Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу із відповідачем у них [INFO] народився син - [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. У зв'язку із чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 17 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину в сумі 2000,00 грн., починаючи з 17 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. До суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1\\4 частини від усіх видів його доходів, з відмовою від позивних вимог в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 2000 гривень. Також, позивача надала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частині від усіх видів його доходів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає зменшенні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що 22.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №767, прізвище після одруження - «[PERSON]» (а.с.11). Даний шлюб, відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2016 року, розірвано (а.с.12,13). Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1959 ( а.с.14). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 13 виданої 10 січня 2017 року Вишгородською міською радою, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивач [PERSON] та її син - [PERSON], з 29 березня 2012 року. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, визначено, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.198,199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. Пунктом 17 даної Постанови передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки № 109 від 31 жовтня 2016 року виданої ТОВ «Баядера Логістик» вбачається, що [PERSON] в Товаристві займає посаду Фахівця з маркетингу, за вересень місяць 2016 року заробітна плата [PERSON] складає 21 299,46 грн. Також, відповідачем було надано до суду довідку від 24.04.2017 року, згідно якої він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» з 06.04.2015 року та на дачний час обіймає посаду фахівця з маркетингу, за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року отримав заробітну плату у розмірі 180100 гривень 25 копійок. Як вбачається з матеріалів справи, за домовленістю сторін по справі, дитина відвідує спортивну секцію з кікбоксінгу у фітнес клубі «Технофіт», а також відвідував професійну школу танців «Dance step family», розвиваючі заняття за напрямком - роботехніка, у закладі під назвою «Винахідник». Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21.04.1999 р. «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а згідно частини другої даної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.51 Конституції України «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків». Згідно із ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.01.1991р., держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Таким чином, оскільки відповідає має стабільний дохід, з приводу чого надані відповідні документи, розмір аліментів повинен бути визначений у частці від його заробітку (доходу). При цьому аліменти повинні бути стягнути за час звернення позивача до суду із позовом, а саме з 17.01.2017 року. У зв'язку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, надавав добровільно матеріальну допомогу, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 17 січня 2017 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, ст.ст.75, 84, 180-184 СК України, ст.ст. 10,11,60, 130, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved