Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позовну заяву обґрунтовує тим, У вересні 2016 року [PERSON] познайомилась з [PERSON] у спорткомплексі «ЛІГА» місто Львів. З плином часу дружні стосунки між позивачем і відповідачем переросли у постійні зустрічі. Позивач з відповідачем відвідували розважальні заклади, здійснювали прогулянки разом із старшим неповнолітнім сином позивача [PERSON] 2009 року народження, їздили відпочивати у місто Берегове у липні 2017 року. Відповідач повідомив, що розлучений вже три роки, має двоє дітей і шукає собі жінку з подальшим створенням сім`ї. Позивач та відповідач зустрічалися з вересня 2016 року і між ними тривалий час були близькі стосунки. У липні 2017 року позивач завагітніла від відповідача, про що одразу його повідомила, проте відповідач на дану новину не відреагував. Весь період вагітності з липня 2017 року по березень 2018 року відповідач жодним чином психологічно позивача не підтримував, матеріальної допомоги не надавав. [INFO] позивач народила сина [PERSON] . Відповідач є біологічним батьком дитини, однак подати в Органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства відповідач відмовився. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 Сімейного Кодексу України, за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записане за її вказівкою. Оскільки Відповідач добровільно відмовився подати відповідну заяву до органів РАЦСу, на заяву подану в досудовому порядку з метою вирішення конфлікту не відреагував, позивач вважає за необхідне, просити суд встановити походження дитини за судовим рішенням, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. 03.08.2018 року провадження у справі відкрито. 27.011.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов заперечив у повному обсязі. 23.01.2019 року задоволено клопотання позивача та призначено у праві судово-генетичну експертизу. 19.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Заяць І. І. подали на адресу суду заяви. В яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просять суд розгляд справи проводити у їх відсутності. 01.07.2019 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] в якій останні позов визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки [PERSON] народився [INFO] , застосуванню підлягають норми Сімейного кодексу\~України із зазначенням позовної вимоги про визнання батьківства. Відповідно до ч. 2 ст.\~125\~Сімейного кодексу\~України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст.\~128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 4, 5 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.\~128\~СКУ приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства( материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Із позовної заяви, пояснень сторін та їх представників наданих у суді, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками за заявою матері записані [PERSON] та [PERSON] , з якою зареєстрований та проживає малолітній син. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved