Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, щовона є власником 11/25 частин будинку [ADDRESS] згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 31.05.1989 року. В даному будинку позивача зареєстрований її онук - відповідач по справі. Відповідач [PERSON], [INFO], в будинку не проживає без поважних причин, комунальних послуг він не сплачує, в домі відсутні його особисті речі. Посилаючись на те, що позивач вимушена сплачувати належні комунальні платежі із врахуванням всіх зареєстрованих осіб, чим порушуються її права як власника, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. 17 липня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник надав заяву, в якій просить винести заочне рішення, просить справу розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Представник третьої особи до суду не з'явився, третя особа надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника, при вирішенні позовних вимог позивача покладається на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом. Судом встановлено, що позивач є власником 11/25 частин будинку [ADDRESS] згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 31.05.1989 року. Відповідач, відповідно довідок (а.с.8, 23) , зареєстрований в будинку позивача, але не проживає в ньому з 2015 року. Як свідчать матеріали справи, відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі житлового будинку з 2015 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. Його майна у домі немає, комунальні платежі не сплачує, заходів по вселенню у будинок не приймає. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved