Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Знам'янського МРУЮ в особі державного виконавця Матусевича Юрія Миколайовича, треті особи на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] про звільнення майна з-під арешту і просить винести рішення, яким зняти арешт з майна, а саме з нежилих приміщень, розташованих по [ADDRESS], які належать їй на праві власності, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Знам'янського МРУЮ Матусевич Ю. М. від 15 березня 2013 року за № ВП 35501388, в межах виконавчого провадження по стягненню заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON], та вилучити даний запис з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 05 лютого 2010 року її шлюб з [PERSON] розірвано. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 21 жовтня 2011 року за нею визнано право особистої приватної власності на нежитлові приміщення в [ADDRESS] В подальшому, рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2012 року ( справа №2/1107/79/12) з [PERSON] на користь [PERSON], було стягнуто заборгованість за договорами позики, відсотки та стягнення моральної шкоди, видано відповідні виконавчі листи, відкрито виконавче провадження Для виконання рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON], своєю постановою від 15 березня 2013 року державний виконавець Матусевич Ю.М., безпідставно наклав арешт на нежитлові приміщення в [ADDRESS], які належать на праві приватної власності саме [PERSON], прямо зазначаючи в своїй постанові, що арештоване майно, відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, належить саме їй. Вже після накладення арешту, 22 березня 2013 року, державний виконавець Матусевич Ю.М., звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника [PERSON] в зазначеному майні, яке належить виключно їй на праві приватної власності, однак теж безрезультатно. Державний виконавець, достовірно знаючи, що, відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, право особистої приватної власності на нежитлові приміщення в [ADDRESS] належить саме їй, з неї особисто не стягнуто ніяких коштів, вона не є боржником по жодному судовому рішенню, попереднього не звертався до неї з запитом чи є у неї майно яке належить [PERSON] для погашення його боргів, тобто за відсутності законних підстав для накладення арешту на її майно, все ж його наклав. В добровільному порядку зняти незаконний арешт відповідач відмовляється, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом і просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності. Треті особи по справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступне: Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 05 лютого 2010 року (а.с.11) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2012 року (справа №2/1107/79/12) з [PERSON] на користь [PERSON], було стягнуто заборгованість за договорами позики, відсотки та стягнення моральної шкоди (а.с.9-10), видано відповідні виконавчі листи (а.с.24-27), відкрито виконавче провадження (а.с.20-23). Рішення Знам'янського міськрайонного суду від 21 жовтня 2011 року (а.с.12-14), ухвала Знам'янського міськрайонного суду від 14 червня 2013 року (а.с.15) та інформаційні довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.16-17) підтверджують право особистої приватної власності позивача [PERSON] на нежитлові приміщення в [ADDRESS] Рішення суду не скасоване та набрало законної сили. Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (а.с.7-8) та витяги з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень (а.с.18-19) підтверджують, що на майно позивача, а саме на нежитлові приміщення в [ADDRESS], накладено арешт в рахунок відшкодування боргу боржником - [PERSON] стягувачу- [PERSON] У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.60 ЗУ « Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже з огляду на викладене суд вважає , що позов обґрунтований та такий , що підлягає задоволенню , шляхом звільнення майна з під арешту. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки позивачем не було заявлено вимоги про стягнення судових витрат, зазначене питання судом не вирішувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved