Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права спадкування за законом. Вказує, що з 1995 року, [PERSON] хворів на «цукровий діабет», тяжка форма, інсулінозалежний. Починаючи з листопада 1997 року вона та [PERSON] постійно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. В зв'язку із захворюванням [PERSON] в 1999 році була призначена ІІІ група інвалідності. У 2002 році [PERSON] присвоєна ІІ група інвалідності. З 2003 року стан здоров'я [PERSON] погіршувався, він почав втрачати зір. 14 червня 2006 року вона взяла церковний шлюб з [PERSON]. У вересні 2010 року [PERSON] прооперовано в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова. Після операції на обох очах [PERSON] були необхідні часті консультації в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова. Починаючи з 03.12.2010 року по 05.09.2014 року [PERSON] неодноразово проходив курс лікування стаціонарно в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова. На період проходження курсу лікування в Одессі, вона знімала кімнату з кращими умовами для [PERSON]. В подальшому, на підставі Акту медико-соціальної комісії про умови і характер праці інвалідів Міністерства охорони здоров'я України [PERSON] була видана довідка за № 0067513 Серії АВ, яка свідчить про надання І групи інвалідності внаслідок загальних захворювань з 1995 року довічно, а також одночасно було надані висновки про неможливість працювати у звичайних виробничих умовах, залежність від інших осіб у виконанні життєво-важливих функцій. 09.10.2013 року [PERSON] було видане пенсійне посвідчення Серії [NUMBER] про призначення пенсії по інвалідності І групи В листопаді 2015 року вона та [PERSON] одружились. [INFO] [PERSON] помер. Відповідач [PERSON], яка є матір'ю спадкодавця, [PERSON], не приймала участі в матеріальному утриманні свого сина в період часу коли він перебував у важкому стані, якому була надана в 1999 році ІІІ група інвалідності, в 2002 році ІІ група інвалідності, а в 2013 році І група інвалідності безстроково та який потребував матеріального забезпечення в зв'язку із тяжким захворюванням та її ускладненням, яке супроводжувались регулярним перебуванням на амбулаторному та стаціонарному лікуванні. Крім того, [PERSON] не приймали участі в догляді за хворим, морально не підтримувала, не цікавилась станом його здоров'я, не відвідувала його та не вчиняла жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже віднісшись до стану здоров'я свого сина, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікала своїми обов'язками, передбаченими законом. Крім цього, [PERSON] навіть не надала жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання [PERSON]. А тому просила усунути [PERSON], [INFO] від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті [INFO] [PERSON], який є її сином, до складу якої ввійшли всі його права та обов'язки, які існували на момент його смерті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 14 червня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено церковний шлюб, а 17 листопада 2015 року цивільний шлюб. Вказані обставини підтверджуються копіями акту про вінчання, свідоцтва про шлюб. Вони постійно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер і 23.02.2016 року була заведена спадкова справа. Відповідно до матеріалів спадкової справи позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги. Судом також встановлено, що за життя [PERSON] мав тяжке захворювання через яке регулярно перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, був інсулінозалежним, що підтверджується копіями амбулаторних карток та консультативних висновків. В 1999 році йому була присвоєна ІІІ група інвалідності, в 2002 році ІІ група інвалідності, а в 2013 році І група інвалідності, що підтверджується копіями медичних довідок, заключень та пенсійного посвідчення. Він був залежним від інших осіб у виконанні життєво-важливих функцій, що підтверджується висновками у вказаних довідках. Забезпечення життєвих потреб, регулярного обстеження, належного лікування та догляд хворому постійно здійснювала [PERSON] - дружина спадкодавця. Так як позивач є непрацездатною, інвалідом ІІ групи, вона продавала належне їй майно, здавала окрему кімнату квартирантам, щоб мати кошти на утримання та лікування свого чоловіка,який не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, що підтверджується копіями витягу з державного реєстру правочинів, медичних довідок, пенсійного посвідчення. Відповідач [PERSON], яка є матір'ю спадкодавця, не приймала участі в матеріальному утриманні свого сина в період часу коли він перебував у важкому стані, не надавала йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності та потребі від інших осіб у виконанні життєво-важливих функцій, ухилялась від цього, не відвідувала та не цікавилась його здоров'ям. Вищевказані обставини також підтверджуються показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні надали покази про те, що з 1995 року позивач проживала разом із померлим [PERSON] однією сім'єю. [PERSON] хворів, у нього були проблеми із зором та він хворів на цукровий діабет. [PERSON] ніяким чином [PERSON] не допомагала, участі у лікуванні або у придбанні ліків не приймала, дуже рідко його провідувала. При цьому відповідач в судовому засіданні особисто підтвердила факт того, що вона працювала в Греції, є матеріально забезпеченою, тобто мала можливістю матеріально утримувати та надавати допомогу по догляду непрацездатного сина. Дана обставини також вбачаються в показах свідка [PERSON], який в судовому засіданні підтвердив матеріальну забезпеченість його матері. Стосовно наданих відповідачем доказів, суд вважає, що вони не доводять тих обставин, що [PERSON] надавала будь-яку допомогубезпорадному сину і не доводять того, що їй чинились будь-які перешкоди у здійсненні такого обов'язку. Заперечення відповідача ґрунтуються на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та вищевказані норми, суд вважає, що матір спадкодавця [PERSON], яка ухилилася від надання [PERSON] допомоги, що через тяжку хворобу був у безпорадному стані, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги, піклування, слід усунути від права на спадкування за законом. На підставі наведеного та

Outcome: approved