Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігруп» про визнання недійсним договору про надання послуг по декларуванню товарів. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй під час розгляду справи про порушення митних правил №2650/20500/18 від 23.05.2018 року стало відомо про наявність у матеріалах справи договору б/н про надання послуг по декларуванню товарів від 10.05.2017 року, укладеного у м.Нововолинськ за її підписом. З предмету даного договору випливає, що [PERSON] своїм підписом надає згоду на надання їй послуг по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Волинській митниці ДФС. Однак дані обставини не відповідають дійсності, оскільки особою, яка була уповноважена на проведення митного оформлення автомобіля марки «Мерседес-Бенц» 2017 року випуску був [PERSON] , до повноважень якого не входило укладання будь-якого договору з брокерською фірмою, залучення брокера до проведення митного оформлення, а заповнення будь-яких митних документів, що свідчить про те, що [PERSON] явно перевищив надані йому повноваження за довіреністю, оскільки такого договору вона не підписувала, у м.Нововолинську ніколи не була, і не знайома з [PERSON] , в особі якого виступило ТОВ «Бігруп», про існування якого до моменту порушення її законних прав та інтересів їй відомо не було. Крім того, в договорі вказано, що замовник « [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий органом № 6512 від 29.01.2018 року», хоча договір укладений 10.05.2017 року, тобто до моменту отримання нею паспорту. На підставі викладеного, ст.ст. 202, 203, 216 ЦК України просила суд визнати протиправними дії [PERSON] щодо митного оформлення автомобіля марки «Мерседес- Бенц» 2017 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] в частині залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігруп»; визнати недійсним договір б\\н про надання послуг по декларуванню товарів укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бігруп» та [PERSON] [INFO] року у м. Нововолинськ. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача ТОВ «Бігруп» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом установлено\~та підтверджено\~матеріалами справи,\~що [PERSON] \~довіреністю від 25.04.2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І., уповноважила [PERSON] придбати (купити) за кордоном в будь-яких країнах світу на її ім`я транспортний засіб будь-якої моделі, модифікації та року випуску на власний розсуд на умовах і за ціну їй відому, або керувати на території України та за її межами з проходженням сертифікації в іншому місті України та виконання представницьких функцій та для досягнення мети за даною довіреністю, виконувати інші функції необхідні дії на підставі попередньої домовленості з повіреним та бути її представником в державних та інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, при розмитнені раніше придбаного транспортного засобу. Повноважень на підписання договору про надання послуг по декларуванню товарів [PERSON] від імені [PERSON] та залучення Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Бігруп» до\~митного оформленняавтомобіля\~марки «Мерседес-Бенц» 2017 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] вказана довіреність не містить.(а. с. 8) Відповідно до витягу 6512-1369672-2018 від 23.02.3018 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрацію місця проживання паспорт виданий [PERSON] [INFO] з безконтактним електронним носієм. 001478092. орган видачі - 6512, дата оформлення -29.01.2018року (а.с.6). Згідно до договору про надання послуг по декларуванню товарів від 10\~травня\~2017\~року\~м.\~Нововолинськ громадянка [PERSON] (паспорт [NUMBER] виданий органом №\~6512 від 29.01. 2018року) та Товариство з обмеженою відповідальністю «БІГРУП» в особі директора [PERSON] уклали договір про наступне: замовник доручає, а виконавець зобов`язується за плату і в обумовлений термін надати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформлення у Волинській митниці ДФС, а також надавати інші, пов`язані із зовнішньою діяльністю замовника послуги, (надання консультацій, акредитація на митниці а.с.7) Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочин між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першої статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Заперечуючи укладення договору про надання послуг по декларуванню товарів від 10.05.2017року позивач посилалася на те, що вона не укладала договір з ТОВ «БІГРУП», у м. Нововолинську ніколи не була, із директором товариства [PERSON] не знайома, підпис в договорі їй не належить, і в договорі від 10.05.2017року, зазначено даті паспорта, отриманого нею 29.01.2018року, тобто через рік після укладення договору. Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).). Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В межах розгляду даної справи судом була призначена судово почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №\~93-ПТ від 17.04.2019року за результатами судової почеркознавчої експертизи підпис від імені [PERSON] в графі «Юридичні адреси та реквізити сторін: Замовник: Гр. [PERSON] » договору про надання послуг декларування товарів від 10.05.2017року на 1\~арк. виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Отже, матеріалами справи встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач не підписувала договір про надання послуг по декларуванню товарів від 10.05.2017року та не надавала повноважень представнику за дорученням від 25.04.2018року [PERSON] на його укладення та підписання від її імені. Оскільки непідписання позивачем договору про надання послуг по декларуванню товарів та не надання повноважень на його укладення й підписання іншій особі, свідчить про відсутність у останньої волевиявлення на укладення цього договору, а сам договір за таких обставин, виходячи з положень передбачених ч.1 ст.215 ЦК України, підлягає визнанню недійсним у зв`язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч.3 ст.203 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 768 грн. з кожного.

Outcome: approved