Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй, позивачеві, на праві власності належить будинок, незавершений будівництва, який розташований за адресою: [ADDRESS], в якому зареєстрований також відповідач [PERSON], колишній власник. Зазначає, що відповідач з 2011 року за місцем реєстрації не проживає та не користується спірним приміщенням, не здійснює витрати на його утримання. У зв'язку з цим просить суд визнати[PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 3 грудня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що житловий будинок, незавершений будівництвом, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] на підставі договору міни квартири на незавершений будівництвом житловий будинок від 22 вересня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., реєстровий номер 2992, укладеного між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем (а.с.9, 11-12). Довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою 2 листопада 2018 року секретарем Луганської селищної ради Бахмутського району Донецької області Неледва Г.П., стверджується, що у будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], станом на 1 листопада 2018 року зареєстровані [PERSON], [INFO], - власник; [PERSON], [INFO], - її донька; [PERSON], [INFO], - співмешканець; [PERSON], [INFO], - не родич (а.с.8). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пунктом 1 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач втратив право користування житловим приміщенням після припинення права власності на нього.

Outcome: approved