Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що вона з відповідачем проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з лютого 2002 року до грудня 2013 року. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання їх спільної дитини, хоча зобов'язаний згідно з законом утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На користь інших осіб він аліменти не сплачує, працює не офіційно, отримує стабільну заробітну платню, доходів позивачки недостатньо для утримання дитини. У зв'язку з чим позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про дату та час слухання справи був належним чином повідомлений, у зв'язку з чим суд вважає неявку відповідача не поважною. Згідно ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає, причину неявки відповідача у судове засідання неповажними, тому можливо провести заочний розгляд справи, та позивач не заперечує про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з лютого 2002 року до грудня 2013 року. Від даних відносин сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.ст. 180-181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я і матеріальне положення дитини, яка проживає з позивачкою, стан здоров'я і матеріальне положення відповідача, який працює не оформленим, на користь третіх осіб аліменти не сплачує, приймає до уваги також, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На вимогу ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідним допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та судові витрати на користь держави. На підставі ст.ст. 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved