Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, яке належало [PERSON], [INFO], який помер 07 липня 2017 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті брата [PERSON], який помер 07 липня 2017 року. Під час оформлення спадщини позивачеві стало відомо, що на все нерухоме майно спадкоємця накладений арешт. Відповідно до інформації відділу державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 38622965 за виконавчим листом № 3-28 від 19.11.1996 виданого Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON]. В вязку з заборгованістю, що виникла, державним виконавцем накладено арешт на майно та заборона на його відчуження для забезпечення виконання рішення суду. 26.06.2013 виконавче провадження закінчено відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Державним нотаріусом надано позивачеві розяснення, що враховуючи накладений арешт на все майно спадкодавця, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до його зняття. Рекомендовано вжити заходів для зняття арешту з майна шляхом звернення до відділу державної виконавчої служби. Відділ державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області не вбачає підстав для зняття арешту з майна [PERSON] в звязку з закриттям виконавчого провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Накладення арешту на майно спадкодавця обмежують законні права позивача, як спадкоємця власника майна щодо вільного розпорядження майном. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала. Просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим, згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до вимог ч.4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, начальник відділу надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, вирішення позову залишила на розсуд суду. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно з відповіддю на звернення [PERSON] відділом державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області розяснено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 38622965 за виконавчим листом № 3-28 від 19.11.1996 виданого Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON]. В вязку з заборгованістю, що виникла, державним виконавцем накладено арешт на майно та заборона на його відчуження для забезпечення виконання рішення суду. 26.06.2013 виконавче провадження закінчено відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна відділом державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 31.03.2010 за № 9685574 реєстратором Кіровоградська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі виконавчого листа № 3-28 від 19.11.1996 Знамянського міськрайонного суду. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON], що підтверджується розясненням завідувача Знамянської районної державної нотаріальної контори. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV\~ (редакція якого діяла на час закінчення виконавчого провадження) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Відомості про повторне предявлення виконавчого листа до виконання відсутні. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1288 ЦК України). Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що виконавчий документ повернутий стягувачу по причині відсутності у боржника майна, стягувачем повторно не звернений виконавчий документ до виконання протягом встановленого строку, що виключає можливість його виконання, крім того, відомості про наявну заборгованість за виконавчим провадженням відсутні, тому накладення арешту на нерухоме майно спадкодавця позбавляє позивача вільно розпорядитися спадковим майном та отримати свідоцтво про право на спадщину, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved