Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що з 12 березня 1977 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON]. [PERSON] як члену житлово-будівельного кооперативу № 83, була виділена квартира [ADDRESS], вартість якої [PERSON] повністю вніс у вересні 1992 року, однак правовстановлюючі документи про право власності на неї не отримав. 14 лютого 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядився. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивач [PERSON], яка доводиться йому дружиною та їх син [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та була зареєстрована за даною адресою. Відповідач на час відкриття спадщини також був зареєстрований в спірній квартирі, однак протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не встиг відмовиться від спадщини, оскільки не бажає її приймати та не заперечує проти оформлення права власності на зазначену квартиру на імя позивача. У жовтні 2016 року позивач звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак листом № 2405/02-14 від 04 жовтня 2016 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] розяснив позивачу про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про власність, який був чинним на день повного внесення [PERSON] свого пайового внеску за квартиру; позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, тому [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с.33). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, в судове засідання не зявився та надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та заначив, що на спадщину після смерті батька [PERSON] не претендує та не бажає її приймати. Просив задовольнити позов [PERSON] (а.с. 35). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, позивач [PERSON] з 12 березня 1977 року перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.9). Від даного шлюбу мають сина [PERSON]. 14 лютого 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] Дана квартира була виділена [PERSON] як члену житлово-будівельного кооперативу № 83, та він повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру в вересні 1992 року, однак правовстановлюючі документи про право власності на неї не отримав (а.с.12). Згідно довідки КП „Нікопольське МБТІ № 159 від 01 лютого 2017 року інвентарна вартість спірної квартири становить 119 704,00 грн. (а.с.23). Частиною 1 статті 15 Закону УРСР „Про власність (який був чинним на день повного внесення [PERSON] пайового внеску за квартиру) передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Враховуючи те, що [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], суд вважає, що він правомірно набув права власності на дану квартиру. На випадок своєї смерті [PERSON] спадщиною не розпорядився (а.с.30). Спадкоємцями першої черги після його смерті є його дружина - позивач [PERSON] та їх син [PERSON] [PERSON] прийнала спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та в строки, передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини також був зареєстрований за адресою: [INFO], але протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не встиг відмовитися від спадщини, оскільки не бажає її приймати та не заперечує проти визнання права власності на зазначену квартиру в цілому за своєю матірю [PERSON] У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом № 2405/02-14 від 04 жовтня 2016 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] розяснив позивачу про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.13). Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про власність; позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до вимог діючого законодавства, інший спадкоємець не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спірну квартиру в цілому, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 14 лютого 2016 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved