Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Подружні взаємини між ними припинено з жовтня 2015 року через різні погляди на життя, наслідком чого були суперечки та сварки. Таким чином позивач вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Позивач як і її представник у судове засідання не з'явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Зі змісту позову вбачається, що позивач у випадку неявки в судове засідання відповідача, просила вирішити справу за її відсутності за наявними матеріалами справи. В свою чергу, представник позивача надав заяву, в якій також просив суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом №54. Від спільного життя мають малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України). За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною його рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений ними шлюб існує лише формально і як такий не відповідає інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, виказуючи тим самим відсутність зацікавленості у його збереженні. Таким чином суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Оскільки ухвалою суду від 26.12.2016 року позивача було звільнено від сплати судового збору, його необхідно стягнути в дохід держави з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved