overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить поділити спільне майно подружжя, стягнувши з відповідача вартість 1/2 частини автомобіля «DAEWOO LANOS», 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER], в розмірі 50000грн.. Вимоги обґрунтувала тим, що з 17.06.2006 перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.12.2014 шлюб між сторонами розірваний. Під час шлюбу був придбаний вищевказаний автомобіль вартістю 100000грн., що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, який зареєстрований на праві власності 11.07.2014 за [PERSON]. Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у користуванні відповідача. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги. Просить зняти заходи забезпечення позову. Представник відповідача уточнені позовні вимоги визнала, не заперечує проти стягнення з [PERSON] компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «DAEWOO LANOS», 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER], в розмірі 50000грн., що перебував у спільній власності подружжя, а на даний час відчуджений іншій особі. Просить зняти заходи забезпечення позову. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що представник відповідача визнав позов, його визнання не суперечить закону, правам та свободам сторін, інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги позивача. Ухвалою суду від 30.11.2015 були вжиті заходи забезпечення позову та накладений арешт на транспортний засіб марки «DAEWOO LANOS» загальний легковий седан-В, 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER], зареєстрований на імя [PERSON]. Враховуючи, що сторони просять зняти арешт з автомобіля, суд вважає за необхідне зняти заходи забезпечення позову. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з 1.02.2016 і до досягнення дітьми повноліття. Вимоги обґрунтувала тим, що діти знаходяться на її утриманні, потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно допомоги не надає, аліментів нікому не сплачує, працює. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, просить розглядати справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 4.10.1997. Відповідач є батьком дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв. Діти проживають разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. На день подання позову судовий збір становив 487грн. 20коп., які підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного, ст..ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтувала тим, що дитина знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно допомоги не надає, аліментів нікому не сплачує. Позов просить розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. До суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.05.1998., від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв. Позивач стверджує, що дитина перебуває на її утриманні, про що свідчить і довідка виконкому Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району від 26.12.2014. Відповідач працює в БЦДСС Інституту Біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН трактористом, згідно з довідкою від 24.12.2014, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються поданими доказами, розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства, заперечень на позов відповідач не надав. Згідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. На підставі викладеного, ст..ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; також просить стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], після настання повноліття на період навчання в розмірі 1/4 частки від заробітку. Вимоги обґрунтувала тим, що діти знаходяться на її утриманні, потребують матеріальної допомоги. Відповідач не надає добровільно допомоги, аліментів нікому не сплачує. Старша донька навчається на денному відділенні Київського національного лінгвістичного університету, потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проїзду, харчування, одягу, придбання підручників та канцелярських приладів. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження. діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖК № 17 від 18.03.2015. Донька [PERSON] навчається на денному відділенні Київського національного лінгвістичного університету, термін навчання з 1.09.2014 по [INFO], про що свідчить довідка № 15-01/19-905 від 5.03.2015. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов, та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в частці від заробітку, зазначеній позивачем, з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. Оскільки на день ухвалення рішення донька [PERSON], [INFO], досягла повноліття, то суд вважає за можливе стягнути аліменти на її утримання на період навчання з 30.04.2015 по [INFO]. Доказів неможливості надання матеріальної допомоги відповідач суду не надав. Згідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. На підставі ст..ст. 180, 181, 182, 183, 191, 198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на особисте утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 100грн. до досягнення дитиною 3-річного віку. Вимоги обґрунтувала тим, що дитина знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. Відповідач проживає окремо, аліментів нікому не сплачує, працює приватним підприємцем, має мінливий дохід, фізично здоровий, має можливість сплачувати аліменти. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, просять розглядати справу у їх відсутність. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, згоди щодо розміру якої вони досягли. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2011р., мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що свідчить копія свідоцтва про народження. Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою ЖЕК № 6 від 10.12.2013р.. Відповідач працює. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років; право на утримання має дружина незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, розмір та підстави стягнення аліментів відповідають вимогам законодавства. Враховуючи, що позивач отримує мінливий дохід, суд вважає за можливе стягнути аліменти в твердій грошовій сумі з врахуванням індексації. Доказів щодо неможливості сплачувати аліменти відповідач суду не надав. Згідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного, ст..ст. 75, 84, 174, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Зазначає, що дочка навчається на першому курсі медичного факультету денної форми навчання Київського медичного університету УАНМ і потребує матеріальної допомоги. Тому просить стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до закінчення нею навчання чи досягнення двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти, але в розмірі меншому ніж вказано у позовній заяві, оскільки має на утриманні батька пенсійного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та з 01 вересня 2013 року навчається на першому курсі медичного факультету денної форми навчання Київського медичного університету УАНМ. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідач працює, має постійний заробіток, належних доказів щодо наявності інших утриманців на його утриманні не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 04.11.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 05.09.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], 2014 року народження. Зазначає, що подружнє життя не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1827, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 09.12.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2236, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Іконникова». Однак внаслідок непорозумінь сімя сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сімєю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 12.11.1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають повнолітніх дітей. Зазначає, що подружнє життя не склалося, постійно виникають сварки, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 17.07.1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, мають діаметрично протилежні погляди на життя. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати, малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] залишити проживати з матірю. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.07.1993 року Житомирським міським відділом ЗАГС між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1216, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками яких є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сімя сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сімєю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 3 ст. 160 СК України встановлено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, що передбачено ч. 2 ст. 29 ЦК України. З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що вік неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] дає їм передбачене законом право самостійно визначити місце проживання з одним із батьків, які проживають окремо, і таке право не потребує додаткового підтвердження судовим рішенням, тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 19.05.2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, постійно виникають суперечки та скандали, шлюбні стосунки припинені з 2012 року. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 19.07.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, постійно виникають сварки, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved