Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу у якому просила суд стягнути з відповідачів борг за договором позики від 08 серпня 2018 року в розмірі 130 020, 00 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1 300,20 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 08 серпня 2018 року відповідач [PERSON] . взяв у неї в борг 3 300, 00 грн., які зобов`язався повернути 23 серпня 2018 року. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. Але відповідач суму позики станом на 11 вересня 2019 року їй не повернув. З 24 серпня 2018 року по 11 вересня 2019 року пройшло 384 днів. Відповідач не виконав належним чином умови договору і станом на 11 вересня 2019 року має заборгованість - 130 020, 00 грн., з яких: 3 300, 00 грн. - заборгованість по позиці; 126 720, 00 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечую проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник надав суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року по справі було призначено проведення судової почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, внаслідок чого провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу було зупинено. 16 грудня 2020 року від директора Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про необхідність сплати вартості експертизи та надання матеріалів. На адресу сторін по справі судом було направлено копії вказаних клопотань для виконання. 24 лютого 2021 року на адресу суду надійшло повідомлення від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз закриття провадження без виконання судової почеркознавчої експертизи. 24 лютого 2021 року провадження по справі було поновлено та призначено до розгляду на 16 березня 2021 року, на 31 березня 2021 року. Після поновлення провадження по справі відповідач та його представник в судові засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних обставин. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 08 серпня 2018 року відповідач взяв у позивача в борг 3 300, 00 грн., які зобов`язався повернути 23 серпня 2018 року. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. Але відповідач суму позики станом на 11 вересня 2019 року їй не повернув. З 24 серпня 2018 року по 11 вересня 2019 року пройшло 384 днів. Відповідач не виконав належним чином умови договору і станом на 11 вересня 2019 року має заборгованість - 130 020, 00 грн., з яких: 3 300, 00 грн. - заборгованість по позиці; 126 720, 00 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно договору поруки від 08 серпня 2018 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , останній відповідає за виконання [PERSON] обов`язків за договором позики від 08 серпня 2018 року в обсязі 50 грн., в межах яких позичальник та поручитель відповідають як солідарні боржники. Враховуючи зазначене, підстав для стягнення усієї суми боргу солідарно з обох відповідачів суд не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу. На підставі ст. 534 ЦК України, 50 грн мають бути стягнуті в рахунок погашення процентів солідарно з [PERSON] та [PERSON] . Викладене приводить суд до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики грошей від 08 серпня 2018 року в розмірі 3 300,00 грн, проценти за користування позикою за період з 24 серпня 2018 року по 11 вересня 2019 року в розмірі 126 720, 00 грн., а також стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача суму боргу зі сплати процентів в розмірі 50 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial