Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2008 року вона мешкала цивільним шлюбом з [PERSON], [INFO]. Від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Свідоцтво про народження серія 1-КИ № 204615 виданого 16 березня 2009 року виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Після народження дитини, та мешкання 8 років цивільним шлюбом, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З вересня 2016 року вони мешкають окремо, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримуваним сімейні відносини немає. Договору про добровільну виплату аліментів на утримання сина між нею та відповідачем не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримання малолітньої дитини. В інтересах дитини вона звертається до суду про примусове стягнення аліментів в установленому законом порядку. Просить суд стягнути на її користь з [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] до його повноліття. Позивач до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави\~8\~Розділу\~ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1,2 ст. 179 СК України Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 28.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved