Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 17.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №94. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу час для надання відзиву на позов. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 17.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №94, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Від вище вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11), який мешкає з позивачем та після розірвання шлюбу буде мешкати з матір`ю. Шлюб позивача з відповідачем виявився невдалим, постійні сварки унеможливлюють спільне життя. Примирення неможливе, подальше збереження сім`ї та шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини відсутній. Зважаючи на все вище вказане, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач скористалася своїм правом, відповідно до ст.113 СК України, та просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач не просила стягувати на її користь суму судового збору з відповідача, тому дане питання вирішуватися не буде. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved