Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 06.06.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають сина [PERSON] [INFO], відповідач ухиляється від утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає, вона не працює, доглядає сина, який має інвалідність, а тому також потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки він працює, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно до досягнення сином 5-річного віку. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги щодо строку сплати аліментів на її утримання до 25.08.2016 року включно, оскільки по цей час їй надано відпустку по догляду за дитиною, щодо решти вимог, то позов підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно з п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, по справі встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2012 року, мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дитини. Як вбачається з довідки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 1 від 24.06.2015 року, позивач разом з дитиною зареєстрована і проживають по вулиці 2-га 40 років Жовтня,26 в м. Білій Церкві. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ч.2 цієї статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб аліментів не сплачує, з 05.09.2007 року постійно працює на посаді електрика в Технолого-економічному коледжі Білоцерківського національного аграрного університету. За ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому з врахуванням всіх вищенаведених обставин суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], 1/4 частину заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позивач також просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання по догляду за дитиною до 25.08.2016 року в розмірі 1/6 частини його заробітку /доходу/ щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що син сторін [PERSON] є дитиною-інвалідом віком до 18 років, що стверджується копією медичного висновку від 23.06.2015 року за № 422, який дійсний до 23.06.2020 року. Крім того, згідно довідки управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, [PERSON] призначено допомогу відповідно до Закону України «Про державну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам». Відповідно до наказу Технолого-економічного коледжу Білоцерківського НАУ від 28.08.2015 року № 99-к, [PERSON] продовжено відпустку по догляду за дитиною на період з 30.08.2015 року по 25.08.2016 року згідно довідки ЛКК № 522 від 25.08.2015 року, так як дитина має статус інваліда та потребує домашнього догляду. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. А як передбачено ч.4 цієї статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку /доходу/ другого з подружжя і /або/ у твердій грошовій сумі /ст.80 СК України/. Як вказано вище, відповідач є працездатним, має постійне місце роботи і джерело доходів, аліментів на утримання інших осіб не сплачує, тобто, він є спроможним надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання на час перебування її у відпустці по догляду за дитиною. Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дружини, які будуть стягуватися з відповідача, - 1/6 частину його заробітку /доходу/. Тобто, при визначенні розміру аліментів судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За ст.ст. 79, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Даний позов подано до суду 22.07.2015 року, але за згодою сторін аліменти присуджуються з 01.08.2015 року. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом. За ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави в розмірі 243 грн.60 коп. Згідно ст.367 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved