Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, в обґрунтування своїх вимог вказавши, що 26.10.2007 р. між нею та відповідачем [PERSON] розірвано шлюб, запис № 375. Від шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] залишився проживати разом із нею, перебуває на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. На даний час вона разом із сином проживає за адресою: [INFO], оскільки біли вимушені залишити рідний дім та майно у зв»язку з бойовими діями на території м. Макіївка. Відповідач проживає на окупованій території. Наразі вона має намір поїхати разом із сином за кордон на відпочинок та задля розширення кругозору дитини. У звязку з даними фактами вона була змушена звернутися до суду з позовом для вирішення спору по суті. Просить надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] та надати дозвіл на оформлення проїзного документу для тимчасового виїзду дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольни з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 006318, виданого Макіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції 28 лютого 2005 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу І-НО № 100762, виданого Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області 26.10.2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 26.10.2007 року, актовий запис № 375 (л. с. 4). В матеріалах справи мається копія паспорту громадянина України серії АО № 282438, виданого на імя [PERSON], [INFO], виданого Томаківським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 28 серпня 2015 року (а. с. 3). В матеріалах справи мається довідка від 31.10.2014 року № [NUMBER] про взяття на облік оособи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої на імя [PERSON], згідно якої остання разом з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], постійно проживала в [INFO], та перемістилася з тимчасово окупованої території в с. Кисличувате Томаківського району Дніпропетровської області (л. с. 6). Згідно п. 2. ч. 3ст. 313 ЦК України - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом та обовязком батьків. Конвенцією про права дитини ст. 18 проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Рівність прав і обовязків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності чи відсутності шлюбу між ними. Згідно ч. 10 ст. 7 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Особисте немайнове право право на свободу пересування фізичної особи, закріплено у ст. 313 ЦК України. У відповідності до п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» один з документів громадянина України, що надає право на виїзд та вїзд на територію України зокрема є проїзний документ дитини. Згідно п. 2 ст. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків без нотаріально посвідченої згоди зокрема може здійснюватися згідно рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи той факт, що отримання згоди батька малолітньої дитини Вероніки на її виїзд за межі території України є обєктивно неможливим у звязку з його перебуванням на території Російської Федерації, спроби позивачки [PERSON] знайти з ним зв'язок жодного результату не дали, то суд вважає, що є усі правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved