Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 192 по вулиці Михайла Оратовського (Калініна) в м. Мелітополі Запорізької області, зазначивши, що вона є власницею вказаного будинку, відповідачі були зареєстровані в належному їй будинку, однак з 2015 року відповідачі в будинку не проживають, їх речей в будинку не має, претензій щодо проживання в будинку не предявляють, а тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява по розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини неявки, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за їх відсутності, а також відзиви на позов від них не надходили, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на будинок №192 по вулиці Михайла Оратовського (Калініна) в м. Мелітополі Запорізької області зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 березня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 404 /а.с.8/. Вказана обставина також підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.8-12/. Відповідачі зареєстровані в даному будинку, що підтверджується відповідями відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №№4770,4768,4769,4766,4767 від 06 серпня 2018 року /а.с.20-24/. Згідно довідки голови квартального комітету № 74 від 01 серпня 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], однак з 2015 року за даною адресою не проживають/а.с.13/. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що з 2015 року та по теперішній час, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в будинку №192 по вулиці Михайла Оратовського в м. Мелітополі Запорізької області не проживають, їх речей та іншого майна в будинку немає, вимог щодо проживання у вказаному будинку відповідачі не предявляли, в будинку не зявлялися. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved