Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.10.2001 року по 29.06.2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом з нею. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.11.2004 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 70 грн., однак у звязку із хворобою сина зявилися додаткові витрати повязані з його лікуванням, які становлять 4\~767, 04 грн. та які позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, а також раніше надала до суду відповідь на відзив та зазначила, що її дохід становить 6\~355,00 грн., а зазначені у позові витрати на дитину понесені нею під час дії рішення суду про стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 70 грн. щомісячно, а також додатково зазначила, що незважаючи на інвалідність, відповідач може працювати та має у своїй власності житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Биченкова, 15. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, раніше представник відповідача надав до суду відзив на позов, згідно якого пояснив, що відповідач позов не визнає в повному обсязі, оскільки з нього вже стягуються рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.07.2018 року аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини заробітку платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, 14.10.2016 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідач отримав важкі травми, у звязку з чим йому надана друга група інвалідності та він потребує постійного стороннього догляду, а також не працює. Також відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року, у справі 6-1489цс17 наявність додаткових витрат на дитину має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Так позивач не надала до позову підтвердження призначення дитині препарату «Іріфрін» та документів, які б підтверджували вартість «Вітрум форайз № 30», а також додала проїзні документи на суму 560 грн., які не містять даних щодо маршруту, номеру рейсу, перевізника, часу і дати проїзду, а тому не можуть бути належними доказами. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 16.07.2018 року № 531 (а.с.33). 02.10.2002 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований та проживає разом зі своєю матірю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.10.2002 року, актовий запис № 348, Серія 1-ЕД № 211845, та довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 04.07.2018 року № 15385 (а.с.5, 6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 29.06.2004 року, про що внесено відповідний актовий запис № 131, що підтверджується довідкою від 08.02.2008 року № 32/02.3.68 (а.с.4). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.11.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 70 грн. щомісячно (а.с.7). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.07.2018 року [PERSON] зміненоо розмір стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 70 грн. на 1/6 частину заробітку платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та на підставі вказаного рішення 30.08.2018 року видано виконавчий лист (а.с. 41-43, 53). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 19.04.2018 року № 778093 Серія 12ААА (а.с. 44). Згідно довідки, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області від 31.07.2018 року № 1047 [PERSON] в період з лютого 2018 року по липень 2018 року отримав державну соціальну допомогу як інвалід другої групи у розмірі 7\~323,00 грн. (а.с. 45). [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку в підлітковому кабінеті, що підтверджується довідкою, наданої Комунальною установою «Центром первинної медико-санітарної допомоги» Рубіжанської міської ради від 29.06.2018 року (а.с.8). На підставі рецепту від 21.05.2018 року, наданого лікарем [PERSON], яким [PERSON], [INFO], призначено «Кардонат», а також рецепту лікаря [PERSON], яким [PERSON] призначено «Кальцій Д3 никомед № 60», позивач в аптеці 36, 6 м. Сєвєродонецьк та м. Рубіжне придбала вказані ліки за 179,53 грн. та 175,61 грн., 71,74 грн., а також придбала «Іріфрін» вартістю 169 07 грн., що підтверджується копією квитанції від 14.06.2018 року на загальну суму 179,53 грн., та копією квитанції від 24.06.2018 року на загальну суму 401,46 грн.(а.с. 10, 12, 13). На підставі направлення в центр відновлення зору від 17.05.2018 року, [PERSON], [INFO], проходив лікування в ТОВ «Центр відновлення зору «Візіум», що підтверджується актами виконаних медичних послуг та квитанціями про сплату вказаних послуг на загальну суму 2\~530 грн. (а.с.14-27). Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.\~Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першоютретьою статті 181\~СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами частини першої статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої\~статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу.\~Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов. Така саме позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року по справі № 501/5060/15-ц, провадження № 61-14054св18. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку в підлітковому кабінеті та має певні хронічні захворювання, у звязку з чим позивач понесла додаткові витрати на його утримання, а саме: медичне обслуговування в ТОВ «Центр відновлення зору «Візіум» та придбання ліків. Суд не бере до уваги надані позивачем: договір доручення від 22.05.2018 року, оскільки не зрозуміло за які саме медичні послуги у розмірі 250 грн. було доручено сплатити [PERSON] та хто саме їй це доручив (місце для внесення даних про довірителя не заповнене) (а.с.11), товарний чек від 20.05.2018 року, виданий аптекою «Ісіда» м. Рубіжне на суму 2048, 55 грн. та чек на суму 245,67 грн. про покупку «Вітрум фораиз форте № 30» в аптеці «36,6» м. Рубіжне, оскільки не відомо для кого та на яких підставах придбані зазначені медичні препарати (а.с.54-55), а також квитки за проїзд в автобусі на суму 560 грн., оскільки не зрозуміло ким саме та для якої цілі (маршрут автобусу) придбані дані квитки (а.с.28-29). Таким чином,\~з урахуванням\~того,\~що доведені\~позивачем витрати\~складають 3\~111,00\~грн.,\~беручи до\~уваги,\~що відповідач\~є інвалідом\~другої групи\~та на\~теперішній час\~не працює,\~однак отримує\~державну соціальну\~допомогу,\~а позивач\~має постійне\~місце роботи\~та дохід,\~враховуючи положення\~ст.141\~СК України, згідно яких\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 555,50 грн. Відповідно до п. 3 та п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» сторони по справі звільнені від сплати судового збору.

Outcome: approved