Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] на 5/16 частин будинку [ADDRESS] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], успадкування усіх прав, що виходять з 3/8 частин будинку [ADDRESS]. Заява мотивована тим, що позивач є донькою, померлої [INFO], [PERSON], після смерті якої позивач прийняла спадкове майно 1/16 та неоформлену нею успадковану частину домоволодіння в розмірі 5/16 частин (разом 3/8 частин) будинку [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці за відповідною адресою, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю майна. Тому, позивач звернувся з цим позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з наведених підстав. Заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилось 3/16 частини домоволодіння [ADDRESS]. Дане спадкове майно було успадковане в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах по 1/16, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину від 19.06.1950. Після його смерті дружина померлого [PERSON] отримала 1/4 цього домоволодіння в порядку виділу спільного сумісного майна подружжя. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої, залишилось 5/16 (1/4 + 1/16) частини домоволодіння будинку [ADDRESS]. Після її смерті протягом шести місяців її донька [PERSON] залишилась проживати в даному будинку та утримувала його, здійснювала поточні ремонти. З 1968 року [PERSON] переїхала до іншого місця проживання. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину від своєї матері [PERSON], але не оформила її. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після якої позивач прийняла спадкове майно 1/16 та неоформлену нею успадковану частину домоволодіння в розмірі 5/16 частин (разом 3/8 частин) будинку [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці за відповідною адресою, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Згідно відповіді БТІ дане майно існує та зареєстроване за [PERSON] в розмірі 1/16. (а.с.6) Крім того, згідно довідки БТІ м. Києва від 09.01.2013, 21.12.2012 при обстеженні земельної ділянки за зазначеною адресою виявлено, що на місці знесеного приватного житлового будинку знаходиться нежитлова будівля. (а.с. 7) 30.01.2013 державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербина Я.О. у зв'язку з відсутністю майна була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Згідно листа Служби енергетичного забезпечення КП «Київпастранс» за даною адресою знаходиться тягова підстанція ТП-283, під яку земельна ділянка була відведена за Рішенням Київського міськвиконкому № 2060 від 10.12.1968. Державним архівом м. Києва 03.01.2013 була надіслана завірена копія Рішення виконавчого комітету КМР №2060 від 10.12.1968 відповідно до якого обласному управлінню будівництва та експлуатації шосейних шляхів було відведено земельну ділянку по [ADDRESS] під будівництво тягової підстанції ТТУ та були затверджені списки відселювальних осіб. [PERSON] та [PERSON] в цьому списку відсутня, тобто вони відселені не були. Таким чином, право власності на дане спадкове майно є до теперішнього часу зареєстрованим, але фактично знищеним. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦК у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто, право власно на спадкове майно не є припиненим, а відповідно на нього розповсюджується режим інституту права власності та права спадкування. Згідно абз. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до цивільних відносин які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, то суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved