overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 14 липня 1990 року у Тридубській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем погіршилися протягом кількох останніх років через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя, що призвело до їх фактичного припинення. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив дати строк для примирення. Представник органу опіки та піклування Кривоозерської районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матірю [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, 14 липня 1990 року у Тридубській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис № 14, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії II-ФП № 303550, яке видано 14 липня 1990 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження серії 1-ФП № 105203 та серії 1-ФП № 105204, виданих виконкомом Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області 08 січня 2001 року(а.с.4-5). Суд надавав сторонам строк для примирення, проте вони не порозумілись. Однією сімєю як чоловік та жінка сторони не проживають, зберігати сімю позивач не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 20 листопада 2010 року у Бурилівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №06. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені пів року тому через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. На теперішній час вона співмешкає з іншим чоловіком, з яким має намір офіційно оформити відносини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, 20 листопада 2010 року у Бурилівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №06, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФП №069256, яке видано 20 листопада 2010 року(а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП №146394, виданого виконкомом Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області 22 червня 2011 року(а.с.7) Однією сімєю, як чоловік та жінка сторони не проживають з листопада 2016 року, зберігати сімю позивач не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON]. носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 22 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №33. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], 2015 року народження. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, вони не проживають разом, відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує фізичне насилля. Вважає, що шлюб розпався остаточно, зберегти його не можливо, строків для примирення надавати не потрібно. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої письмової заяви, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №33, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER], яке видано повторно 22 липня 2015 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 03 вересня 2015 року (а.с.4). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З січня 2017 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 29 грудня 1999 року у Маломечетнянській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №02. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через постійні зловживання спиртними напоями, вчинення сварок, він не працевлаштований, матеріальну допомогу на утримання сімї не надає та не займається вихованням дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, 29 грудня 1999 року у Маломечетнянській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №02 відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФП №031102, яке видано 29 грудня 1999 року(а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП №160497, виданого виконкомом Маломечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області 05 квітня 2012 року(а.с.4). Однією сімєю, як чоловік та жінка сторони не проживають, зберігати сімю позивач не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її поясненням в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій вказує, що вона є рідною племінницею [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено їй, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, а саме земельні ділянки. А тому позивач звертається до суду з позовом та просить визнати за нею право власності, як за спадкоємицею за законом, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,9794 га, яка розташована на території Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області згідно державного акту [NUMBER] та невикористану земельну частку згідно сертифікату [NUMBER] після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі (а.с. 18). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (17). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню в зв'язку з наступним. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 7,8). Нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 9). Ксерокопіями підтверджено, що померлий [PERSON] мав у власності земельні ділянки (а.с. 10,11). Факт родинних відносин в судовому засіданні підтверджено копіями свідоцтв (а.с. 19-21), оригінал свідоцтва оглянутий Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 7,8). Нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 9). Ксерокопіями підтверджено, що померлий [PERSON] мав у власності земельні ділянки (а.с. 10,11). Факт родинних відносин в судовому засіданні підтверджено копіями свідоцтв (а.с. 19-21), оригінал свідоцтва оглянутий в судовому засіданні. засіданні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З викладеного суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем за законом третьої черги, інших спадкоємців, що бажають прийняти спадщину, немає, позивач іншим чином прийняти спадщину, аніж через звернення до суду, не може, а тому позов підлягає повному задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно просила розірвати між сторонами шлюб. В обгрунтування позову зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Вважає, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї не можливе. Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони одружені з 21 червня 2003 року (а.с.8). Від шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Згідно з ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно просила розірвати шлюб із відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюбні відносини фактично припинені та шлюб існує лише формально. Як зазначає позивач, близько року тому відповідач пішов з дому та наразі місце перебування його невідоме, засоби зв`язку позивач з відповідачем втратив. Позивач переконана, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, а збереження шлюбу є безперспективне. Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Судом встановлено, що сторони одружені з 09 вересня 1989 року, від якого мають повнолітню дитину (а.с.5,6). Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно просила розірвати шлюб із відповідачем та змінити прізвище на дошлюбне. Посилалась на те, що з 07 вересня 2019 року проживання однією сім`єю сторонами фактично припинено. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони перестали розуміти одне одного, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втрачено почуття любові та взаємоповаги, шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, до початку судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Судом встановлено, що сторони одружені з 17 серпня 2018 року (а.с.4). Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що в серпні 2018 року сторони остаточно припинили шлюбні стосунки, які більше не поновлювали, весь цей час сторони мешкають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що примирення між сторонами не можливе, шлюб з відповідачем зберегти неможливо, сторони не підтримують шлюбні стосунки та стали зовсім чужими людьми. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 30 квітня 2011 року (а.с.3). Від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). 30 жовтня 2019 року позивач змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON] (а.с.5). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.1). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначила, що останнім часом відносини між ними були напружені, будувалися без взаємної любові, поваги, дружби та з червня 2018 року вони не підтримують шлюбних відносин. На сьогоднішній день, доцільності в подальшому спільному перебуванні з відповідачем у шлюбі позивач не бачить, оскільки фактично вони вже давно припинили шлюбні відносини. Зазначає, що оскільки, з відповідачем їй створити сім`ю не вдалось, в подальшому вона має намір створити її з іншою особою, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 28 листопада 2003 року (а.с.4). Від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.1,16). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved