Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем з 25 серпня 2007 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі, розірваному 16 червня 2014 року, від якого має неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, про дітей не піклується В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявок суду не пояснив, заяви про розгляд справи за відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.8, 9/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять. Позивач наполягав, а відповідачем не спростовано, що станом на день розгляду справи неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню і, з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулась з позовом 27 лютого 2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп.

Outcome: approved