Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем з 23 жовтня 1993 року по 15 листопада 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі з відповідачем за сімейні кошті придбано земельну ділянку площею 0,1553 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. На вказаній земельній ділянці подружжям було за спільні сімейні кошти побудовано житловий будинок [ADDRESS], державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та реєстрацію житлового будинку було оформлено на ім'я відповідача. Позивачка вважає, що відповідно до чинного законодавства вказане майно є спільним майном подружжя, а тому позивач має право на 12 частину спільно придбаного майна та виділ його в натурі. Згоди щодо добровільного поділу майна сторони не досягли. В ході судового розгляду позивачка уточнила свої позовні вимоги, в заяві від 02.04.2013 року позивач просить суд розділити спільне майно, визнати за позивачем 12 частину житлового будинку [ADDRESS] та 12 частину земельної ділянки , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділивши вказане майно в натурі відповідно до варіанту судової будівельно-технічної експертизи та виділити ? частину вантажного автомобіля «Газель» та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що в період шлюбу окрім майна, яке вказала позивач за первісним позовом, подружжям за власні кошти придбано автомобіль САЗ 3507 , 1987 року випуску, д.н.з.[NUMBER] , автомобіль ЗИЛ 431412 . 1986 року випуску , д.н.з. [NUMBER] дані автомобілі знаходяться у володінні позивача [PERSON] Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що ним в період після розірвання шлюбу ним за особисті кошти було проведено оздоблювальні роботи житлового будинку на загальну суму 189000 грн На підставі наведеного, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить розділити в натурі житловий будинок [ADDRESS] відповідно до варіанту 1 , виділивши йому у власність , як співвласнику 2 приміщення та господарські будівлі і споруди, розділити земельну ділянку по [ADDRESS] , виділивши йому його частину в натурі та застосувати право земельного сервітуту , як співвласнику 2 , відповідно до висновку експерта, стягнути з [PERSON] в рахунок компенсації вартості частки рухомого майна в сумі 80142,09 грн., автомобіль САЗ 3507 , 1987 року випуску, д.н.з.[NUMBER] , автомобіль ЗИЛ 431412 . 1986 року випуску , д.н.з. [NUMBER] залишити у володінні [PERSON] та стягнути судові витрати. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, ствердила суду, що погоджується на поділ та виділення ? частини житлового будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту 1 судово-будівельно-технічної експертизи, як співвласник 1, стягнувши з відповідача [PERSON] компенсацію за відступ від ідеальної частки у майні в сумі 114600 грн., підтвердила суду, що доказів, того, що вантажний автомобіль «Газель» є об'єктом спільної сумісної власності подружжя у позивача немає, проти зустрічного позову заперечила частково, посилаючись на те, що автомобілі САЗ 3507 та ЗИЛ 431412 в період шлюбу були продані іншим особам та відсутні у користуванні [PERSON], крім того у неї відсутні правові підстави на керування вказаними автомобілями та заперечила проти стягнення з [PERSON] компенсації в рахунок компенсації вартості частки рухомого майна в сумі 80142,09 грн. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги зустрічного позову підтримали та просять їх задовольнити, а позовні вимоги первісного позову визнали частково, не заперечувати проти поділу та виділення ? частини житлового будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту 1 судово-будівельно-технічної експертизи, як співвласник 2, стягнувши з відповідача [PERSON] компенсацію за відступ від ідеальної частки у майні в сумі 114600 грн., проти виділу ? частини вантажного автомобіля «Газель» заперечив, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині. Вислухавши у судовому засіданні, пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Як вбачається із справи, спірні відносини між сторонами є сімейними та пов'язані з поділом спільного сумісного майна. Судом встановлено, що між сторонами 23.10.1993 року зареєстрований шлюб, який 15.11.2012 року розірвано, що підтверджується копією рішення Вишгородського районного суду від 15.11.2012 року. Встановлено, що за час шлюбу сторонами по справі було набуте майно, а саме: придбано на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.2003 року № 208земельну ділянку площею 0,1553 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 431181 від 16.05.2003 року (а.с.5-8). На вказаній земельній ділянці подружжям було за спільні сімейні кошти побудовано житловий будинок [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок зареєстрований за відповідачем [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.06.2013 року (а.с. 45). На підставі ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ набута, за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що земельна площею 0,1553 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та на ній побудовано житловий будинок [ADDRESS] придбані подружжям під час шлюбу, частки майна сторін є рівними, тому позовні вимоги позивача [PERSON] в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В силу ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10. 1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власності можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв»язку з цим ідеальних часток і присудження грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Згідно ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно ч. 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно проведеної у справі будівельно-технічної експертизи від 27.05.2014 року суду надано два варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд та варіант розподілу земельної ділянки. Зважаючи на те, що сторони в судовому засіданні погодилися на запропонований експертом варіант 1 відповідно до висновку експертизи , як співвласник 1 - [PERSON], а співвласник 2 - [PERSON], виділивши їм приміщення та господарські будівлі і споруди в натурі, стягнувши з відповідача [PERSON] компенсацію за відступ від ідеальної частки у спільному майні в сумі 114600 грн. та розподіл земельної ділянки, застосувавши право земельного сервітуту , як співвласнику 2 , відповідно до висновку експерта, то суд приходить до висновку що саме 1- варіант судової будівельно- технічної експертизи буде найбільш прийнятним для кожного співвласника. Вивчивши варіанти виділу частки в натурі та вислухавши думку співвласників по цим варіантам, суд вважає можливим вибрати перший варіант розділу будинку з надвірними будівлями і спорудами в натурі згідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 27.05.2014 року, за яким співвласнику 1 - [PERSON] виділяється: - підвал літ.»а під А» : 1-1 площею 15,1 кв.м вартістю 64582 грн., 1-4 площею 10,3 кв.м., вартістю 44052 грн., 1-5 площею 14,0.кв.м., вартістю 59877 грн., всього по підвалу 39,4 кв.м., вартістю 168511 грн. - перший поверх житлового будинку літ.»А»: 1-12 площею 8,4 кв.м., вартістю 42654 грн., 1-11 площею 14,7 кв.м., вартістю 74645 грн., 1-6-б площею 3,5 кв.м., вартістю 17773 грн., 1-8 площею 2,3 кв.м., вартістю 11679 грн., 1-9 площею 1,8 кв.м., вартістю 9140 кв.м, 1-10 площею 5,4 кв.м., вартістю 27421 грн., 1-13 площею 21,6 кв.м. , вартістю 109683 кв.м., всього по першому поверху 57,7 кв.м., вартістю 292995 грн. -вхід до підвалів літ»ап» вартістю 10152 грн., сходи літ.»ас» вартістю 1128 грн., всього по будинку 97,10 кв.м., вартістю 472786 грн., огорожа літ «№1, ? частина вартістю 7435 грн. всього по господарським будівлям та спорудам 7435 грн., всього по домоволодінню 480 221 грн. Співвласнику 2 - [PERSON] виділяється : - підвал літ.»а під А» : 1-2 площею 11,5 кв.м вартістю 49185 грн., 1-3 площею 15,3 кв.м., вартістю 65437 грн., всього по підвалу 26,8 кв.м., вартістю 114622 грн. - перший поверх житлового будинку літ.»А»: 1-6-а площею 13,3 кв.м., вартістю 67536 грн., 1-7 площею 2,3 кв.м., вартістю 11679 грн., всього по першому поверху 15,6 кв.м., вартістю 79215 грн. -другий поверх житлового будинку літ.»А»: 1-14 площею 16,9кв.м., вартістю 85816 грн., 1-15 площею 9,8 кв.м., вартістю 49763 грн., 1-16 площею 2,0 кв.м., вартістю 10156 грн., 1-17 площею 1,6 кв.м., вартістю 8125 грн., 1-18 площею 5,8 кв.м., вартістю 29452 кв.м, 1-19 площею 28,3 кв.м., вартістю 143704 грн., 1-20 площею 17,8 кв.м. , вартістю 90387 кв.м., всього по другому поверху 82,20 кв.м., вартістю 417403 грн. -ганок літ.»аг» вартістю 5640 грн., тераса літ.»ав1» вартістю 12408 грн., балкон літ.»аб» вартістю 25945 грн., всього по будинку 124,6 кв.м., вартістю 655233 грн., гараж літ.»Б» вартістю 46753 грн., огорожа літ «№1, ? частина вартістю 7435 грн. всього по господарським будівлям та спорудам 54188 грн., всього по домоволодінню 709421 грн. Відступ від ідеальних часток становить: по площі в житловому будинку для співвласника 1 (44%) на 13,75 кв.м. менше, для співвласника 2 (56%) - на 13,75 кв.м. більше; -по вартості житлового будинку для співвласника 1 (42%) - на 91 223,5 грн. менше, для співвласника 2 (58%) - на 91223,5 грн. більше; - по вартості домоволодіння для співвласника 1 (40%) - на 114600 грн. менше, для співвласника 2 (60%) - на 114600 грн. більше. Для здійснення даного варіанту виділу частки в натурі необхідно: провести наступні ремонтно-будівельні роботи: в підвальній частині житлового будинку: -замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-3 та 1-5; -на першому поверсі житлового будинку: -замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-6 та 1-13; -приміщення 1-6 розділити перегородкою так, як запропоновано на схемі в Додатку №1 до висновку експертизи , при цьому воно буде розділено на приміщення 1-6-а, площею 13,3 кв.м та приміщення 1-6-б площею 3,5 кв.м. Крім того необхідно [PERSON] влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-12 та 1-13., а [PERSON] влаштувати кухню в приміщенні 1-19, що розташована на другому поверсі житлового будинку. Вибраний судом варіант виділу частки в натурі не зачіпає інтересів обох сторін, так як їм виділяються практично ті частки житлового приміщення у будинку, які належать їм у праві спільної часткової власності, вони повністю ізолюються один від одного, і в цілому відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності. У зв'язку з тим, що відступ від ідеальних часток [PERSON] по площі житлового будинку на 13,75 кв.м менше, відступ від ідеальних часток по вартості домоволодіння на 114600 грн. менше ніж у другого співвласника [PERSON], суд вважає необхідно стягнути з відповідача в рахунок компенсації за відступ від ідеальної долі частини майна. Крім того, з огляду на згоду сторін щодо запропонованого варіанту поділу земельної ділянки відповідно до висновку експертизи , суд вважає за необхідне виділити на праві власності [PERSON] та [PERSON] в натурі ? частину земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] згідно варіанту судової будівельно-технічної експертизи №8068/13-43/5808/5809/14-43 від 27 травня 2014 року: а саме виділити [PERSON] земельну ділянку площею 776,5 кв.м., що має форму неправильного багатокутника і обмежена лініями розподілу, які проходять через точки 1-2-9-10-11-4-5-6-7-8-А-Д-1. Виділити на праві власності [PERSON] -земельну ділянку площею 776,5 кв.м., що має форму неправильного багатокутника і обмежена лініями розподілу, які проходять через точки 1-2-3-4-5-6-7-8-В-Г-1. До частини земельної ділянки застосувати право безоплатного постійного земельного сервітуту в інтересах співвласника [PERSON] для ремонту, обслуговування тощо виділеної йому частини житлового будинку, прокладання та обслуговування , в разі необхідності комунікацій до частини житлового будинку, ділянка площею 37,1 кв.м. має форму неправильного багатокутника і обмежена лініями, що проходять через точки 2-12-12-14-15-5-4-11-10-9-2. Що стосується позовних вимог позивача [PERSON] щодо виділу ? частини вантажного автомобіля «Газель», суд приходить до висновку, що вони є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано суду всупереч ст.60 ЦПК України належних та допустимих доказів, що даний вантажний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Згідно із положеннями ст. 71 СК України та п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», від 21.12. 2007 року № 11, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. п.30 даної Постанови передбачено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі У судовому засіданні встановлено, що автомобіль САЗ 3507 , 1987 року випуску, д.н.з.[NUMBER] , та автомобіль ЗИЛ 431412 1986 року випуску, д.н.з. [NUMBER] було придбано сторонами в період шлюбу та зареєстровані за [PERSON], що підтверджується довідкою Центру ДАІ з обслуговування Вишгородського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 06.06.2014 року (а.с.202-203). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 04.01.2011 року уповноважила [PERSON] розпоряджатися (продати за умови сплати податку з доходів фізичних осіб, передати в оренду) за ціну та на умовах на його розсуд належним їй автомобілем ЗИЛ 431412 1986 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. З пояснень представника позивача вбачається, що вказані автомобілі в період шлюбу були продані іншим особам по довіреності, вказані автомобілі у позивача не знаходяться у користуванні, у позивача відсутнє посвідчення водія на вказану категорію права керування такими автомобілями та відсутній намір на користування вказаних автомобілів, що не спростовано відповідачем. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що в період шлюбу вказані автомобілі були передані іншим особам по довіреності. [PERSON] не звертався з вимогою про повернення вказаних автомобілів у власність подружжя. Відповідача [PERSON] не надав суду всупереч ст.60 ЦПК України доказів того, що [PERSON] здійснила відчуження вказаних автомобілів на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Що стосується стягнення коштів за проведення оздоблювальних робіт в житловому будинку в сумі 22876,09 грн., суд Суд також враховує і те, що відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», члени сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст. 156 ЖК обов'язок, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно. Позивачем за зустрічним позовом не представлено жодних належних та допустимих доказів того, що останній поніс затрати, внаслідок яких вартість будинку істотно збільшилася. Безперечно, суд надає віри поясненням про те, що ремонтні роботи в будинку проводились за участю позивача, оскільки такий факт не заперечується самим відповідачем, однак підтвердження того, що ремонтні роботи проведено з істотним підвищенням вартості майна в судовому засіданні не встановлено. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial