Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO] та відповідачем, [PERSON], [INFO], зареєстрований 15 листопада 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №598. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, судові витрати, понесені нею в зв'язку зі зверненням до суду в розмірі 243,60 гривень, просить з відповідача не стягувати, спору про розподіл спільно нажитого майна вони з відповідачем не мають. Відповідач [PERSON], який на даний час відбуває покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.04.2013 року в Темнівській виправній колонії №100, жодного разу у судове засідання на зявився, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання виправною колонією судових документів. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 15 листопада 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №598 (а.с.6). Згідно довідки КП «ЖУК» Лозівської міської ради харківської області від 20.07.2015 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: Харківська область. м.Лозова, мкрн.2, буд.18. кв.6 (а.с.7). Згідно повідомлення Лозівського міськрайонного суду Харківської області №7137 від 25.08.2015 року, відповідач [PERSON] був засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.04.2013 року за ст.ст.15 ч.3185 ч.3,185 ч.3,70 ч.1 КК України і на даний час відбуває покарання в Темнівській виправній колонії №100 (а.с.21). Судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сімї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сімєю з 2012 року, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved