Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила суд : поділити спільне майно квартиру [ADDRESS], набуте з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі в рівних частках; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що з 29.09.2001 року по 19.11.2012 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Під подружнього життя ними була придбана квартира [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений з відповідачем і на нього було зареєстровано право власності на вказану квартиру. На даний час вона продовжує проживати в спірній квартирі разом з дітьми. Відповідач повністю оспорює її право на житло у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час дату та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації. Суд з урахуванням думки представника позивача ухвалив: розглянути справу за відсутності відповідача заочно. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2001 року (а.с. 9). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2012 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 8) В період шлюбу, а саме 27 червня 2002 року між відповідачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу відповідно до якого, останні продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір було посвідчено 27.06.2002 року нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в Павлоградському МБТІ 18.07.2002 року за № 39-34. (а.с. 9) Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд керується положеннями ст. 60 СК України, яка передбачає, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Запропонований позивачем порядок поділу спільного майна подружжя суд вважає законним та справедливим, оскільки поділ спірного майна у такий спосіб не суперечить закону і не порушує права кожного з подружжя на отримання однакової частки у спільному майні. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved