Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заяву, яку уточнила до початку розгляду справи за суттю та просила усунути перешкоди у користуванні квартирою № 6 будинку № 6 по вулиці Дружби у м.Херсоні, мотивуючи тим, що їй та третім особам [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках спірна квартира, у якій зареєстрований також її брат - відповідачі у справі, який з 2002 року у спірному житлі не проживає, своїх речей в спірному житлі не має. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам, вказала, що брат у 2002 році був засуджений, після звільнення у 2006 році в квартирі так і не зявився, замки вони не міняли, він має ключ. Вважає, що відповідачі не проживає в спірному домоволодінні більше ніж 10 років без поважних причин, зазначила, що батьки престарілі, останній час їм постійно дзвонять з банків, приходять судові документи щодо боргу брата, що дуже тяжко сприймається ними, [PERSON] взагалі перебуває зараз на стаціонарному лікуванні. Ніяких перешкод у користуванні квартирою для відповідача вони не чинили, добровільно відповідач зі спірного приміщення не виписується. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України, оскільки більш ніж 1 рік не проживає у спірному житлі без поважних причин. Треті особи в судове засідання не зявилися про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, їх явка обовязковою судом не визнавалася, тому суд прийшов до висновку про розгляд справи у їх відсутність. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач є братом позивача, в квартирі проживають позивач, її батьки, відповідач у спірній квартирі не проживає більш ніж один рік, зі слів свідка [PERSON] з 2003 року (з цього часу вона мешкає в квартирі № 2 цього будинку), а зі слів свідка [PERSON] 13-15 років, також їм невідомі випадки того, що позивач або хтось інший перешкоджали відповідачу проживати у квартирі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та\~ час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив. В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, заслухав пояснення позивача та її представника, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира 6, що розташована за адресою: м.Херсон, вул. Дружби, будинок 6, належить на праві сумісної власності позивачеві [PERSON], третім особам [PERSON], [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, виданого згідно з наказом № 2720ж від 27 серпня 1993 року (арк. справи 5-6). З актів від 27.10.2005 року 14.09.2004 року вбачається, що відповідач [PERSON] фактично не проживає за адресою: [INFO] (арк. справи 7,8) з 1997 року. Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою достовірно не менш ніж 13 років підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач та треті особи не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, він досі має ключі від житлового приміщення. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власниками житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні достовірно щонайменш з 2003 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню такими в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved