Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулася\~до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~розірвання\~шлюбу та в обгрунтування позовних вимог зазначила, що 02.04.1988 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Кинашівською сільською радою Тульчинського району, актовий\~запис №14.\~Від даного\~шлюбу вони\~неповнолітніх дітей\~не мають.\~Спільне життя\~у сторін\~не склалося,\~відповідач вчиняв\~відносно неї\~насильство в\~сім`ї.\~На даний\~час шлюбні\~відносини між\~сторонами припинено. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше сумісне життя, збереження сім`ї та примирення між нею та відповідачем. Тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати,\~після розірвання\~шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » і судові витрати залишити за нею. В судовому\~засіданні представник\~позивача \~позовні вимоги\~підтримав,\~просив задоволити.\~ Пояснив,\~що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Вислухавши сторін,\~дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши докази\~в їх\~сукупності,приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов наступного висновку. Згідно повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14.07.1992, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Кинашівською сільською\~радою\~Тульчинського району\~ 02.04.1988, про що зроблено актовий запис №14. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). З листа т.в.о. начальника Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області №7672/230/02/2018 від 06.11.2018 вбачається, що [PERSON] зверталася до Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області щодо вчинення відносно неї насильства в сім чоловіком [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, шлюбні відносини сторони не підтримують. Ні позивач, ні відповідач не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113\~ СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] » Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишити за позивачем, оскільки таке бажання вона висловила в своїй позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved