Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони проживали однією сімєю з осені 2014 року, вели сумісне господарство. 29 липня 2015 року у них народилася донька [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Відповідач не приділяв належної уваги доньці та матері дитини, зневажливо відносився до них, не цікавився проблемами сімї, не допомагав у вихованні доньки, не турбувався про сімю, у звязку з чим вони перестали спільно проживати та наданий час живуть окремо. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У звязку з цим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання матері в сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. У судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить розглянути справу без її участі у звязку з хворобою дитини. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, просили стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та відповідно до свідоцтва про народження І-КГ №199218, виданого 14 серпня 2015 року, позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 29 липня 2015 року. Дитина проживає з матірю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 01.06.2016, вих. №02-29/524. Доказів надання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачем до суду не надано. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 91 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. 2-4 ст. 84 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду (09.06.2016) і до повноліття дитини. На думку суду підлягають також задоволенню вимоги позивача стосовно стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох річного віку в сумі 500,00 грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved