Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 227457,01 грн., з яких 194855,01 грн. інфляційні нарахування та 32602 грн. 3 % річних від суми прострочення за період з 13 липня 2010 року по 19 липня 2016 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що рішенням суду з відповідача стягнуто борг за виконані роботи в сумі 180465 грн. Рішення суду набрало законної сили та на його підставі видано судовий наказ. Однак, відповідач рішення суду не виконує. Оскільки зобовязання відповідачем не виконується, має право на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що рішенням господарського суду Рівненської області від 1 липня 2010 року у справі № 11/95 стягнуто з ТОВ «Рівнеукрбуд-Реставрація» на користь ПП «Євробуд-М» 180465 грн. заборгованості по розрахунках за виконані роботи, 32465,67 грн. втрат за період з грудня 2008 року по березень 2010 року, 8124,17 грн. 3 % річних за період з 1 грудня 2008 року по 3 червня 2010 року, 2210,5 грн. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. плати за послуги з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року замінено позивача ( первісного стягувача ) у справі № 11/95 за наказом господарського суду Рівненської області від 13 липня 2010 року Приватне підприємство «Євробуд-М» на фізичну особу-підприємця [PERSON] в звязку з переходом до ФОП [PERSON] права вимоги стягувача відповідно до договору про відступлення права вимоги від 5 березня 2014 року. Фізична особа-підприємець [PERSON] припинила підприємницьку діяльність, про що 6 квітня 2015 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до положень ст.51, 52, 598-609 ЦК України у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ( виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності ) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою. Отже, позивач є правонаступником за зобовязаннями згідно із рішенням господарського суду Рівненської області від 1 липня 2010 року у справі № 11/95. У відповідності до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Представником відповідача визнано та не заперечувалося в судовому засіданні, що сума основного боргу в розмірі 180465 грн. за вище вказаним рішенням суду позивачу не сплачена. Згідно зі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із поданого позивачем розрахунку, який не оспорювався представником відповідача та з яким погоджується суд, за період з 13 липня 2010 року ( дата набрання рішенням законної сили ) до 19 липня 2016 року інфляційні втрати складають 194855,01 грн., 3 % річних від суми простроченн - 32602 грн. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до правил ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved