Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 28.07.1995 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 508. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з вересня 2019 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. В позовній заяві позивач зазначила, що вона з відповідачем, починаючи з вересня 2019 року проживають за різними адресами, а тому надання строку для примирення вважає недоцільним. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від позивача [PERSON] та представника позивача - адвоката Пасмурової І.О. до суду надійшли заяви, в яких вони просили справу розглянути за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідачем у встановлений судом строк подано відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечував проти розірвання шлюбу та вважав, що йому та позивачу необхідний час для мирного спілкування з метою налагодження шлюбних стосунків. В поданому відзиві відповідач не спростовував того, що він з позивачем спільно не проживають починаючи з вересня 2019 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 28.07.1995 року, який зареєстровано Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 508. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких в свідоцтві про народження, записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю - позивач [PERSON] . Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved