Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовами, які ухвалою суду від 23.06.2018 обєднано в одне провадження, просила стягувати кожного місяця з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 700 грн. до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку та стягувати кожного місяця з відповідача на її користь додаткові витрати на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. Позов мотивує тим, що від шлюбу укладеного 23.10.2012 з відповідачем, у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.11.2016 шлюб із відповідачем було розірвано. Крім того, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07.12.2016 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку, доходів не отримує. Зазначає, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Коштів, які вона отримує у розмірі 860 грн. є недостатніми для її утримання. Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, працює та отримує доходи, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою трьох років, тому просить стягувати кожного місяця з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 700 грн. до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Крім того, їх син [PERSON] хворіє на епілепсію і постійно потребує коштів на лікування, є необхідність щопівроку робити йому МРТ головного мозку. МРТ головного мозку коштує 2380 грн. При цьому вона щомісячно сплачує кошти на придбання ліків, які є необхідними для його лікування. Їх син періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, що також потребує значних коштів. Відповідач добровільно жодних коштів на лікування сина не надає. Відповідач як батько зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, у тому числі у разі її хвороби, однак він не бажає нести такі витрати, а навпаки, намагається сплачувати аліменти у меншому розмірі ніж визначено судом, що випливає із поданої ним позовної заяви про зменшення розміру аліментів. Ураховуючи те, що їх син потребує постійного лікування, покращеного харчування через хворобу, відвідування психолога, послуги якого є платними, а також, відвідування дошкільного закладу, а вона таких доходів не має, тому просить стягувати кожного місяця з відповідача на її користь додаткові витрати на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. Від позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. З копії свідоцтв про народження дітей вбачається, що сторони є батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.11.2016 розірвано шлюб між сторонами, який був зареєстрований 23.10.2012. Із змісту позовної заяви вбачається, що діти проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. Протилежної інформації відповідачем у встановленому законом порядку суду не надано. На підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07.12.2016 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки від усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20.07.2017 з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Судом встановлено, що відповідач є здоровою, молодою працездатною людиною, не повідомив суд про наявність обставин, які перешкоджають йому нести зобовязання по утриманню своєї дружини відповідно до вимог\~СК України, а позивач перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку потребує матеріальної допомоги, так як у неї відсутні будь-які інші джерела доходу. Тому позовні вимоги про стягнення кожного місяця з відповідача на користь позивача аліментів на утримання позивача в розмірі 700 грн. до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення кожного місяця з відповідача на користь позивача додаткових витрат на сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. то така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.09.2017., згідно з якою роз'яснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з її хворобою, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Як вбачається з виписного епікризу лікуючого лікаря [PERSON] наданого міською дитячою клінічною лікарнею, [PERSON] [INFO] має повний діагноз: гострий фаринготрахеїт. Ідіопатична епілепсія, поліморфні напади, поведінкові розлади, ЗПМР. Рекомендовано спостереження педіатра та невролога. ЯМРТ. Фінлепсин, сонапах, дотримання режиму дня і харчування. Висновком обстеження МРТ головного мозку [PERSON] лікарем [PERSON] рекомендовано динамічне МРТ спостереження. Таким чином, надана позивачем інформація щодо наявності у дитини [PERSON] епілепсії підтверджується зазначеним вище доказом та консультаційним висновком спеціаліста, виданим КЗ ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр». Позивачем на підтвердження купівлі ліків надано квитанції, які долучені до матеріалів справи, однак лише три квитанції на загальну суму 947 грн. підтверджують купівлю рекомендованих ліків, зокрема Фінлепсину, інші квитанції на загальну суму 2736,54 грн. підтверджують купівлю загальних ліків та продуктів, які лікарем не рекомендувались. Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснює батьківську плату дошкільного навчального закладу «Барвінок», який відвідує [PERSON], що підтверджується квитанціями на суму 661,20 грн. та 667,81 грн. Крім того, дитині рекомендоване динамічне МРТ спостереження, яке коштує 2380 грн. за одноразове обстеження, на підтвердження оплати позивачем додано відповідну квитанцію. Враховуючи наведене вище, а також встановлені судом обставин (наявність у дитини хвороби), що потребує профілактичних та лікувальних заходів, суд вважає, обґрунтованим включення до складу додаткових витрат на дитину наведені позивачем витрати на дитячий садочок, лікування та МРТ обстеження. Тому з врахуванням батьківського обовязку рівної пропорційності понесення додаткових витрат на дитину, того, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1/2 понесених додаткових витрат на утримання малолітнього сина, що становить 3696,27 грн. При цьому підстав для стягнення додаткових витрат на дитину наперед у періодичній формі суд не вбачає, оскільки наявними у справі доказами не підтверджується конкретний розмір та систематичність додаткових витрат на дитину, які позивач понесе у майбутньому. При цьому це не виключає її право звернутись із аналогічним позовом у подальшому, якщо такі витрати фактично будуть понесені. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, однак остання звільнена від сплати судового збору то з відповідача на користь держави підлягає стягненню\~\~704,80 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання позивача та 704,80 грн. судового збору за вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину.

Outcome: partial