Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Посилається у позові на те, що 05.11.2005 між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні, а шлюб носить суто формальний характер. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними не склалося, стосунки між ними погіршилися, вони виявилися різними за характерами та поглядами на життя людьми, і тому подальше спільне проживання між ними стало неможливим. Ухвалою судді від 03.12.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.02.2019. Ухвалою судді від 21.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позову наявна вимога про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, України, було зареєстровано 05.11.2005 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №811. Також встановлено, що у сторін є малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, України від 18.04.2006, серія [NUMBER] , актовий запис № 294. Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі; відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивача з приводу розірвання шлюбу та її небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. Судом враховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved