Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 70. Від сумісного життя подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є ті обставини, що сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані через різні погляди на життя, з приводу чого часто виникають сварки навіть у присутності дитини. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з позивачем. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Також просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи: особиста розписка відповідача та експрес накладні «Нова Пошта» № 59000232495680, 59000233434430, 59000235963525. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи,між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28 квітня 2007 року, актовий запис № 70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 21 грудня 2016 року (а.с.10а). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції від 14 листопада 2007 року, актовий запис № 865 (а.с.10). Сімейні стосунки між позивачем та відповідачем фактично розірвані за згодою сторін через різні погляди на життя, з цієї причини часто виникають сварки навіть у присутності дитини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як проживати однією сім`єю вони з відповідачем не бажають, тому збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві, а також визнання відповідачем даної позовної заяви з відсутністю заперечень проти задоволення позовних вимог, що виражає його байдужу позицію щодо збереження шлюбу та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексуУкраїни суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved