Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 01.12.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. 21.06.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку в [ADDRESS] та земельної ділянки біля нього площею 1000 кв. м. Однак рішенням Андрушівського районного суду від 09.08.2013 року даний договір дарування було визнано удаваним правочином та визнано його як договір купівлі - продажу. Так як вказане майно було придбане під час шлюбу то це є спільне майно подружжя, і суд визнав за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного будинку та земельної ділянки. За даних обставин позивачка не може зареєструвати право власності на свою частину майна в поза судовому порядку. Позивачка просить визнати за нею прао власності на 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки біля нього площею 1000 кв. м В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з зазначених вище підстав, в подальшому направили заяви, просили його задовольнити, розгляд справи провести в їх відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, в подальшому направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що 01.12.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб (а.с.7). 21.06.2011 року між [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено два договори дарування, за якими [PERSON] набула у власність житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за даною адресою площею 1000 кв.м. Рішенням Андрушівського районного суду від 09.08.2013 року договори дарування від 21.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було визнано удаваними правочинами та визнано їх як договори купівлі - продажу житлового будинку в [ADDRESS] та земельної ділянки біля нього площею 1000 кв.м., а за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину зазначеного майна, як на частку в спільному майні подружжя (а.с.3,5-6). [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] та ? частини земельної ділянки площею 0,10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.29, 30). Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки рішенням суду від 09.08.2013 року встановлено, що зазначений житловий будинок та земельна ділянка куплені в період шлюбу та відповідно до ст. ст. 60, 70 СК України належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та відповідно право власності на ? частину даного майна визнано за [PERSON], суд вважає, що позивач також має право власності на ? частину даного майна. На підставі наведеного, дослідивши матеріали справи та з врахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову..

Outcome: approved