Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів шляхом розірвання договору та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову посилається на те, що 22 жовтня 2016 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір, індивідуальний номер замовлення АХ00268, згідно з умовами якого позивач доручає, а відповідач [PERSON] зобов'язується організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій за цінами Виконавця. Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість Виробів становить суму у розмірі 10 173,00 грн. Пунктом 2.2. Договору встановлено обов'язок позивача сплатити завдаток у розмірі 5 000,00 грн. Згідно з п.3.1 Договору, позивач зобов'язується оплатити вартість Виробів, що становить суму у розмірі 10 173,00 грн. Залишкова сума у розмірі 5 173,00 грн., обумовлена в Договорі як борг «до передання у власність», повинен бути погашений позивачем не пізніше 20 календарних днів з дня внесення завдатку (п.2.3, пп.3.1.1 п.3.1 Договору). Пунктом 3.2 Договору передбачено, що після виконання п.3.1 Договору, [PERSON] зобов'язується передати у власність позивача виготовлені Вироби протягом 21 робочого дня. У випадку, якщо Вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі вугли, шпроси, тонування, арочний гиб та інш.) строк передачі у власність позивача виготовлених Виробів збільшується до 40 робочих днів. Так, позивачем було виконано свої зобов'язання за Договором, зокрема у готівковій формі сплачено суму завдатку у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується його розпискою на Договорі, з поміткою про необхідність сплати залишкової суми боргу у розмірі 5 173,00 грн. до поставки товару. Сума боргу «до передання у власність» у розмірі 5 173,00 була сплачена через банківську установу ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». З огляду на те, що у позивача не вистачало власних грошових коштів для здійснення оплати другої частини вартості Виробів у встановлений строк п.3.1 Договору строк, [PERSON] запропонував йому узяти споживчий кредит на необхідну суму в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на тих умовах, що грошові кошти у розмірі 5 173,00 грн. будуть перераховані на поточний рахунок фізичної особи-підприємця [PERSON]. Так, 28 жовтня 2016 року, позивач разом з відповідачем-2 прибули до відділення ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», що знаходиться за адресою: 49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, де позивач уклав з Банком договір №АВН0КО173990131 про надання йому строкового споживчого кредиту для здійснення оплати/часткової оплати робіт з виготовлення ПВХ конструкцій вартістю 10 173,00 (десять тисяч сто сімдесят три) гривні, 00 копійок. Повноважною особою з боку Банку, яка оформлювала видачу кредитних коштів позивачу та підписувала договір №АВН0К.О173990131 від 28.10.2016 року, був менеджер [PERSON]. Зі змісту договору №АВН0К.С173990131 вбачається, що одержувачем вищезазначеної суми грошових коштів є [PERSON], а не [PERSON]. Таким чином, сума отриманих позивачем в Банку кредитних коштів у розмірі 5 173,00 грн. на здійснення оплати організації робіт з виготовлення на його користь ПВХ конструкцій, була перерахована 28 жовтня 2016 року на поточний рахунок [PERSON] у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Отримувачем суми завдатку у розмірі 5 000,00 гривень є відповідач [PERSON], а отримувачем залишкової вартості товару (суми боргу «до передання у власність») у розмірі 5 173,00 гривень є відповідач [PERSON] Всупереч умовам укладеного Договору та нормам цивільного законодавства України, відповідачем [PERSON] на теперішній час так і не було виконано свої зобов'язання з виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій, що повинні відповідати наступним характеристикам: загальна площа: 4 578 м2, колір профілю: білий, заповнення: 4-16-4, профіль: ПВХ КОТТА (п.п.1.4, 1.5, 1.6, 1.7 Договору). Вказані вище обставини є порушенням та невиконанням умов підписаного з боку відповідача Договору від 22.10.2016 року індивідуальний номер замовлення АХ 00268. Відповідно до п.4.3 Договору, у разі невиконання п.3.2, відповідач-1 зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 0,1% від вартості даного Договору за кожен робочий день прострочення. Сплата штрафу та неустойки не звільняє Сторони від зобов'язань за Договором (п.4.4 Договору). Таким чином, кінцевий строк виконання відповідачем [PERSON] зобов'язання щодо організації робіт з виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій, відповідно до умов Договору сплинув 28 листопада 2016 року. Втім, умови Договору [PERSON] не виконані ні в повному обсязі, ні частково. 07 лютого 2017 року, позивач звернувся до [PERSON] з претензією №1 від 31.01.2017 року повернути сплачені за Договором від 22.10.2016 року індивідуальний номер замовлення АХ 00268 грошові кошти в сумі 10 173,00 грн. протягом семи календарних днів, з дня отримання даної претензії. Вищевказана вимога отримана [PERSON] особисто 10 лютого 2017 року, що підтверджується інформаційною довідкою з офіційного сайту Українського державного підприємства зв'язку «Укрпошта». Однак жодної відповіді на претензію №1 від 31.01.2017 року позивачем не отримано, спірні грошові кошти відповідачем [PERSON] не повернуто, тобто [PERSON] ігнорує звернення позивача чим не визнає та порушує його законні права та інтереси. На підставі зазначеного позивач просить розірвати договір від 22 жовтня 2016 року індивідуальний номер АХ 00268, укладений між ним та [PERSON]; стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 5 000,00 грн.; суму пені у розмірі 750,00 грн.; суму 3 % річних у розмірі 61,64 грн.; суму індексу інфляції у розмірі 65,50 грн.; а також судові витрати по справі, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачем по справі, як фізичною особою-підприємцем, укладено договір, індивідуальний номер замовлення АХ00268, згідно з умовами якого позивач доручає, а відповідач [PERSON] зобов'язується організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій за цінами Виконавця. Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість Виробів становить суму у розмірі 10 173,00 грн. Пунктом 2.2. Договору встановлено обов'язок позивача сплатити завдаток у розмірі 5 000,00 грн. Згідно з п.3.1 Договору, позивач зобов'язується оплатити вартість виробів, що становить суму у розмірі 10 173,00 грн. Залишкова сума у розмірі 5 173,00 грн., обумовлена в Договорі як борг «до передання у власність», повинен бути погашений позивачем не пізніше 20 календарних днів з дня внесення завдатку (п.2.3, пп.3.1.1 п.3.1 Договору). Пунктом 3.2 Договору передбачено, що після виконання п.3.1 Договору, [PERSON] зобов'язується передати у власність позивача виготовлені вироби протягом 21 робочого дня. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі вугли, шпроси, тонування, арочний гиб та інш.) строк передачі у власність позивача виготовлених Виробів збільшується до 40 робочих днів. Так, позивачем було виконано свої зобов'язання за Договором, зокрема у готівковій формі сплачено суму завдатку у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується його розпискою на Договорі, з поміткою про необхідність сплати залишкової суми боргу у розмірі 5 173,00 грн. до поставки товару. Сума у розмірі 5 173,00 була сплачена через банківську установу ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Отримувачем суми завдатку у розмірі 5 000,00 гривень є відповідач [PERSON], а отримувачем залишкової вартості товару у розмірі 5 173,00 гривень є [PERSON], який повернув вказану суму позивачу. Всупереч умовам укладеного Договору та нормам цивільного законодавства України, відповідачем [PERSON]. на теперішній час так і не було виконано свої зобов'язання з виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій, що повинні відповідати наступним характеристикам: загальна площа: 4 578 м2, колір профілю: білий, заповнення: 4-16-4, профіль: ПВХ КОТТА (п.п.1.4, 1.5, 1.6, 1.7 Договору). Вказані вище обставини є порушенням та невиконанням умов підписаного з боку відповідача Договору від 22.10.2016 року індивідуальний номер замовлення АХ 00268. Відповідно до п.4.3 Договору, у разі невиконання п.3.2, відповідач-1 зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 0,1% від вартості даного Договору за кожен робочий день прострочення. Сплата штрафу та неустойки не звільняє Сторони від зобов'язань за Договором (п.4.4 Договору). Таким чином, кінцевий строк виконання відповідачем [PERSON] зобов'язання щодо організації робіт з виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій, відповідно до умов Договору сплинув 28 листопада 2016 року. Втім, умови Договору [PERSON] не виконані, претензії позивача проігноровані відповідачем та залишені без Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім іншого, статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, суд приходить до висновку що, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме слід розірвати договір від 22 жовтня 2016 року, індивідуальний номер АХ 00268, укладений між [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 5 000,00 грн., суму пені у розмірі 750,00 грн., 3 % річних у розмірі 61,64 грн., суму індексу інфляції у розмірі 65,50 грн., а всього 5 877 грн. 14 коп. Що стосується вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн., суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Обчислюючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, суд враховує фактичну кількість годин, витрачену адвокатом, складність справи тощо. Питання граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу регулюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Склад та розмір, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ). З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2017 року між ТОВ «Юридична компанія «Мистецтво Права» та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг №1-17, предметом якого є надання юридичної допомоги (послуги), пов'язаної з представництвом та захистом інтересів [PERSON] Однак доказів сплати таких послуг до суду позивачем не надано. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved