Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/3 частині з усіх видів доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 14 жовтня 2006 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вже протягом шести місяців вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство. Діти залишилися проживати з нею та повністю перебувають на її утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям та здоров'ям, жодної матеріальної допомоги не надає. Зазначає, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, їй важко забезпечити навіть першочергові потреби неповнолітніх дітей. Відповідач ж офіційно працює вантажником у магазині «Левандівський газда», та розмір його доходів їй не відомий. Вважає, що встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який становить 1032грн., є недостатнім для забезпечення дітям належного харчування, одягу та життя в сучасних умовах. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні до змісту позовних вимог. Однак, не заперечили щодо встановлення аліментів в розмірі запропонованому відповідачем - 1/4 частка з усіх видів доходів на кожну дитину, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач не заперечив щодо встановлення аліментів на утримання дітей, та не в такому розмірі, як просить позивач. Ствердив, що офіційно працює вантажником в магазині «Левандівський газда», стабільно отримує заробітну плату. Просить суд визначити аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів на кожну дитину, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, в якому мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Як вбачається з пояснень сторін та їх представників наданих в судовому засіданні вже протягом шести місяців сторони не ведуть спільний побут та господарство та проживають окремо, діти залишились з позивачем, та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 02.01.2014р. по даний час працює вантажником в ТзОВ «Левандівський газда», стабільно отримує заробітну плату в розмірі 1543,72грн.- 1702,06грн., у нього задовільній стан здоров'я, інших утриманців немає та стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Позивач [PERSON] не працює, здійснює догляд за дітьми, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що діти сторін проживають та перебувають на утриманні позивача, стягнення за виконавчими листами з відповідача не проводиться, матеріальне становище сторін, стан здоров'я сторін та неповнолітніх дітей (наявність якихось захворювань жодними доказами не підтверджена). Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що можливість для відповідача сплачувати аліменти в розмірі по 1/3 частині з усіх видів доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину, щомісячно, позивачем не доведена. А відтак, позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти на утримання дітей у єдиній частці від доходу батька, в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 243,60грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial