Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.12.2005 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, з 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким було внесено зміни до Сімейного Кодексу України, зокрема, в ч.2 ст.182, де зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того зазначає, що відповідач отримує пенсію по втраті годувальника з якої і сплачує аліменти, також він отримує соціальну допомогу по інвалідності та інших утриманців не має. Тому , позивач просить збільшити розмір аліментів, зазначивши, що розмір аліментів які вона утримує на дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що виконавчий лист про стягнення аліментів нею було пред»явлено до виконання, але аліменти на утримання сина у розмірі визначеному законом вона не отримує, тому вимушена була звернутись до суд з даним позовом. Відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував. Суд заслухавши пояснення позивача та відповідача , дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.12.2005 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 31.12.2001 року народженняв розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Встановленим є те, що наразі, і виконується зазначене рішення суду, позивач отримує аліменти, але вважає, що зміни в законодавстві є підставою для перегляду раніше прийнятого рішення та слід збільшити розмір аліментів. Відповідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.\~\~\~\~ За ч.2 ст.182 СК України, в редакції Закону №2037 VІІІ від 17.05.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно п.17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 року за №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, позов [PERSON] не підлягає до задоволення, оскільки її позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого\~\~раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів. В даному випадку зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину є законодавчою підставою та обов»язком для автоматичного нарахування аліментів у розмірі визначеному законом, а невиконання вимог законодавства, органом який здійснює нарахування та виплату аліментів , є підставою для оскарження його дій. З врахуванням того, що визнання відповідачем позовних вимог суперечить вимогам закону, суд не приймає це до уваги.

Outcome: dismissed