Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою з урахуванням збільшених позовних вимог, у якій просить збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що самостійно виховує спільних з відповідачем дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З часу винесення рішення про стягнення аліментів, витрати на дітей значно збільшились. Діти відвідують гуртки, репетиторів, спортивний клуб. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витрати на лікування відповідач не бере. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки КП «Житлогосп» №380 від 29.03.2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] . Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.02.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 07.03.2017 року. Згідно з виконавчим листом по справі №398/2810/16-ц, провадження №2/398/2131/16 з [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 22 серпня 2016 року і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожному. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З вимог ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимоги, а також те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я дітей, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на їх утримання,

Outcome: approved