Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.02.2000 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторони за спільні кошти придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу № І-190, укладеного 01.11.2000 року між [PERSON] та відповідачем, та зареєстрованого на універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс». Право власності на вказану квартиру згідно з даними КП «Баштанське РБТІ» Баштанського району Миколаївської області зареєстровано за відповідачем. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.03.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Оскільки вказана квартира була придбана в період шлюбу та за спільні кошти, тому кожен із подружжя має рівну частку при поділі квартири, оскільки будь-яких домовленостей між ними про зменшення або збільшення розмірів часток будь-якого з подружжя між ними не укладалося. На підставі викладеного позивач просить поділити вказану квартиру, яка є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на ? частини вказаної квартири. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову, в частині стягнення судового бору та витрат на експертизу позов не підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази (копію договору купівлі-продажу № 1-190 від 01.11.2000 року; копію технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]; копію довідки КП «Баштанське РБТІ» Баштанського району Миколаївської області від 09.09.2016 року № 209; копію рішення 16 сесії 3 скликання Баштанської міської ради Миколаївської області від 27.10.2000 року № 10 «Про перейменування вулиць» з додатком; копію звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна; копію свідоцтва про одруження; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.03.2015 року; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.03.2015 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і можливість задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 22 КпШС України (який діяв на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В силу ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В свою чергу в силу ст.ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2000 року по 16 березня 2016 року. В період шлюбу 01 листопада 2000 року ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Наведені обставини свідчать, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружя, при цьому, будь-яких домовленостей про зменшення або збільшення часток кожного з подружжя у вказаному майні сторони між собою не укладали. За таких обставин, вищевказана квартира має статус спільного сумісного майна сторін та частка співвласника [PERSON] у ньому складає ? частину. На підставі викладеного,

Outcome: approved