Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), розташовану на території Лип'янської сільської ради, площею 2,51 в умовних кадастрових гектари, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Остання за життя проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу на підставі заяви позивача про прийняття спадщини за заповітом. Частина спадщини, а саме житловий будинок, позивачем уже переоформлена. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від неї, до нотконтори не надходило. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої, проте не може оформити своє право, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), яке мала померла. Вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо, оскільки видати дублікат свідоцтва про право померлої, на даний час не можливо. В судовому засіданні позивач підтримує позов у повному обсязі з вищезазначених підстав і просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить суд справу розглядати без участі їхнього представника, при цьому зазначивши, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з роз'ясненнями п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі і щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. (а.с. 6) За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лип'янської сільської ради Карлівського району, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с. 7) Згідно зі статтею 524 ЦК Української РСР, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 цього Кодексу - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його, одній або кільком особам. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 549 Кодексу - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини. Статтею 561 ЦК Української РСР, встановлено строки для видачі свідоцтва про право на спадщину, проте даною статтею не обмежено строком видачу свідоцтв, спадкоємцям за заповітом. До матеріалів справи долучено заяву [PERSON] від 12.01.1999 року, згідно якої остання прийняла спадщину померлої. (а.с. 8) З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2001 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що належав померлій [PERSON] (а.с. 13) Разом з тим, постановою нотаріуса від 11.10.2013 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), належну померлій [PERSON], по причині відсутності правовстановлюючого документу. (а.с. 12) Така відмова нотаріуса є обґрунтованою, оскільки згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно довідки відділу Держземагенства у Карлівському районі Полтавської області від 25.04.2013 року, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 24.12.1996 року №686, сертифікат серії ПЛ №0103764 на право на земельну частку (пай) на громадянку [PERSON] було зареєстровано та видано 25.12.1996 року. Видати дублікат сертифікату не можливо, у зв'язку зі смертю [PERSON] (а.с. 14) Додатком до довідки є інформація про грошову оцінку земельної частки (паю), згідно якої земельна ділянка надана для ведення товарного с/г виробництва, її площа 2,51 умовні кадастрові гектари і розташована вона на території Лип'янської сільської ради. (а.с. 15) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] дійсно мала право на земельну частку (пай) площею 2,51 умовних кадастрових гектари, проте сертифікат, що підтверджує таке право померлої - не зберігся. Згідно роз'яснення наданого ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року, у разі втрати або пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай), належним способом захисту прав спадкоємців, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, є звернення спадкоємця з відповідною вимогою до суду. Таким чином, позов є обґрунтованим. Раніше досліджені матеріали справи свідчать про те, що позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої, тому суд не вбачає перешкод для визнання за нею права в порядку спадкування, на підставі вищевикладеного. Тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розташовану на території Лип'янської сільської ради, площею 2,51 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], що належала останній на підставі сертифікату серії ПЛ №0103764, виданого 25.12.1996 року та зареєстрованого за №764 у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Агрооб'єднанню пайовиків «Прогрес».

Outcome: approved