Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13.04.2021 року по справі №295/3135/21 та стягувати із відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому посилається на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і присуджених судом коштів в розмірі 1/16 від усього доходу позивачу не вистачає на своє утримання, оскільки вона є учасником бойових дій, має ряд захворювань, у зв`язку з чим її матеріальний стан погіршився. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.10.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; заяву позивача про забезпечення доказів повернуто заявнику. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить повністю відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.04.2021 року по справі №295/3135/21, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання в розмірі 1/16 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 16.03.2021 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В своїй позовній заяві [PERSON] посилається на недостатність аліментів, які стягуються з відповідача на її утримання у зв`язку з тим, що вона є учасником бойових дій, має ряд захворювань, на лікування витрачає багато коштів, а вийти на роботу не має можливості, оскільки дитині лише півтора року. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, як стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, так і збільшення їх розміру, можливе за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків\~встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною та на обліку в управлінні соціального захисту населення і отримання допомоги, а також належності відповідачу на праві власності нерухомого майна, вже існували на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання позивача та не свідчать про зміну матеріального стану сторін, а тому не є підставою для збільшення розміру аліментів. Разом з тим, позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed