Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою [ADDRESS], оскільки останній з 26.04.2013 року, більше одного року не проживає у спірному житловому приміщенні, перешкод йому ніхто у проживанні не чинив. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що має з дітьми у спільній сумісній власності житлове приміщення у вигляді чотирьохкімнатної квартири, яке розташоване за адресою [ADDRESS]. За проханням знайомого [PERSON], вона його зареєструвала у вищезазначеному житловому приміщенні, проте останній жодного дня не проживав, реєстрація йому необхідна була для працевлаштування. Через деякий час [PERSON] обіцяв у добровільному порядку знятися з реєстрації, проте цього не зробив. З 26.04.2013 року відповідач [PERSON], ніколи більше у квартирі в м. Славутичі не з,являвся і не проживав. Вона несе всі витрати за утримання квартири, спожиті комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідача [PERSON] Третя особа [PERSON], в суді підтримала заявлені вимоги, суду повідомила, що на прохання [PERSON], його зареєстрували в квартирі 26.04.2013 року для працевлаштування, проте останній жодного дня не проживав у даному житловому приміщенні. Третя особа [PERSON], в судове засідання не з,явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з,явився. Судом за місцем реєстрації відповідача неодноразово було направлено судові повістки і копію позовної заяви з документами. Про час і місце розгляду справи відповідачу з поштового відділення намагалися вручити кореспонденцію із суду 16.01.2015 року, 06.02.2015 року, 10.02.2015 року, 14.02.2015 року, 18.02.2015 року, конверти повернуті з поштового відділення з відміткою за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.5 п.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою (а саме за місцем реєстрації) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Причин своєї неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 08.11.2005 року, виданого на підставі розпорядження від 03.11.2005 року №319, житлове приміщення у вигляді квартири [ADDRESS] передано у приватну спільну часткову власність по 1/3 частині кожному: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно довідки форми №3 (а.с.12) на час розгляду справи у суді у квартирі зареєстровані позивач - [PERSON], її дочка - третя особа [PERSON], та знайомий - [PERSON], з 26.04.2013 року (а.с.12). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги в даному випадку підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ /майно/, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 ЦК України надає власнику право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Але як з'ясовано у суді, позивач у даний час обмежена у цих правах. Власник майна, має право вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння. Позивач і треті особи набули право власності на вищевказане житлове приміщення у відповідності до вимог закону. Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], повідомили, що вони часто бувають у позивачки вдома і добре знають, хто проживає в їх квартирі. Чоловіка на прізвище [PERSON], вони жодного разу не бачили, він не проживає в даному житловому приміщенні, особисті речі відсутні. З боку позивачки ніколи не чинилося відповідачу будь - яких перепон у користуванні жилим приміщенням. Відсутність відповідача [PERSON], у даній квартирі та його не проживання в ній з 26.04.2013 року, тобто більше одного року, без поважних причин підтверджено не тільки показами свідків, а також актами про не проживання відповідача [PERSON], в житловому приміщенні яке розташоване за адресою [ADDRESS], акти від 12.10.2013 року, 23.04.2014 року, 19.11.2014 року.(а.с.29-31). Проаналізувавши покази позивача, третьої особи, свідків, вивчивши надані документи суд дійшов висновку, що [PERSON], відсутній в спірному житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], з квітня 2013 року і по цей час, тобто більше одного року, без поважних причин. Це дає право позивачу, просити суд усунути порушення своїх прав та визнати відповідача особою, що втратила право користування її власністю відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, оскільки інше не було встановлено будь - якою домовленістю між сторонами або законом. На підставі наведеного судом зроблено висновок, що надані докази свідчать про те, що відповідача з квітня 2013 року можливо визнати особою, яка втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved