Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом [PERSON], [PERSON] в якому просить, визнати за позивачем в порядку спадкування за [PERSON], яка померла [INFO], право власності на земельну ділянку площею 1,6136 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] від 16.05.2003 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 1,6136 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] від 16.05.2003 року. Спадкоємцем після смерті баби, була її дочка, мати позивача [PERSON], яка на момент смерті спадкодавця спільно проживала разом нею та продовжувала проживати у будинку, вести господарство та доглядати за вищезазначеною ділянкою аж до дня своєї смерті. [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Позивач постійно проживала разом із своєю матірю на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляла, тому вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] набувши право власності на земельну ділянку зазначену вище. Проте позивач не в змозі реалізувати своє право на спадкування через нотаріальну контору, оскільки вказані правовстановлюючі документи не переоформлені на імя спадкодавця [PERSON], що унеможливлює реалізацію права спадкоємця на спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву до суду про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги повністю визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги повністю визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Пісківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 03.10.2000 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 1,6136 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] від 16.05.2003 року. З довідки виконкому Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 18 .06.2014 року № 123, вбачається, що [PERSON] проживала без реєстрації, разом із матірю [PERSON]. Згідно приписів ст. 548 ЦК Української РСР (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 4 ППВС України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), вказано про те, що якщо у вказаний в ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Згідно з п. 3.3. Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Враховуючи зазначене вище, можна зробити висновок, що [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері, баби позивача, земельну ділянку площею 1,6136 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала її матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] від 16.05.2003 року. Проте, за життя [PERSON] не встигла переоформити на своє імя вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю у порядку, встановленому законом та отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.07.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] є : позивач [PERSON], дочка спадкодавця факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 07.05.1959 року, прізвище змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» внаслідок укладення шлюбу з «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 02.06.1979 року, відповідач [PERSON], чоловік спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.05.1958 року, який від свого права на спадкування відмовився, що підтверджено відповідною заявою від 26.05.2015 року; відповідач [PERSON], дочка спадкодавця факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 22.03.1965 року, прізвище змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», внаслідок укладення шлюбу з «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 25.01.1986 року, яка від свого права на спадкування відмовилася, що підтверджено відповідною заявою від 26.05.2015 року Отже, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON], яка претендує на спадкове майно є [PERSON]. З довідки виконкому Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 01.04.2015 № 83 вбачається, що позивач постійно без реєстрації проживала разом із спадкодавцем, до дня її смерті. У відповідності до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], однак вказані правовстановлюючі документи не переоформлені на імя спадкодавця [PERSON], що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що відповідачі відмовилися від своєї частки у спадщині, а позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті, тому позивач вважається таким, фактично набула право власності на спадкове майно.

Outcome: approved