Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, оскільки вона зареєстрована в даній квартирі 06.11.2001 року, але фактично не проживає більше 16 років, участі в утриманні даного житла, оплаті комунальних послуг, проведенні поточного ремонту не брала і не бере. Позивач , представник позивачка у судове засідання не з'явились, просить справу розглядати за їх відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 3-тя особа: Департамент реєстрації фізичних осіб Харківської міської ради у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить територіальній громаді, особовий рахунок відкрито на імя [PERSON]. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: наймач - [PERSON], [INFO], син-Денисенко [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно довідки дільниці № 37 КП «Жилкомсервіс» від 01.07.2017 року вих. .№ 1064. В 2001 році відповідачка [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Відповідно довідки Московського ВП ГУНП в Харківській області від 01.08.2017 року вих.. № 107а/з-149-67-04 [PERSON], [INFO] не мешкає та ніколи не проживалав [INFO]. Відповідно до письмової заяви сусіда [PERSON]П від 31.01.2018 року відповідачка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка з 2001 року в спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, особистих речей в квартирі не має, перешкод в користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинить, та остання має вільний доступ до житлового приміщення. Відповідно до вимог статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім*ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо, зокрема, вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON], [INFO] втратила право користування в квартирі [ADDRESS], як особа, що не проживає без поважних причин строком більше шести місяців, що відповідно є підставою для зняття його з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного та

Outcome: approved