Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства та [PERSON] , [INFO] . В своєму позові позивач просить суд стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 960,50 грн. на [PERSON] та 1197,50 грн. на [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 4000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, утримання яких повністю здійснює позивач. Відповідач належної фінансової допомоги на дітей не надає. У зв`язку з викладеним позивач бажає на утримання двох дітей стягнути з відповідача аліменти, розмір яких має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а також стягнути аліменти на її утримання. В судове засідання позивач не з`явилась, повідомлена судом належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справи без її участі, уточнений позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовні вимоги від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів та ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію заочного рішення суду для відома, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 24 квітня 2009 р. актовий запис № 102. Від шлюбу сторони мають двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2021р. між сторонами виникли непорозуміння, внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя. Відповідач сварить та піднімає руки на позивача та дітей, про що останній раз 12.05.2021 позивач була вимушена написати заяву до правоохоронних органів щодо покарання відповідача, який побив її та спричинив тілесні ушкодження, що підтверджується копією витягу з ЄРДР. Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб підтверджується, що діти зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . На час звернення з позовом до суду позивач [PERSON] не працювала, та знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, враховуючи вік та стан здоров`я, матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач працездатний, аліментних зобов`язань на користь інших осіб не має, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним задовольнити в цій частині позовні вимоги та стягнути з [PERSON] (код [NUMBER] ) на утримання дітей - [PERSON] в розмірі 960,50 грн та [PERSON] в розмірі 1197,50 грн., починаючи з 24 травня 2021 року. У відповідності до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини аліменти до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини та дружини, суд виходить принципу рівності обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, та з того, що відповідач офіційно не працює, доходів не має, а також будь-яких даних стосовно наявності інших утриманців або інших аліментних зобов`язань, а також захворювань чи потреби в лікуванні відповідачем до суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання та дружини підлягають частковому задоволенню, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із 24.05.2021 року до досягнення дитиною трьох років. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з ч.3 ст.179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснив сторонам їх відповідальність за прострочення сплати аліментів. Суд, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Встановлено, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 75% (з 6158 грн. на 4158 грн.). Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяву у розмірі 1362 грн. (75 % від 1816 грн) відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial