Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2013 року, мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її матеріальному забезпеченні, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, від першого шлюбу відповідач має доньку Валерію [INFO], позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача тільки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки офіційно ніде не працює, сама позивач працює парикмахером, крім того, вона отримує допомогу по догляду за дитиною, також він буде надавати допомогу на дитину тільки тоді, коли позивач йому дозволить побачення з дитиною. 3-я особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань від неї до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено по справі, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2013 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано, рішення суду набрало законної сили 16.08.2016 року, що слідує з копії цього рішення. Також в судовому засіданні встановлено, що фактично сторони разом не проживають з червня 2016 року, їхня донька проживає разом з позивачкою, яка зареєстрована в [INFO], відповідач зареєстрований і проживає [INFO]. Цих обставин сторони не оспорювали. Отже, шлюб між сторонами по справі розірвано, позивач з донькою проживають окремо від відповідача. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що домовленості між сторонами по справі щодо способу участі відповідача в утриманні доньки не досягнуто, а тому розмір аліментів визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки від першого шлюбу Валерії [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів, він має заборгованість по аліментах. Наведених вище обставин сторони не оспорювали, а згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач офіційно не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, одержує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 1075 грн. Належних доказів того, що позивач має інші джерела прибутків, відповідачем не надано, а копія договору оренди нерухомого майна від 17.05.2015 року, яку надав відповідач, не свідчить про те, що позивач працює на даний час та не підтверджує розміру її доходів. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому судом приймаються до уваги ті обставини, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, з того часу, коли сторони стали проживати окремо, ним було сплачено на утримання дитини один раз 395 грн., відповідач має ще одну неповнолітню доньку, на утримання якої зобовязаний сплачувати аліменти. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання доньки 1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Щодо посилань відповідача на те, що він буде надавати допомогу на утримання своєї доньки тільки після того, як позивач дозволить побачення з дитиною, то суд виходить з наступного. За ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як передбачено ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. За приписами ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Посилаючись на те, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, відповідач за вирішенням цього питання у встановленому законом порядку нікуди не звертався, таких доказів суду не надав. Крім того, ця обставина не є підставою для звільнення відповідача від обовязку по утриманню дитини. А тому суд вважає за можливе вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача, який проживає окремо, на користь позивача на утримання доньки [PERSON]. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову в даному випадку з 15.07.2016 року. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України Про судовий збір з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial