Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 26 лютого 2008 року між [PERSON] (надалі Відповідач) та [PERSON] (надалі - Позивач) було розірвано шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 173. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що після розірвання шлюбу Відповідач перестав надавати кошти на утримання дитини, Позивач 07 лютого 2007 року була вимушена звернутися до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Відповідача про стягнення аліментів. Позивач зазначила, що 24 червня 2006 року Святошинський районний суд м. Києва вадив Позивачу виконавчий лист № 2-1116/2007 про стягнення з Відповідача на користь Позивачки аліментів у розмір 1/4 частини на утримання сина [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2007 року до досягнення дитиною повноліття. 16 лютого 2008 року Позивач отримала з Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві довідку розрахунку заборгованості по аліментах, відповідно до якої станом на 01 лютого 2018 року у Відповідача борг по аліментах складає 130206,90 (сто тридцять тисяч двісті шість) гривень 90 коп. З даної довідки вбачається, що Відповідач протягом більше ніж 10 ти років не сплачував аліменти на утримання дитини, тобто фактично не виконував батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON]. Вихованням сина займалася виключно Позивач без жодної допомоги з боку Відповідача. Позивач зазначив, що сторони у 2007 році розійшлися та проживають окремо, Відповідач жодного разу не приїздив щоб поцікавиться життям сина. [PERSON] навіть не знає про батька нічого. Позивач вважає, що жодного з покладених законом обов'язків на батьків Відповідач не виконував і не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Зв'язок із Відповідачем відсутній, він навіть в телефонному режимі не виявляє бажання поспілкуватися із своїм сином. Позивач не перешкоджала Відповідачу бачитися з сином, але останній не виявляв бажання зустрітися, поспілкуватися надати якусь допомогу. Ухвалою суду від 15.05.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 03.07.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.12.2018 року клопотання про задоволення доказів задоволено. В судовому засіданні позивач підтримав позов з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст. 280 ЦПК України. Третя особа: представник Служби у справах дітей Святошинської районної в м .Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явились. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи встановив наступне. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] . (а.с.7). Судом встановлено, що сторони у 2007 році розійшлися та проживають окремо, Відповідач жодного разу не приїздив щоб поцікавиться життям сина, Відповідач не виконував і не виконує батьківських обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідно висновку Святошинської районної державної адміністрації в Києві від 23.10.2018 року №107-40/7610, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], стосовно малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с.37-39). Відповідно до ст. 164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник,особа в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, доказів в обґрунтування заперечень проти позову не надав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 164, 165 СК України,

Outcome: approved