Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 21 липня 2001 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 37. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з відповідним позовом зазначена та обставина, що останнім часом взаємовідносини між сторонами не склалися, відповідач припинив приділяти увагу дружині та дитині, в результаті чого в сім'ї виникали сварки, під час яких відповідач застосовував відносно позивача фізичну силу, що в кінцевому результаті призвело до розриву сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] вважає що, їх подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами викладеними в позовній заяві. Додала, що починаючи з листопада 2013 року вони з відповідачем не підтримують сімейних відносин і не бажають їх відновлювати . Заявила, що на момент розгляду спору вона має іншу сім'ю, а тому надання строку на примирення вважає недоцільним . Стверджувала, що не знаходиться в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року . Спільна дитина сторін після розірвання шлюбу проживатиме з нею . Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав повністю та погодився з доводами позивача . Строк на примирення просив не надавати . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 21.07.2001 року в Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 37 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2001 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем . З пояснень сторін з'ясовано, що під час сумісного проживання сторони втратили взаємні почуття, відповідач припинив приділяти належної уваги сім'ї, що в кінцевому результаті призвело до повного припинення сімейних відносин . З листопада 2013 року сторони проживають окремо та не бажають відновлювати сумісне проживання. На момент розгляду спору позивач має іншу сім'ю. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальних характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін , тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved