Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Артемівської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: м. Бахмут (м. Артемівськ), вул. Толбухіна, 128. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є її батьком, а [PERSON] її матірю. За життя батьки побудували та проживали в їх житловому будинку з надвірними спорудами, розташованому за адресою: м. Бахмут (м. Артемівськ), вул. Толбухіна, 128. Правовстановлюючий документ на будинок договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12 жовтня 1961 року був оформлений на імя батька. Земельна ділянка під будинком у них не приватизована. Більше ніж 55 років їх сімя користувалась житловим будинком, сплачувала комунальні послуги. 17 січня 2015 року її батько помер. Мати написала заяву нотаріусу про відмову від спадщини на її користь. По спливу 6-ти місячного терміну вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька на вказаний житловий будинок. Але як виявилось договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку не був зареєстрований її батьком в БТІ м. Артемівська. З цієї причини нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на їх будинок. Просить позов задовольнити. Позивач та представник позивача до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справи без участі сторін, на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюб [PERSON] (а.с.4) вийшла заміж за [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно копії договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою у безстрокове користування земельною дільницею для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 12 жовтня 1961 року (а.с.7-10) [PERSON] надано у право безстрокового користування земельну дільницю по вул. Толбухіна №128, загальною площею 385 кв.м., що також підтверджується копією технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок та копією домової книги (а.с.14-21). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №476476 (а.с.11) [PERSON] помер 17 січня 2015 року у віці 75 років. З копії дозволу на виробництво робіт по будівництву від 12 жовтня 1961 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] отримав дозвіл на виробництво будівельних робіт по зведенню житлового будинку з надвірними спорудами у м. Артемівську, по вул. Толбухіна, 128. Копією акту від 12 жовтня 1961 року (а.с.12) підтверджується той факт, що [PERSON] отримав відвід у натурі земельної ділянки за вищевказаною адресою під індивідуальне житлове будівництво. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО №339035 (а.с.13) [PERSON] 15 жовтня 1971 року одружився з [PERSON], після укладення шлюбу обом присвоєне прізвище [PERSON]. Відповідно до листа Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 03 лютого 2016 року згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлого 17 січня 2015 року, 07 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON]В.(а.с.42-45). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності. Відповідно до частини 1 та 2 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частинами 2 та 3 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Суд з*ясував, що позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, оскільки є донькою спадкодавця. Право власності на спадщину вона придбала правомірно, не порушуючи права третіх осіб, проте документально не може оформити свої права, зокрема, права на спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] за час свого життя не встиг зареєструвати у органах державної реєстрації, що позбавляє позивача права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном у повній мірі. Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволенні, у звязку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved