не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, подружжя від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає разом з матірю (а.с.4) та перебуває на матеріальному утриманні позивача, однак її коштів не достатньо для забезпечення нормального рівня життя дитини. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обовязок надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини [PERSON], добровільно матеріальної допомоги [PERSON] не надає суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, \~приходить висновку, що з [PERSON] повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 липня 2016 року. \~\~ \~Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] має бути стягнутий судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на користь держави.

Outcome: approved