Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 червня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №41. Мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися, вони з відповідачкою зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені з вересня 2016 року, проживають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим і не суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про поділ майна, стягнення аліментів та місце проживання дитини відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання 29 листопада 2016 року не з'явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання 29 листопада 2016 року не з'явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с.24). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №41 (а.с.10), в період якого у них народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.11). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обов'язки, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з вересня 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про поділ майна, утримання та про місце проживання дитини на час розгляду справи відсутній, дитина проживатиме з відповідачкою. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з вересня 2016 року та до цього часу не поновили їх, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.24). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). На підставі викладеного,

Outcome: approved