Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить винести рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, який було укладено 24.06.2015 року та зареєстровано відділом ДРАЦС по місту Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ у Харківській області, зроблено актовий запис за № 162, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем мають малолітню доньку Софію, [INFO], однак, у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства спільне життя не склалося, кожен з них тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків та взаємну повагу один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, між ними відсутнє нормальне спілкування, спроби примирення не принесли жодних результатів, шлюбні відносини між ними припинені та мешкають вони окремо, позивач вважає, що сімя остаточно розпалася та примирення між ними неможливе. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу в її відсутності (а.с.19). Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляду справи в його відсутності (а.с.20). Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 24.06.2015 відділом ДРАЦС по місту Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ у Харківській області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 259436, про що складено відповідний актовий запис за № 162 (а.с.7). У шлюбі вони мають малолітню доньку Софію, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 431006, виданим 22.12.2015 року відділом ДРАЦС по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.8). Спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства не склалося, вони не піклуються про створення нормальних сімейних відносин та взаємну повагу один до одного, між ними відсутнє нормальне спілкування, спроби примирення не принесли жодних результатів, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть та мешкають окремо, у звязку з чим сімя розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сімї неможливим, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved