Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві, третя особа шоста державна нотаріальна контора м. Києва про зняття арешту з спадкового майна. Свої вимоги позивач мотивував тим, що позивач позбавлена можливості іншим шляхом зняти арешт, наявність якого перешкоджає їй в оформленні спадщини після смерті брата, звернулася до суду з позовом про зняття арешту з квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, згідно якої підтримала позовну заяву, просила задовольнити її з наведених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав пояснення по справі, просив розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер рідний дядько позивача - [PERSON] (а.с. 11, 14) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить квартира № [ADDRESS], яка належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 14) Згідно довідки державного підприємства «Укржитлосервіс» № 49 від 06.04.2016 назва [ADDRESS] в 2007 році була перейменована на [ADDRESS]. В 2010 році номер будинку [ADDRESS] був змінений на номер [ADDRESS] (копія довідки додається). (а.с. 15) Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого брата [PERSON] Позивач подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Тому нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. (а.с. 14) Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2016 визнано причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та надано додатковий строк для прийняття спадщини на квартиру [ADDRESS]. (а.с. 7-8) Згідно довідки приватного нотаріуса Рева Н.І. № 76/02-14 від 31.05.2017 заведено спадкову справу № 3/2017 відносно майна померлого [INFO] року [PERSON], де [PERSON] є єдиним спадкоємцем, що звернулася для оформлення свої спадкових прав. Відповідно до інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 23.05.2007 Шостою Київською Державною Нотаріальною конторою на підставі постанови відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві накладено арешт на майно спадкодавця, а саме на квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про права на спадщину затримується до зняття арешту, тому нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на квартиру. (а.с. 14) 21.04.2017 з приводу зняття арешту з вказаної квартири позивач звернулась із заявою до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві. Листом від 18.05.2027 було в цьому відмовлено. Відмова мотивована неможливістю перевірити інформацію по виконавчому провадженню щодо накладення чи зняття арешту з квартири, що належала [PERSON], оскільки трирічний строк зберігання архівного виконавчого провадження завершився і тому його було знищено. Також роз'яснено моє право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру № [ADDRESS] і зняття з неї арешту. (а.с. 9) Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості іншим шляхом зняти арешт, наявність якого перешкоджає їй в оформленні спадщини після смерті брата, звернулася до суду з позовом про зняття арешту з квартири [ADDRESS]. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч. 1 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). На теперішній час не можливо встановити обставини винесення постанови державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження по боржникові [PERSON], під час якого було накладено арешт на квартиру, так як документи виконавчого провадження по даній справі знищені. Згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року (далі - Порядок), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Відповідно до п. 9.10 Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. З вищевикладеного вбачається, що завершення виконавчого провадження та закінчення строків зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень є підставою для їх знищення. Отже виконавче провадження по боржникові [PERSON] під час виконання якого було накладено арешт на квартиру - завершено і знищено. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва (ст. 49 Закон України «Про виконавче провадження»), У разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», накладений арешт на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення Право позивача на спадкове майно, а саме на квартиру, що залишилася після смерті брата, ніким не оспорюється, судового спору відносно спадкового майна не існує, і тому підстав для збереження чинності арешту спадкового майна не має. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивача, накладений арешт на квартиру, яка входить до спадкового майна, перешкоджає позивачу реалізувати її право на спадщину в повній мірі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а спадкове майно (квартира) звільненню з-під арешту.

Outcome: approved