Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.10.2006 зареєструвала з відповідачем шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом №188. Від подружніх стосунків мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки, що також негативно впливає на їх малолітню доньку. Півроку тому шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Позивач у підготовче засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у\~підготовче засідання не зявився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали\~справи та\~заяви сторін,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ОЛ №012065 сторони 14.10.2006 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №188. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії I-ОЛ №045042. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки, що також негативно впливає на їх малолітню доньку. Півроку тому шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Згідно з\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у розмірі 352 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved