Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати між сторонами шлюб, зареєстрований 06.11.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Борислава Львівської області , актовий запис № 281, свідоцтво серії [NUMBER] . Позов мотивує тим, що сторони мають різні погляди на життя та моральні цінності, проживають окремо з 2018, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, тому шлюб існує лише формально. За час шлюбу у сторін народилася дочка, [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . За таких обставин виникла необхідність в юридичному оформлення розлучення. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Згідно ст. ст.\~21,\~24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Встановлено, що сторони уклали шлюб 06.11.1997, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Борислава Львівської області , актовий запис № 281, свідоцтво серії [NUMBER] (а/с 3). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а/с 4). Дочка [PERSON] на сьогодні є повнолітньою ( [INFO] ). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1 ст.110 та СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику\~застосування судами\~законодавства при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті\~112\~СК України\~регламентовано,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. А тому суд дійшов\~\~висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін.\~Сторони не знайшли підстав для відновлення подружнього життя, тому позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.\~Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 768,40\~\~грн. у відшкодування судового збору.\~

Outcome: approved