Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 29 квітня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Протягом останнього часу проживають окремо з відповідачем, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення з відповідачем неможливі. У судове засідання позивач не з`явилася, однак, від її представника адвоката Попів-Кішко Р.Й. надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та зазначає, що після розірвання шлюбу позивач бажає залишитись на прізвищі «Гичка». Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги викладене, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано 29.04.2010 Стебницькою міською радою Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 16. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як «Гичка». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1\~ст.110 та СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті 112\~СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, беручи до уваги те, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved