Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просив визнати недійсною додаткову угоди до договору оренди земельної ділянки. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначила, що вона отримала у спадщину від [PERSON] земельну ділянку площею 7.06 га на території Мар'ї всякої сільської ради Баштанського району.. Отримана у спадок земельна ділянка з 2004 року перебувала в оренді у відповідача СТОВ « Авангард». Після оформлення у спадкових правах на земельні ділянки, на її вимогу відповідачем їй було надано копію договору оренди землі від 1 вересня 2004 року (де строк оренди визначений в 5 років ) та додаткової угоди від 1 грудня 2012 року про зміну умов договору оренди ( збільшення строку оренди до10 років). Також позивачу було повідомлено, що оскільки договір оренди земельної ділянки було зареєстровано лише 25 червня 2008 року, то строк його дії закінчиться 25 червня 2018 року. На зауваження про те, що [PERSON] помер [INFO] i не міг підписати додаткову угоду від 1 грудня 2012 року, керівництвом відповідача було запропоновано їй звернутись до суду про визнання вказаної додаткової угоди недійсною. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала, просила про його задоволення. Представник відповідача до суду не з'явився, надавши заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Вислухав пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі (копію договору оренди землі від 01 вересня 2004 року; копію акта передачі та прийому земельної ділянки від 01 вересня 2004 року, копію свідоцтва про смерть, копію додаткової угоди від 01 грудня 2012 року), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,06 га, яка розташована в межах території Мар'ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, посвідченого Мар'ївською сільською радою Баштанського району Миколаївської області 13 квітня 2011 року, зареєстрованого у реєстрі за №26 є [PERSON], яка згідно свідоцтва про шлюб , змінила своє прізвище на «[PERSON]». На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2012 року 25.06.2012 року позивачем отримано Державні акти серії ЯК №849230 і серії ЯК №849231 на право власності на земельні ділянки площею 4,4222 га та площею 2,6382 га відповідно. Згідно договору оренди землі від 01 вересня 2004 року, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Авангард», встановлено, що орендодавець надав земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Мар'ївської сільської ради, загальною площею 7,06 га та належала йому на праві власності в оренду відповідачу строком на п'ять років. Згідно додаткової угоди від 01 грудня 2012 року про зміну до договору оренди землі від 01 вересня 2004 року на території Мар'ївської сільської ради, укладеної між орендодавцем [PERSON] та орендарем СТОВ «Авангард» встановлено, що строк дії договору продовжено на 10 років. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Як вбачається з п.6 додаткової угоди від 01.12.2014 року - ця угода є невід'ємною частиною договору оренди землі і набирає чинності після її підписання сторонами та державної реєстрації. При цьому в судовому засіданні встановлено, що орендодавець, [PERSON] помер [INFO], а додаткова угода укладена ним начебто 01.12.2012 року, тобто вже після його смерті. За такого суд вважає, що додаткова угода від 1.12.2012 року до договору оренди земельної ділянки загальною площею 7,06 га, укладеного 01.09.2004 року між [PERSON] і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард», зареєстрована відділом Держкомзему у Баштанському районі Миколаївської області 19.12.2012 року за № 482060004006017 земельної ділянки площею 4,42 га і № 482060004006018 земельної ділянки площею 2,64 га є недійсною, оскільки [PERSON] не міг укладати та підписувати оспорювану угоду від 1.12.2012 року, у зв'язку зі смертю. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved