Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 09.12.2000року . [INFO] в них народилася донька [PERSON]. Через постійні непорозуміння вони припинили сімейні відносини та спільне проживання у вересні 2002року. Шлюб між ними розірвано в 2005році. Фактично з самого народження доньки, відповідач не проявляв бажання виховувати дитину, не цікавився її життям. Після припинення сімейних відносин [PERSON] взагалі зник із життя дитини. Відповідач з 2002року жодного разу не бачився з дитиною, не спілкувався з нею навіть по телефону. Матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав і не надає до тепер. Вона також не спілкується з відповідачем з 2002року. Обставини його життя їй невідомі. Зі слів знайомих людей їй відомо, що [PERSON] періодично виїжджає на заробітки до Росії. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Він не цікавиться справами доньки, не турбується про її життя, здоров'я , про її духовний та моральний розвиток, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], та стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача. Щодо стягнення аліментів надала заяву про залишення цих вимог без розгляду. Позивач пояснила, що після розірвання шлюбу , відповідач зник з їхнього життя. Причиною розірвання шлюбу стало те, що він був не готовий стати батьком. Після народження дитини в їхньому житті почалися непорозуміння. Фактично з 2002року дитина росла без батька, він ніколи не намагався навіть поінтересуватися її життям. Не вітав з днем народження, з 2012 року він взагалі не сплачує аліменти. Як їй стало відомо , він на даний час перебуває в Краснодарському краю, має іншу сім'ю. Вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] народження. (а.с. 4) Судом встановлено, що шлюб між батьками дитини розірваний в 2005році (а.с.5-6). Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15,16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що позивач разом з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Фактично з 2014року позивач разом з дитиною проживає в [ADDRESS]. [PERSON] навчається в школі № 386 Кировського району м.Санк-Петербург , 8-а клас. (а.с.36,42,43) Відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], остання проживає з матір'ю [PERSON] в гуртожитку за адресою [ADDRESS], санітарні умови задовільні, має умови для виконання домашніх завдань. (а.с.42). Згідно характеристики (а.с.36) відомості про батька [PERSON] у класного керівника відсутні. Батько до школи не приходив, викликати його не було необхідності. В бесідах учениця ніколи про батька не розказувала. Зі слів матері, батько з ними не проживає. Мати належним чином виконує свої обов'язки по вихованню та контролю навчання [PERSON]. Згідно розрахунку державного виконавця станом на 27.01.2016року [PERSON] має заборгованість по аліментам на утримання дочки [PERSON] за виконавчим листом №2-2904 від 14.11.2003року в сумі 31578,87грн. Заборгованість виникла з листопада 2012року. (а.с.38). Свідок [PERSON], яка є рідною сестрою відповідача [PERSON] підтвердила в судовому засіданні, що останній з самого народження не приймає участі в житті [PERSON]. Він ніколи не вів навіть розмов про доньку. З боку [PERSON] перешкод в спілкуванні з дитиною не було. Він покинув родину приблизно в 2002-2003році, і ніякого спілкування з ними не було. В липні 2014року він виїхав зі своєю сім'єю в Краснодарський край, точне місце його проживання їй не відомо. Свідки [PERSON], яка є матір'ю позивача, та [PERSON] - тітка позивача, також підтвердили в судовому засіданні факт невиконання батьківських обов'язків з боку відповідача відносно доньки [PERSON] з 2002року. В судовому засіданні з'ясована думка дитини [PERSON] при вирішенні даного спору, яка вважає, що батько має бути позбавлений батьківських прав, оскільки вона його ніколи не бачила . Він ніколи не проявляв бажання з нею спілкуватися. Він для неї чужа людина. Згідно висновку органу опіки та піклування Дружківської міської ради від 10 травня 2016року № 16-1077/1-01 є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 50-51). Представник органу опіки і піклування [PERSON] вважає, що в інтересах дитини необхідно позбавити її батька [PERSON] батьківських прав на доньку, оскільки фактично з 2002року вихованням і утриманням дитини займається її мати. Батько не цікавиться життям доньки, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Висновок органу опіки про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує. Прокурор також вважає, що батько самоусунувся від виховання та утримання своєї доньки , тому в інтересах дитини, позов необхідно задовольнити. Суд дійшов висновку, що відповідач не виконує батьківські обов'язки по вихованню та розвитку доньки [PERSON], самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Про це свідчать слідуючи обставини: з 2002року дитина проживає з матір'ю, батько дитину не відвідував, не спілкувався з нею, не приймав участі в її вихованні, утриманні, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу; не створював умов для отримання нею освіти. Тому згідно ст. 164 Сімейного кодексу України в інтересах неповнолітньої [PERSON] суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно доньки. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по судовому збору в сумі 551,20грн (а.с.14).

Outcome: approved