Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в обґрунтування якого вказала, що з 01 січня 2007 року по 10 липня 2017 року вона проживала з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS], разом з ними проживав її син від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO]. Вони проживали однією сімєю з [PERSON], були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обвязки. За період перебування в цивільному шлюбі ними було придбано автомобіль [NUMBER], вартість якого становить 40000,00 грн. а також ними було придбано: кухонний куточок вартістю 4000,00 грн.; стінка-сервант вартістю 5000,00 грн.; диван вартістю 3000,00 гри.; мікрохвильова піч вартістю 1000,00 грн.; телевізор SAMSUNG LE-32C450E1WXUA вартістю 3799,00 грн.; пральна машина LG вартістю 3411,19 грн.; морозильна камера ATLANT М7184 вартістю 3550,00 грн.; холодильник-морозильник ATLANT вартістю 3900,00 гри.; покриття на підлогу вартістю 4000,00 грн. В звязку з тим, що відповідач відмовився добровільно поділити майно, тому позивач просила суд встановити факт проживання позивача та відповідача однією сімєю, а також розподілити між ними майно. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: З 01 січня 2007 року по 10 липня 2017 року [PERSON] проживала з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS], разом з ними проживав її син від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO]. За період перебування в цивільному шлюбі ними було придбано автомобіль [NUMBER], вартість якого становить 40000,00 грн. а також: кухонний куточок вартістю 4000,00 грн.; стінка-сервант вартістю 5000,00 грн.; диван вартістю 3000,00 гри.; мікрохвильова піч вартістю 1000,00 грн.; телевізор SAMSUNG LE-32C450E1WXUA вартістю 3799,00 грн.; пральна машина LG вартістю 3411,19 грн.; морозильна камера ATLANT М7184 вартістю 3550,00 грн.; холодильник-морозильник ATLANT вартістю 3900,00 гри.; покриття на підлогу вартістю 4000,00 грн. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 СК України\~об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд оцінивши наявні в справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, оцінивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру, тобто 358 грн. 00 коп. Решта 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову в сумі 358 грн., згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved