Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому в якому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до її повноліття та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 11.06.2010 року між нею та [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, однак шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають, не спілкуються. Від шлюбу мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні, оскільки боржник не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Також зазначає, що згідно ст. 180 СК України, батько зобовязаний утримувати дитину, інших осіб його утриманні не має. Відповідач з початку 2016 року у вихованні дітей участі не бере, коштів на їх утримання не надає, тому позивач вимушена була поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду. [PERSON], працездатний, хоча працює неофіційно, одна дохід має достатній та має можливість сплачувати аліменти. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надіслала\~\~до суду\~письмову\~заяву,\~у\~якій\~просить\~розгляд справи\~проводити у\~її\~відсутність,\~позовні\~вимоги\~ підтримує\~з підстав\~\~зазначених в\~\~позові,\~просить\~позов задовольнити,\~не заперечує\~проти винесення\~заочного рішення\~по справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши надані докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5), та перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.06.2010 року (а.с. 6). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У главі 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм\~внутрішнім\~переконанням,\~\~що ґрунтується\~\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному\~та\~ безпосередньому\~дослідженні\~ наявних\~у\~справі доказів.\~Судове\~рішення\~повинно ґрунтуватися\~на\~засадах\~верховенства права,\~бути\~законним\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Враховуючи визначений\~Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» розмір\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку\~(ст.\~7\~Закону:\~з 1\~січня\~2018\~року\~-\~1492\~гривні,\~з\~1\~липня\~-\~1559\~гривень,\~з\~1\~грудня\~-\~1626\~гривень\~ для\~дітей віком\~до 6\~троків);\~розмір середньої\~заробітної плати\~по Житомирський\~області (згідно\~з офіційними\~даними Мінфіну\~України та\~Державного комітету\~статистики у\~Житомирській області\~за березень\~2018\~року вона\~становила 6874\~грн.),\~встановлений з\~01.09.2017\~року розмір\~аліментів,\~який не\~може бути\~меншим за\~50%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~або в\~розмірі 1/4\~заробітку (доходу)\~платника аліментів\~на одну\~дитину,\~потребу позивачки\~у фінансовій\~допомозі з\~боку відповідача,\~як матері\~малолітніх\~дітей,\~яка\~перебуває\~у декретній\~відпустці\~та\~ у\~звязку\~з цим\~позбавлена\~можливості\~до досягнення\~дитиною\~трьох\~років мати\~самостійний\~заробіток,\~\~відповідач є людиною працездатного віку та має можливість сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину та 500 грн. на утримання дружини. Така сума аліментів є реальною та буде відповідатиме,\~як інтересам\~неповнолітніх дітей: [PERSON] та сина [PERSON], так і\~матеріальному становищу\~платника\~аліментів,\~а також\~засадам розумності і\~справедливості, та надасть змогу забезпечити мінімальні життєві потреби дитини. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне її утримання. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 грн.

Outcome: partial