overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначи, що уклала шлюб з відповідачем29 січня 2010 року, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №58. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, все це призвело до втрати взаємних почуттів, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER], 29 січня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №58. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 2013 року. За час шлюбу за рахунок спільних коштів ними було придбано автомобіль Шкода Октавіа Тур, 2007 р. в., а також трактор ЮМЗ-6, 1986 р. в., які зареєстровані на відповідача та перебувають у його власності Просить розділити вказане майно, виділивши кожному із сторін у власність по 1/2 автомобіля та трактора, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач, представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, заперечував проти визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку автомобіля Шкода, пояснив, що на теперішній час автомобіль вибув з його власності - він його продав, щоб погасити борг. Щодо трактора пояснив, що використовує його для обробки земельної ділянки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 12 серпня 1995 року по 22 серпня 2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). За час шлюбу сторони придбали: у 2006 році трактор ЮМЗ-6, 1986 р. в., держномер [NUMBER] (а.с.55); у 2010 році автомобіль Шкода Октавіа Тур, 2007 р. в., державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6). Транспортні засоби зареєстровані за [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Стаття 69 Сімейного кодексу України встановлює право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними. Одночасно, під час розгляду справи встановлено, що автомобіль Шкода Октавіа Тур, 2007 р. в., державний номерний знак [NUMBER], 19.11.2013 знято з обліку Центру ДАІ м. Скадовська на підставі заяви власника та 22.11.2013 зареєстровано Центром ДАІ Голопристанського району Херсонської області за [PERSON] (а.с. 31 ). Враховуючи викладене, оскільки автомобіль вибув із власності відповідача, позовна вимога про його поділ не може бути задоволена, що не позбавляє позивача права звернутися до відповідача з вимогою про стягнення компенсації вартості проданого автомобіля. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, поділу підлягає трактор ЮМЗ-6. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з публічного акціонерного товариства «Полонський гірничий комбінат» (далі Товариство) на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 червня 2015 року по 13 липня 2016 року у розмірі 58 104 грн. 00 коп.. В обґрунтування вимог [PERSON] вказувала, що 26 червня 2015 року вона була звільнена з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін, однак в день звільнення та в послідуючому Товариство не виплатило для неї заборгованість по заробітній платі в сумі 25035 грн. 52 коп., на яку було видано судовий наказ Полонським районним судом 25 грудня 2015 року, а тому змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку. В судове засідання позивач не з`явилася, доручивши представляти свої інтереси [PERSON], котра позов [PERSON] підтримала та просила такий задовольнити з вказаних вище підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 26 червня 2015 року згідно наказу № 44-к позивачка звільнилася з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. В день звільнення та в послідуючому відповідач, в порушення вимог ст.116 КЗпП України, не провів з [PERSON] розрахунку по заробітній платі в сумі 25 035 грн. 52 коп., на яку було видано судовий наказ Полонським районним судом 25 грудня 2015 року. Відповідно зі ст.117 КЗпП України законною є вимога позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Підлягає стягненню сума 58\~104 грн. 00 коп., при обчисленні котрої суд виходив із наступного: [PERSON] до звільнення з роботи у квітні 2015 року для неї нараховано 4870,77 грн. заробітної плати, у травні 2015 року 3952 грн. 51 коп. Так середньоденна зарплата становила 215,20 грн - (4870,77+3952,51/41=215,20)грн. Відтак, з часу звільнення 26 червня 2015 року по 13 липня 2016 року період затримки розрахунку становить 270 днів, котрі множаться на 215,20 грн. середньоденного заробітку, в результаті чого середній заробіток за час затримки розрахунку складає 58 104 грн .\~ За положеннями частини 1 статті 116 цього Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України з Товариства слід стягнути судовий збір в загальній сумі 581 грн. 04 коп. (1 відсоток ціни позову, загальна сума якої 58 104 грн. 00 коп.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 12.07.2016 року у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №976 та дитину після розірвання шлюбу залишити з нею. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Від шлюбу в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Проживають окремо з березня 2018 року. Ухвалою суду від 26.07.2019 року справу прийнято до свого провадження та по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 29.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.40). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №976 (а.с.14). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з березня 2018 року, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 15.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1692 та доньку - [PERSON] , [INFO] залишити на подальше проживання з нею. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26.07.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнає позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1692 (а.с.8). Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з липня 2019 року, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 24.04.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у житомирській області, актовий запис №468 та сина [PERSON] , [INFO] залишити на подальше проживання з нею. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23.08.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнає позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у житомирській області, актовий запис №468 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з червня 2017 року, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому після зменшення розміру позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 29565,00 грн. за несвоєчасну виплату вкладу з процентами. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 27.05.2016 р. між сторонами було укладено договір банківського вкладу строком на 12 місяців, відповідно до умов якого позивач передала відповідачу грошову суму в розмірі 2000,00 євро під 9 відсотків річних та надбавку в розмірі 1 відсоток річних до 27.05.2017 р. в якості вкладу на банківський рахунок. 30.05.2017 р. позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду. Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що мати неповнолітньої дитини, а її дочка [PERSON], рішенням Таращанського районного суду від 19.07.2016 визнана недієздатною. [PERSON], внучка позивача, проживає та знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 06 грудня 2008 року дочка позивача [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] зареєстрували шлюб у Великововнянській сільській раді Таращанського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 04. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сумісне життя у подружжя не склалося. Рішенням Таращанського районного суду від 02.02.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Таращанського районного суду від 19.07.2016 [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Опікуном [PERSON] призначено її матір, [PERSON], позивача по справі. Крім того, розпорядженням Таращанської районної державної адміністрації Київської області від 29 березня 2016 року за № 84, [PERSON] призначена опікуном над дитиною позбавленою батьківського піклування - [PERSON], [INFO]. Позивач не може самостійно утримувати сімю. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча працездатний та може надавати таку допомогу. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що її онук [PERSON] звернувся до неї з проханням зареєструвати його дружину, оскільки у останньої не було зареєстроване місце проживання. Позивач дала згоду, проте відповідачка жодного дня не прожила за адресою: [ADDRESS]. Шлюбні відносини між онуком та його дружиною не склалися та припинилися у червні 2013 року. Починаючи з 2007 року та до теперішнього моменту [PERSON] не проживає за вищеназваною адресою, у зв'язку з цим позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена, у поданій до суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомила. Третя особа - Попаснянський РС УДМС надав заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень не надано. Допитавши свідка, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її тіткою, а відповідачка - невісткою. Відповідачка одружилася з її сином і не була ніде прописана, тому свідок попросила позивачку прописати її за своєю адресою, проте відповідачка жодного дня не проживала за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належить позивачці. 10.10.2007 року із згоди позивачки [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою. Проте, з 2007 року та по теперішній час в будинку вона не проживала. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка не проживала у спірному будинку без поважних причин з 2007 року, тобто понад рік, вселитися до будинку не намагалася, враховуючи, що суду не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачки у будинку, суд приходить до висновку про існування підстав для визнання її такою, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved