Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та після уточнення позовних вимог, просила припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на 1/4 частину спірної квартири. Стягнути з неї на користь [PERSON] вартість 1/4 частини квартири, у розмірі 150652 грн. за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок суду. Стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 24360 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником 3/4 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 листопада 2013 року. Відповідач [PERSON] є власником 1/4 частини вказаної квартири на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 29 липня 2014 року. Вказана квартира є трикімнатною. Договору або рішення суду про порядок користування приміщеннями квартири немає. Відповідач самоправно без згоди позивача вселилася до квартири, зайняла одну із кімнат у яку без її згоди вселила свою дочку та здійснила в ній ремонт. За комунальні послуги відповідач не сплачує, викинула особисті речі позивача, користується предметами, які належать позивачці, розбила кахель на стінах, люстри на кухні та в коридорі, плафон у ванній кімнаті, сантехнічне обладнання. У вказаній квартирі відповідач не проживає, утримує в кімнаті домашніх тварин. Між сторонами склалися неприязні стосунки, примирення неможливе. Відповідачка вже декілька разів заливала квартиру, спричинивши позивачу та сусідам значної матеріальної шкоди. 02 жовтня 2014 року між сторонами трапилася чергова сварка. Під час якої, відповідачка разом зі своєю донькою та сином нецензурно лаялися, погрожували позивачу нанесенням тілесних пошкоджень, вбивством. Позивач з цього приводу звернулася із заявою до правоохоронних органів. З метою врегулювання конфлікту, позивач пропонувала [PERSON] придбати у неї за ринковою ціною її частину квартири. Спочатку відповідачка погоджувалася, а потім відмовилася та вказала, що погодиться продати свою частку за ціною, що вдвічі перевищує реальну ринкову вартість. Спричинення моральної шкоди позивач обґрунтовує також вказаними вище обставинами, зазначивши, що в результаті зазначених дій відповідача їй завдано сильних душевних та фізичних страждань. Позивач посилаючись на те, що у звязку з існуючими взаємовідносинами з відповідачем спільне проживання її та її сім'ї разом з відповідачем у квартирі неможливе на те, що припинення права власності на частку, яка є незначною, не завдасть відповідачу істотної шкоди, бо відповідач є власником окремої ізольованої квартири у якій і проживає та на те, що квартира є неподільною, просила позов задовольнити, оскільки вважає, що до даних обставин можливо застосувати положення ст. 365 ЦК України. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] у якому відповідач за первісним позовом, після уточнення позовних вимог, просила зобовязати [PERSON] відновити у квартирі [ADDRESS] сантехніку у ванній, туалетній кімнатах, кухні (ванну, унітаз, мийки); розблокувати та підключити опалення, гарячу та холодну воду, каналізацію, газ, відновити електропроводку, а також встановити двері до місць загального користування, які були безпідставно зняті [PERSON] Зобовязати [PERSON] та членів її сімї утриматись від вчинення будь-яких дій, які можуть призвести до перешкод у здійсненні [PERSON] прав співвласника квартири, а також зобовязати зазначених осіб не пошкоджувати її особисте майно та майно членів її сімї. Зобовязати проводити ремонтні роботи тільки за погодженням з нею. Зобовязати [PERSON] надати дозвіл на реєстрацію в квартири доньки [PERSON] [PERSON] Стягнути з [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та витрати понесенні по сплаті судового збору. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначила, що 29 липня 2014 року за договором дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського MHO [PERSON], отримала дарунок від [PERSON] [PERSON] у виді ? частини у трикімнатній квартирі [ADDRESS]. [PERSON] з позовом щодо встановлення або зміни порядку користування квартирою не зверталася. Квартира має наступні технічні характеристики: загальна площа - 59,9 кв.м., житлова площа - 40,9 кв.м. Таким чином, фактично їй була подарована частка квартири, яка дорівнює: загальної площі 14,975 кв.м., та житлової площі 10, 225 кв.м. З метою забезпечення реалізації права власності на частку квартири після укладання договору, [PERSON] привів її до зазначеної квартири, яку відкрив власним ключем, а також вказав [PERSON] на кімнату площею 10,2 кв.м. та пояснив, що за усною домовленістю між ним та його сестрою [PERSON] саме ця кімната фактично була визначена як його кімната, а також зазначив, що ним з сестрою було погоджено, що всі технічні приміщення, як то: кухня, ванна та туалетна кімнати, складове приміщення, використовуються співвласниками спільно. Ключі від квартири [PERSON] передав [PERSON] [PERSON] та члени її сімї, у зазначеній квартирі не проживали. Також, [PERSON] повідомив, що у квартирі сантехнічне обладнання було встановлено ще з моменту будівництва будинку. [PERSON] участі в ремонті та утриманні квартири не брала. [PERSON] після того, як дізналася, що її брат подарував свою частку, стала пропонувати [PERSON] продати частку квартири, однак остання на це не погодилася оскільки її сімя має суттєві житлові проблеми. Отримавши відмову від продажу квартири [PERSON] провела демонтаж ванної, унітазу, заглушила каналізацію, труби гарячого та холодного водопостачання та зрізала проводку, заглушила газову плитку. Своїми діями [PERSON] порушила її права як співвласника квартири. Діями [PERSON] [PERSON] спричинена моральна шкода, яка виразилася у погіршенні стану здоровя, способу життя. В судовому засіданні кожна із сторін підтримала свої позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування, проти задоволення заявлених протилежною стороною позовних вимог кожна із сторін заперечувала, з підстав викладених в письмових запереченнях (заперечення відповідача [PERSON] (т. 1, а.с. 42-47), (письмових поясненнях позивача [PERSON] ( т.1, а.с. 100-101). Крім того, відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з липня 2015 року ні вона ні її близькі спірну квартиру не відвідують у звязку із відносинами, які склалися між сторонами. Вона разом із членами її сімї проживає у [INFO], яка належить їй на праві особистої приватної власності. Допитані під час судового розгляду за клопотанням позивача [PERSON] свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини викладені позивачем [PERSON] у позовній заяві. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були допитані за клопотанням відповідача [PERSON] підтвердили обставини викладені останньою. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Позивачу за первісним позовом [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 листопада 2013 року виданого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2380, належить ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS]. Спірна квартира складається з трьох кімнат загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м. 3/4 частки спірної квартири складає 44,925 кв. м. від загальної площі квартири та 30, 675 кв.м. від житлової площі квартири. Відповідачу за первісним позовом [PERSON] на підставі договору дарування частки квартири від 29 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 896, належить ? частина спірної квартири, що становить 14, 975 кв. м. загальної площі та 10,225 кв. м. житлової площі. Сторони у спірному житлі не зареєстровані, проживають та зареєстровані в інших житлових приміщеннях, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою : [INFO], [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. Сторони не можуть домовитися про порядок володіння та користування квартирою. Між сторонами склалися неприязні стосунки. В силу положень статей 21, 24,41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, втому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. За змістом зазначеної норми закону припинення особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Згідно з частиною другою ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При прийнятті рішення щодо припинення права власності на частку у праві власності на квартиру, суд також враховує і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності та враховує права та інтереси усіх співвласників. При цьому судом з'ясовано, що позивач не зловживає своїм правом та реалізація цього права не порушить прав інших осіб. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в ухвалі від 22 грудня 2010 року, в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-68цс 14. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 5890/8339 від 31.08.2015 року, з технічної точки зору розподіл спірної квартири між співвласниками у відповідності до розміру їх часток у праві спільної часткової власності на квартиру ( відповідно ? та ?) на дві окремі ізольовані квартири з окремими входами, окремими кухнями, санвузлами та всіма комунікаціями з поділом відповідно до вказаних пропорцій житлової та нежитлової площі квартири без порушення будівельних, санітарних та протипожежних норм неможливий. Вказана квартира є неподільною. Ринкова вартість ? частини квартири з урахуванням вільного продажу цієї окремої частки на ринку нерухомості міста Харкова на теперішній час становить 150652 грн. 22 грудня 2015 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області 150652 грн. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога за первісним позовом про припинення права власності відповідача на частину квартири підлягає задоволенню оскільки технічної можливості поділити квартиру між співвласниками немає, квартира є неподільною, спільне користування квартирою, через неприязні стосунки між сторонами є неможливим, відповідач має на праві власності квартиру у якій постійно проживає, та припинення права власності на ? частину спірної квартири не завдасть істотної шкоди її інтересам. Позовна вимога [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди задоволенню не підлягає у звязку з недоведеністю факту її спричинення внаслідок винних дій відповідача. Позовні вимоги відповідача за первісним позовом - [PERSON] з приводу усунення перешкод у користуванні власністю, відновлення сантехнічного обладнання та комунікацій у квартирі та зобовязати [PERSON] надати дозвіл на реєстрацію в квартири її доньки [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки суд прийшов до висновку про припинення її права власності на частку квартири та недоведеністю факту пошкодження зазначеного обладнання та комунікацій саме [PERSON] В задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд відмовляє у звязку з недоведеністю факту її спричинення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір на загальну суму 1628 грн. 32 коп. та витрати понесені за проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 3072 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial