Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями, загальною площею - 57,1 кв.м. (житловою - 31,5 кв.м.), який розташований по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0942 га, цільове призначення якої - для будівництва в обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224486401:01:014:0159, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 654151, виданого 17.08.2006 року Северинівською сільською радою Таращанського району Київської області; земельну ділянку площею 0,1768 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - 3224486401:01:014:0160, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 654152, виданого 17.08.2006 Северинівською сільської ради Таращанського району Київської області. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі повторної неявки відповідача по справі просить суд ухвалити заочне рішення про його задоволення в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судові засідання двічі 21.10.2019 та 07.11.2019 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 42/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] , суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла баба позивача [PERSON] - [PERSON] , яка проживала до дня смерті по [ADDRESS] , та яка залишила після себе заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В. 01.02.2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 1-223, згідно з яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк, а саме 17.07.2015 року позивач прийняла спадщину на майно спадкодавця шляхом подачі заяви до [PERSON] приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області., повідомивши при цьому приватного нотаріуса, що відповідно до ст. 1241 ЦК України спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині є дочка спадкодавця [PERSON] , якій позивач пізніше дала згоду у відповідності до ч. 2 ст. 1272 ЦК України на подання заяви про прийняття спадщини. 23.02.2016 року [PERSON] на обов`язкову частку у спадщині подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Швець С.П., однак протягом тривалого часу (більше трьох років) не вживала заходів щодо оформлення своїх спадкових прав у органах нотаріату. Інших спадкоємців до майна спадкодавця ні за заповітом, ні за законом немає. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав їй на праві власності, якого вона отримала в спадщину по заповіту від своєї матері [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори 01.02.1995 року за реєстровим № 468, в якому відсутня повна адреса розташування будинку (не вказана вулиця та № будинку) та яке в органах БТІ чи інших реєстраційних органах до цього часу так і не було зареєстровано, тобто належний правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Крім того, за життя спадкодавець приватизувала земельну ділянку на якій розташований вищевказаний житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями, а також присадибну земельну ділянку, отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 6541541 на земельну ділянку площею 0,0942 га цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - 3224486401:01:015:0006 та державний акт на право власності серія ЯД № 654152 на земельну ділянку площею 0,1768 га цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - 3224486401:01:015:0005, які (земельні ділянки) розташовані в [ADDRESS] . Проте, оригінали вказаних державних актів на право власності на земельну ділянку у спадкодавця не збереглися і крім того, в зв`язку з реєстрацією вказаних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі їхні кадастрові номери змінилися на кадастровий номер 3224486401:01:014:0159 та кадастровий номер 3224486401:01:014:0160 відповідно. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану спадщину - житловий будинок та земельні ділянки під ним та біля нього після померлої [PERSON] позивачу необхідно надати до приватного нотаріуса Таращанського районного округу Київської області Овраменко Л.В. належні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельні ділянки, а оскільки у неї ці документи відсутні, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що позивач, як спадкоємець за заповітом своєчасно, відповідно до ст. 1269 ЦК України, подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Той факт, що вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки належали на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом; копією технічного пасапорту на житловий будинок; копією довідки виконавчого комітету Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області № 362 від 17.07.2015 року; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 654151 та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 654152, виданими 17.08.2006 року Северинівською сільською радою Таращанського району Київської області; копією довідок № 164/0/1-19 та № 165/0/1-19 від 13.06.2019 року, виданими міжрайонним управлінням у Ставищенському та Таращанському районах ГУ Держгеокадастру у Київській області; копією витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0003283182019 та НВ-00032833212019 від 10.06.2019 року; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Судові витрати суд залишає за позивачем. За таких обставин,

Outcome: approved