Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] зазначивши, що їй та неповнолітній дочці належить вищевказана квартира, яку вони отримали в дар від колишнього чоловіка [PERSON] . В належній їй квартирі прописаний відповідач, який доводиться їй сторонньою особою, так як зареєстрований в даній квартирі при невідомих їй обставинах, але ще до укладення договору дарування від 06.10.2017. З моменту отримання квартири у дар відповідач за місцем реєстрації не проживає, проте на його ім`я систематично надходять поштові відправлення та різного роду інформаційні сповіщення. На теперішній час позивачі не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка, що направлялась за місцем реєстрації повернулася з відміткою пошти: «за закінченням встановленого строку зберігання». Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач та її неповнолітня дочка є власниками квартири [ADDRESS] , про що свідчить копія договору дарування квартири та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.11-14, 15-16/. Відповідно до відомостей виконавчого комітету Мелітопольської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] /а.с.30/. Однак, за інформацією директора ТОВ «ПБХ «Акві-буд» [PERSON] , [INFO] , з 2003 року не проживає за місцем реєстрації /а.с.35/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном. У відповідності до ч.1 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~ Права власника квартири, визначені нормами ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. Припинення права власності на квартиру припиняє право колишнього власника на користування цією квартирою. Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, і в ухвалі Верховного Суду України від 13.07.2011 року № 6-55662св10. Отже, оскільки новим власником квартири є позивач та її неповнолітня дочка, а відповідач не є членом їхньої родини, у зв`язку з відсутністю договірних відносин з новим власником квартири, останній втратив право користування цією квартирою. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування в квартирі [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved