Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду, до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.04.2015 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, останнім часом сторони не виконують сімейні обов'язки, не можуть спокійно вирішувати поточні проблеми, між сторонами постійно виникають сварки. Позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне проживання неможливе, тому просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] року в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду, до досягнення ним повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів визнав. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи встановив, що 22.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 1. Малолітній син [PERSON], [INFO], постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони спільного господарства, та сімейного бюджету не ведуть, фізичні та духовні зв'язки не підтримують, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей, до досягнення ними повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], а він цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.ст. 80, 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved