Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво» на свою користь 400 євро (в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБ України становить 12 584 грн.), як компенсацію у зв'язку з відмовою у перевезенні проти її волі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за туристичним ваучером № [NUMBER] [PERSON] мала вилетіти літаком з Республіки Туніс до Києва 29 червня 2018 року, скориставшись послугами авіаперевізника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво», яке співпрацювало з туроператором «Оазис тревел Україна», однак з боку відповідача мало місце скасування авіарейсу з Тунісу до Києва, запланованого на 29 червня 2018 року, і до України вона прибула тільки 02 липня 2018 року. Вважає, що відповідно до частини 5 статті 104 Повітряного кодексу має місце відмова пасажиру у перевезенні проти його волі і перевізник повинен виплатити їй компенсацію у розмірі 400 євро, якщо дальність рейсу становить від 1500 до 3500 кілометрів. Ухвалою від 26 вересня 2018 року справу відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. 06 листопада 2018 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він просить відмовити [PERSON] в повному обсязі в задоволенні її позовних вимог, у зв'язку з відмовою у перевезенні проти її волі, оскільки вважає, що жодних договірних зобов'язань відповідач перед позивачем не має, жодних коштів позивач на рахунки відповідача не сплачував, а відтак вважає себе неналежним відповідачем у даному спорі. 07 листопада 2018 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій він зазначив, що усі доводи, що стосуються взаємовідносин відповідача з ТОВ «Оазис тревел Україна» не стосуються предмета спору. Крім того, вважає хибними твердження відповідача щодо відсутності договірних зобов'язань, оскільки ч. 2 ст. 910 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідного квитка. Посилання відповідача на статтю 29 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень є недоречним, так як положення цієї статті стосуються виключного позовів стосовно заподіяння шкоди. Також, позивач вважає, що твердження відповідача відносно того, що квитки на чартерні рейси недійсні до моменту сплати перевізнику, що фактично виконує рейс, вартості виконання чартерного рейсу, не відповідають дійсності, оскільки наявність квитка і є доказом сплати відповідних коштів. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. Представники відповідача заперечували проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, проте свого представника у судове засідання не направила. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] мала вилетіти літаком з Республіки Туніс до Києва 29 червня 2018 року, скориставшись послугами авіперевізника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво», яке співпрацювало з туроператором «Оазис трепел Україна», що вбачається із копії ваучера № [NUMBER]. Відповідно до копії корінця посадкового талона [PERSON] змогла прибути в Київ лише 02 липня 2018 року. Затримка рейсу відбулася у зв'язку із заборгованістю туроператора «Оазис тревел Україна» перед ТОВ «Авіакомпанія «Браво» через неналежне виконання умов договору № 16/3/17 «Про надання блока місць», згідно якого ТОВ «Оазис тревел Україна» замовником рейсів заздалегідь погоджених маршрутів, а відповідач виступає перевізником та забезпечує виконання замовлених рейсів. Оскільки, з листопада 2017 року зі сторони туроператора «Оазис тревел Україна» перед відповідачем виникла певна фінансова заборгованість за договором № 16/3/17 «Про надання блока місць», яка не була погашена в порушення умов Договору та досягнутих домовленостей, тому 27 червня 2018 року Відповідачем було прийнято рішення про зупинення програми виконання запланованих рейсів, згідно Договору № 16/3/17 «Про надання блока місць». Вказані обставини підтверджуються висвітленням в засобах масової інформації, зокрема, на сайті авіаперевізника. Під час здійснення своєї діяльності Відповідач керується «Правилами повітряними перевезень пасажирів і багажу» затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 202 року №735 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28 грудня 2012 р. за № 2219/22531, Повітряним кодексом України, «Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень» Монреаль, ІКАО від 28 травня 1999 року. Згідно інформаційної роздруківки яку позивач отримав від третьої особи разом з туристичним пакетом «Чартерні повітряні перевезення на міжнародних та внутрішніх рейсах здійснюються на підставі договору чартеру, за яким Туроператор (фрахтувальник - договірний перевізник) фрахтує у Авіакомпанії (фрахтівника - фактичного перевізника) повітряне судно на один або кілька рейсів для перевезення пасажирів та багажу», зазначено, що: перевезення пасажирів та багажу за цим Договором виконується згідно «Умовами договору чартера»; Перевізник зобов'язується вжити всіх залежних від нього заходів, щоб перевезти пасажира і багаж у розумні строки. Чартерні рейси виконуються перевізником протягом дня зазначеного у договорі чартеру, що замовлені туристичним оператором на один або кілька рейсів для перевезення пасажирів і багажу. Час відправлення рейсу і тип повітряного судна, що зазначені в розкладі руху або інших документах, за винятком часу відправлення, зазначеного у квитку, не гарантується і не є обов'язковою умовою договору перевезення. Авіакомпанія може без попередження змінити повітряне судно, змінити чи відмінити посадку в пунктах, зазначених у квитку. Розклад може бути змінено без попередження пасажира. Відповідальність щодо інформування пасажира про зміну розкладу (часу перевезення) покладається на фрахтувальника рейсу. Фрахтувальник несе повну відповідальність щодо інформування та дотримання пасажирами всіх встановлених авіакомпанією та державними органами правил перевезення пасажирів та багажу і перетину кордонів. Тобто, згідно вказаної інформації «Договір перевезення» пасажир, у даному випадку Позивач, укладає саме з Туроператором у момент придбання туристичного пакету та саме Туроператор у даному договорі виступає «Договірним перевізником». Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Авіакомпанія ж згідно викладеної інформації виступає виключно виконавцем послуг за «Договором чартеру», тобто договором який укладено між третьою особою та відповідачем (Договір № 16/3/17 «Про надання блока місць») в якому позивач взагалі не являється стороною. Чартерні повітряні перевезення на міжнародних та внутрішніх рейсах здійснюються на підставі договору чартеру. Згідно з ст.912 ЦК України за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов'язується надати іншій стороні (фрахтувальнику) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою, якщо це не суперечить закону та іншим нормативно- правовим актам. Враховуючи, що жодних договірних зобов'язань Відповідач перед Позивачем не має, жодних коштів Позивач не сплачував на рахунки Відповідача, а відтак, у даних правовідносинах не доречно застосовувати статті Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України щодо не виконання або не належного виконання договірних зобов'язань, оскільки договірних зобов'язань між сторонами позивач та відповідач не існувало. Взаємовідносини між Туроператором (третя особа) та туристом (у даному випадку позивач) чітко регулюються Законом України «Про туризм» від 15.09.1995 № 324/95. Так, згідно статті 20 Закону України «Про туризм» від 15.09.1995 № 324/95 за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. Туроператор (турагент) зобов'язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Окрім цього, відповідно до Розділу XV «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012 року за № 735, перевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних, так і з причин, які не залежать від нього. Відповідно до Розділу XXV «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», Квитки на чартерні рейси не дійсні до моменту сплати перевізнику, що фактично виконує рейс, вартості виконання чартерного рейсу. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що Позивач помилково та безпідставно посилається на статті «Повітряного кодексу України» зокрема щодо відмови у перевезенні, скасуванні рейсу та застосування виплат компенсації. Не отримавши оплату за замовлені рейси, Відповідач припинив договірні відносини з Третьою особою, у свою чергу Третя особа (Туроператор) не виконав взяті на себе зобов'язання згідно договору про надання туристичних послуг. Виходячи з викладеного, вимоги Позивача до Відповідача про виплату компенсації є безпідставними, саме тому що жодних договірних зобов'язань між сторонами не існувало. Заміна неналежного відповідача, залучення співвідповідача здійснюється судом лише за клопотанням позивача, що передбачено ч. 2 ст. 51 ЦПК України, а представник позивача у судовому засіданні з відповідним клопотанням до суду не звертався. За таких обставин, враховуючи, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed