overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 2015 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, часто виникають сварки, з серпня 2016 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, просила шлюб розірвати. Спір про поділ майна, спільно набутого у шлюбі, та визначення місця проживання дитини між позивачем та відповідачем відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 07.02.2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 7 виданого виданого відділом ДРАЦС Радомишльського районного УЮ Житомирської області 07.02.2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, ніхто з них не прагне нормалізувати сімейні відносини, разом не проживають з серпня 2016 року. Оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, тому суд розриває даний шлюб. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За правилами статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила судовий збір за заявленою вимогою про розірвання шлюбу, тому суд стягує дані судові витрати з відповідача. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 07.10.2015 року, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15.12.1958 року Дзержинським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №289; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Балашова», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу. В обгрунтування предявлених вимог вказала, що сімейне життя між сторонами не склалось у звязку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Відповідач вживає алкогольні напої, погрожує їй фізичною розправою. За даних обставин шлюбні відносини між сторонами остаточно припинились з 2011 року, кожен з них проживає окремим життям. Вважаючи, що примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена належним чином, згідно поданої заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.1958 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №289, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР № 149640 від 15.12.1958 року (а.с.4). Зі свідоцтва про одруження вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Кирпиченкова» на «Балашова» (а.с.4). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, майновий спір відсутній. Згідно ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечитиме інтересах позивача, з урахуванням відсутності у сторін неповнолітніх дітей, неможливості примирення, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між сторонами 15.12.1958 року Дзержинським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №289 розірвати та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Балашова», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 16.11.2018 року, в якій просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання їх малолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування предявлених вимог зазначила, що з 05.11.2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька мешкає разом з позивачем та перебуває у неї на утриманні. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Після припинення стосунків він ухиляється від утримання їх доньки. Вона працює в ТОВ «Ніка Платинум» АЗС №18 оператором, заробітна плата складає приблизно 4000 гривень на місяць, інших доходів не має. Про місце роботи відповідача їй невідомо та він є фізично здоровою людиною та може надавати допомогу на утримання їх спільної дитини. Ухвалою суду від 20.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом [PERSON] у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін Від позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесенян заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повернення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила наступне. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину, однак оформити документи в порядку спадкування не може, оскільки на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладено арешт. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, своєчасно звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, спадкова справа заведена. Однак при оформленні спадщини було виявлено наявність арешту на майно. Підставою обтяження зазначається як повідомлення Житомирбудобанк, дата виникнення - [INFO]. Причини накладення арешту та заборони позивачу невідомі. Будь-які виконавчі провадження щодо позивача та її чоловіка відсутні. Тому позивач просить позов задовольнити та зняти арешт на нерухоме майно. В судове засідання позивач, не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності учасників процесу. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Спадкоємцем майна померлого за законом є позивач (5). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна на жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладено заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3003620, зареєстровано: 23.03.2006 року за № 3003620 реєстратором Коростишівська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення б/н, Житомирбудобанк.(а.с.8). Згідно довідки № 1711 від 23.02.2018 року, виданої Коростишівським районним відділом державної виконавчої служби, на виконанні не перебувають виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] станом на 23.02.2018 року (а.с.9). Згідно положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про скасування арешту та заборони на вказане нерухоме майно є законними та обґрунтованими, а тому підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що в травні 2012 року відповідач взяв в борг у неї кошти в сумі 25000 грн., по даному факту 05 липня 2013 року [PERSON] написав розписку згідно якої він мав повернути кошти до 05 серпня 2013 року. На підтвердження укладання даного договору позики та її умов відповідач склав розписку. Відповідач на дату визначену в зобов'язанні позивачу кошти не повернув. Всі подальші усні звернення позивача до відповідача про повернення коштів, останнім до уваги не приймаються, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, відсотків річних та пеню, а всього 40862 грн.25 коп., також понесені позивачем витрати на правову допомогу, сплачений судовий збір та завдану моральну шкоду в розмірі 20000 грн.. В судове засідання позивачка не з'явилася надавши суду заяву в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується розписками про отримання повісток, заперечень та пояснень до суду не подав, а тому суд, заслухавши думку позивача ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що 02.09.2011 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: Донецька область, м. Красногорівка, вул. Восточна, 11/20. Через те, що вона тільки в 2014 році знайшла правовстановлюючі документи на квартиру, не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк на спадщину, достатній для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 02.09.2011 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Красногорівської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть 1-НО № 572439, виданого виконкомом Новомихайлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, [PERSON] помер 02 вересня 2011 року. Згідно заповіту від 07.12.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Красногорівської державної нотаріальної контори, [PERSON] зробив таке заповідальне розпорядження - у випадку його смерті все його майно заповідає [PERSON] Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що 03.05.2016 року помер його брат [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Через те, що заявник змушений тривалий час розшукувати дітей померлого, тому не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк на спадщину, достатній для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 03.05.2016 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Селидівської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 951876, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 03 травня 2016 року. Постановою державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори від 24.11.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що 08.08.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №30, про що видано свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №095243. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO]. Позивач вказала, що подружнє життя між ними припинені у 2016 році. Вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сімї являється несумісність характерів, втрата відчуття любові та довіри, розходження поглядів на шлюб, сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач зазначила, що перебуває в стані постійного стресу. Відповідач періодично зловживає алкоголем, не допомогає у вихованні та розвитку, матеріальному забезпеченні дитини. Між сторонами втрачені всі фізичні та духовні звязки. Шлюб носить лише формальний характер. В звязку з вищезазначеними обставинами позивач наполягає на розірванні шлюбу без надання строку на примирення, адже в подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе. Угода про проживання дитини між сторонами досягнута. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Судові витрати стягуються згідно ст. 88 ЦПК України. Крім того, дані факти підтверджуються наявними у справі матеріалами: копією паспорта та картки фізичної особи платника податків позивача (а.с.4-7), копією свідоцтва про шлюб, серія І ВЛ № 095243 від 08.08.2008 р. (а.с.8), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9), копією довідки про доходи позивача (а.с.10). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що 21.04.2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,00 га. Через те, що вона тривалий час проживала за межами України, не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк на спадщину, достатній для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 21.04.2010 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Новоселівської селищної ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть 1-Но № 460341, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, [PERSON] померла 21 квітня 2010 року. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через проживання за межами України пропустила строк на прийняття спадщини, а тому вказане є поважною причиною та позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved