Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину недійсним, вказуючи, що 29 серпня 2013 року було укладено договір дарування квартири, за яким [PERSON] подарувала та передала [PERSON] безоплатно квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов договору позивачці передано у власність квартиру, загальна площа якої становить 78 кв.м., а житлова площа - 40,2 кв.м. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 8673660 від 29 серпня 2013 року. Наданого державним реєстратором Левицькою Е. А., за позивачкою зареєстроване право власності на вказану квартиру. Такі умови договору позивачку цілком влаштовували. Проте, уважно ознайомившись із технічним паспортом на квартиру, який був переданий дарувальницею вже після оформлення договору дарування, позивачка звернула увагу, що насправді загальна площа квартири становить 65 кв. м., а не 78, як зазначено у договорі. При візуальному огляді квартири позивачка не могла самостійно перевірити інформацію з приводу загальної площі, вона повірила на слово дарувальниці, яка стверджувала, що загальна площа дорівнює 78 кв.м. Загальна площа квартири для позивачки має важливе значення, вона б ніколи не погодилися на дарування, якби знала. Що загальна площа квартири становить 65 кв. м., її така площа не влаштовувала. В результаті, дійсна загальна площа подарованої їй квартири є на 13 кв.м. меншою, ніж вона розраховувала, що суттєво знижує для позивачки цінність даної квартири як подарованої. Позивач вказує, що відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий право чин визнається судом недійсним. Відповідно до положення ч.1 ст. 229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Таким чином, та обставина, що дійсна площа квартири є на 13 кв. м. меншою, ніж повідомлена позивачці дарувальницею, знижує цінність подарунку, а також знижує можливість використання за цільовим призначенням у зв'язку із тим, що позивачка має змогу використовувати для свого проживання та своєї сімї на значно меншій площі, ніж розраховувала при укладенні договору дарування. Вказує, що до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Її внутрішня воля була спрямована на отримання в дар квартири загальною площею 78 кв. м., вона би не погодилися на отримання вказаного майна в дар, якби знала про те, що в дійсності загальна площа квартири є на 13 кв. м. меншою. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1, ч.2, ч. 3, ч. 5, ч. 6 ст. 203 ЦК України. А тому просить суд визнати недійсним договір дарування квартири, укладений 29 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 3530 та застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши сторони у попередній стан. В судове засідання позивачка не з»явилася, оскільки до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилася, оскільки до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність і вказала, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2013 року між сторонами було укладено договір дарування квартири, за яким [PERSON] подарувала та передала [PERSON] безоплатно квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до умов договору позивачці передано у власність квартиру, загальна площа якої становить 78 кв. м., а житлова площа - 40,2 кв. м. Судом встановлено, що дійсно, в технічному паспорті на квартиру загальна площа квартири становить 65 кв. м., що суперечить договору дарування (відносно загальної площі квартири). Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману, щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається недійсним. Згідно ч.1 ст. 229 ЦК україни істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний право чин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний право чин не сворює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. На підставі ст.203,215,216,229,230 ЦК України, ст. 1,3,8,212,213 ЦПК України, , суд,-

Outcome: approved