Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовом про поділ спільного майна подружжя, та визнання за нею та відповідачем права власності по ? частці квартири 138 у буд 94-А по пр..Гагаріна в м. Харкові. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти винесення заочного рішення, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з*явився з невідомих суду причин, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 24.11.1979р. по 19.07.2005р. та з 27.02.2009р. по 23.06.2015р. (а.с.5-10). Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.1996р. придбали в спільну сумісну власність квартиру 138 у буд 94-А по пр..Гагаріна в м.Харкові (а.с.11-13). Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім*ю в редакції 1969 року, якій діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Згідно ст.28 цього ж Кодексу розмір часток кожного з подружжя при поділі спільного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Спірні правовідносини, які виникли в 1996 році, також підпадають під правовий режим регулювання Сімейного кодексу, оскільки вони продовжили існувати після набрання ним чинності. Так, згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Відповідно до п. 23 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. З ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, квартира [ADDRESS], яка була придбана сторонами під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу у рівних частках по 1/2. На підставі ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved