Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 15 грудня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що їхнє спільне подружнє життя не склалося через несумісність характерів та відсутність спільних інтересів, вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаємопорозуміння, вони втратили повагу один до одного та почуття любові, а тому вона прийшла до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 15 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько - Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №80. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 02.12.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позивач в позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без її участі. Відповідач направив на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Із ч.1 ст.110 СК України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько - Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через несумісність характерів та відсутність спільних інтересів, вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаємопорозуміння, вони втратили повагу один до одного та почуття любові, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч.2 ст.115 СК України).

Outcome: approved