overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 01.06.2007 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині різних характерів та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки, що стало причиною виникнення постійних суперечок. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Вказані обставини призвели до того, що з листопада 2015 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.06.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 01.06.2007 року, актовий запис №314, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з листопада 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з листопада 2015 року, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 03.08.1991 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині несумісності характерів, протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного, відповідач нехтує сімейними цінностями, проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити нову сім»ю. Вказані обставини призвели до того, сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинились з грудня 2012 року, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Справа перебувала в провадженні судді Романа О.А. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.10.2015 року скасовано заочне рішення від 16.06.2015 року. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, викладені у позові обставини визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що з 2012 року сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.08.1991 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 03.08.1991 року, актовий запис №101, видане відділом ЗАГС Дунаєвецького райвиконкому Хмельницької області. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають Майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2012 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з 2012 року, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 03.09.1999 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині відсутності спільних інтересів та протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Вказані обставини призвели до того, що з січня 2010 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.09.1999 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 03.09.1999 року, актовий запис №644, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва. Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з січня 2010 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з січня 2010 року, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 04.10.2008 р. Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, що стало причиною виникнення постійних суперечок, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного, відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, неспроможний утримувати її та відмовляється від сумісного проживання у безпечному місті поза територією проведення антитерористичної операції в м. Донецьку. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з червня 2014 р., спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провадити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.10.2008 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 04 жовтня 2008 року, актовий запис №1117, видане Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2014 р., спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 05.07.2014 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, має безвідповідальне відношення до дитини, не приймає участі у її вихованні та не зацікавлений в збереженні сім»ї. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Вказані обставини призвели до того, що шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вказала, що сімейне життя не склалось по причині безвідповідального відношення відповідача до сім»ї та втрати почуття любові, у зв»язку з чим, з червня 2017 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності позивача на підставі ст. 211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.07.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 05.07.2014 року, актовий запис №534, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з червня 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з червня 2017року, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 05.09.2012 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки, що стало причиною виникнення постійних суперечок. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Вказані обставини призвели до того, що з серпня 2017 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.09.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 05.09.2012 року, актовий запис №2141, видане Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з серпня 2017 року, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 08.09.2012 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними ціностями, принижував її гідність, грубіянив, та був ініціатором сварок. З березня 2017 року проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивачка вже фактично створила нову сім'ю. Сторони в судове засідання не не зявились подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала позовну заяву, відповідач позов визнав (згідно телефонограми) . Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.09.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 08.09.2012 року, актовий запис № 2216, Центральним віділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Цетром розвитку сім'ї. Від спільного життя сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2017р., спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сторони не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 10.08.2002 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежних поглядів на сімейні відносити та обов'язки з ведення спільного ведення господарства та виховання дитини. З 7 липня 2017 року проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове зсідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі,позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки, відповідач позов визнав, а відтак суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.08.2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 10.08.2002 року, актовий запис №405, видане Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 7 липня 2017року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сторони не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 10.09.2013 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося, з моменту одруження відповідач не дбав про добробут сім'ї, не працював, вона самостійно забезпечувала сім'ю. Після народження дитини відповідач на роботу не влаштувався, не займався вихованням та розвитком дитини, з приводу чого між ними постійно виникають сварки та скандали. З липня 2015 року проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове зсідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав, а відтак суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 10.09.2013 року, актовий запис №2359, видане Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з липня 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сторони не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved