Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй як працівнику фірми «Галбуд» тресту «Львівжитлобуд» ТБО «Львівбуд» було видано спеціальний Ордер №103 на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] на сім'ю у складі 5 осіб, в тому числі і на відповідача, який був чоловіком, однак 17.07.2008 їх шлюб було розірвано. Зазначає, що хоча колишній чоловік [PERSON]І, і є зареєстрований в квартирі №27 за адресою: м.Львів, вул. Таджицька, 17, однак фактично в такій не проживає з 2008 року. Окрім того не бере участі в оплаті комунальних послуг. Особистих речей в квартирі не має і взагалі не цікавиться вказаним житловим приміщенням У звязку з тим, що відповідач протягом тривалого часу не проживає, але зареєстрований за адресою [INFO] порушуються права позивача. А тому просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду\~від 18\~лютого 2019\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі\~з викликом\~сторін у\~судове засідання.Відповідачеві надавався пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, однак такий суду не було надано. У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав наведених у позовній заяві, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку по місцю реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. За таких\~обставин,\~відповідно до\~ ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідач, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі №27 за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 17, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 28.01.2019 (а.с.7). Квартира перебуває у державній власності, а основним квартиронаймачем числиться [PERSON] відповідно до ордеру №103 який виданий у відповідності з розпорядженням Львівського міськвиконкому 3142 від 18.04.1986р. на основі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету №37 фірма «Галбуд» від 22.12.1992р., в ордері зазначено 5 людей, в тому числі і відповідач [PERSON], як чоловік позивача (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2008 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6) Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно актів ЛКП «Дім» від 27.08.2018р., 22.11.2018р. та 24.01.2019р. (а.с.8,9,10), які складено комісією, відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі №27 за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 17 не проживає з 2008 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які являються дітьми сторін, суду показали, що відповідач не проживає з ними з 2008 року, після того як батьки розлучились вони не підтримують жодних відносин. Беручи до уваги наведені вище обставини, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку, що даний позов ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, оскільки обов'язкові для цього підстави, ст. 71 ЖК УРСР, а саме відсутність члена сім'ї наймача без поважних причин понад шість місяців встановлені зібраними в справі доказами і у встановленому законом порядку не спростовані. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved