Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 27218,63 грн., посилаючись на те, що нею за договором завдатку передано відповідачу 1000 дол. США, однак внаслідок неукладення між сторонами в подальшому договору купівлі-продажу квартири, відповідач відмовляється повернути отримані кошти. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що 17.01.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір завдатку, за яким позивач передала відповідачу 1000 доларів США, про отримання яких нею було видано розписку. У строк встановлений в зазначеному договорі між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що належала відповідачу, оскільки позивач відмовилася від його укладення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобовязання випливає із договору, укладеного сторонами. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору про відчуження обєкту нерухомого майна (купівлі-продажу квартири). Судом встановлено, що 17.01.2015 року між сторонами по справі було укладено договір завдатку, відповідно до якого [PERSON] отримала від [PERSON] 1000 доларів США в рахунок наступних платежів за договором відчуження квартири [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] та для забезпечення виконання договору відчуження, про що відповідачем складено відповідну розписку. Сторони домовилися, що нотаріальне посвідчення договору відчуження обєкту нерухомості буде вчинено не пізніше ніж до 01 березня 2015 року. В подальшому договір відчуження зазначеного обєкту нерухомого майна між сторонами не було укладено. Вказані обставини визнані в судовому засіданні сторонами по справі та підтверджуються показами свідків. Оскільки договір купівлі-продажу квартири між сторонами у справі укладений не був, передана [PERSON] [PERSON] грошова сума в 1000 доларів США, яка станом на 25.02.2016 року за офіційним курсом НБУ становить 27218,63 грн., є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року №6-176цс12, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі зі стягненням, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судового збору сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved