Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Ірпінської міської ради народних депутатів № 106/1 від 23.04.1988 їй надано для проживання 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідно до вказаного рішення, квартира надавалась для проживання двох осіб - [PERSON] та сина [PERSON] . 16 вересня 1995 року, [PERSON] , уклав шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу [PERSON] почала проживати разом із [PERSON] та [PERSON] в двокімнатній квартири, а пізніше і зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . [INFO] народився онук позивача, [PERSON] . Місце проживання онука було також зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 07 вересня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відразу, після розірвання шлюбу, [PERSON] виїхала з квартири та почала проживати у фактичних шлюбних відносинах з громадянином [PERSON] в квартирі за його адресою: [ADDRESS] , Фактично, з 2004 року, [PERSON] не проживала за адресою: [ADDRESS] . З позовної заяви вбачиється, що згідно розпорядження Виконкому №12 від 30.01.1998 року [PERSON] та [PERSON] , отримали у власність квартиру [ADDRESS] . Вказане підтверджується Свідоцтвом про право власності №113 від 03.02.1998 року. Проте, рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2005 року вказане розпорядження та свідоцтво про право власності на квартиру було визнано недійсним та постановлено рішення про вселення [PERSON] до квартири. Відповідно до постанови державного виконавця від 24.12.2009 року вказане рішення було виконано, [PERSON] було вселено в квартиру шляхом надання ключів від вхідних дверей. Проте, незважаючи на вказане рішення [PERSON] фактично продовжувала постійно проживати за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна донька - [PERSON] . З моменту народження [PERSON] постійно проживала з батьками за адресою: [ADDRESS] . Пізніше, [PERSON] та [PERSON] почали фактично проживати за адресою: [ADDRESS] , де проживають і по теперішній час. З невідомих позивачу причин, [PERSON] 25 вересня 2019 року зареєструвала місце проживання своєї доньки за адресою: [ADDRESS] . Позивач звертає увагу суду на те, що [PERSON] не є членом її сім`ї, вона жодного дня фактично не проживала у вищевказаній квартирі. Крім того, позивач зазначає, що реєстрація місця проживання відповідачів, за адресою квартири, в якій вони фактично не проживають - порушує її права як особи, якій надавалась ця квартира для проживання, та яка проживає в цій квартирі. Відповідачі не приймають участі в утриманні квартири, не сплачують комунальні послуги, хоча вартість деяких з них розраховується з кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Відтак позивач змушена платити за осіб, які в квартирі не проживають. Оскільки відповідачі зареєстровані в квартирі, вони є членами домогосподарства, тому позивач позбавлений права отримати житлову субсидію. У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням 2-х кімнатною квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та публікацією оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа Ірпніський МВ ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київські області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без представника Ірпніський МВ ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київські області. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення\~виконавчого комітету\~Ірпінської міської\~ради народних\~депутатів №106/1\~від 23.04.1988,\~надано 2-х\~кімнатну квартири\~ [ADDRESS] \~ [PERSON] на сім`ю із 2-х людей: [PERSON] -заяавник, [PERSON] - син заявника. Згідно Довідки, виданої КП «УЖКГ «ІРПІНЬ», від 13.01.2020 №12 встановлено, що за адресою: квартира [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1953 р.н., [PERSON] , 1972 р.н. - син, [PERSON] , 2012 р.н. - онука, [PERSON] , 1996 р.н. онук, [PERSON] , 1975 р.н.- колишня невістка, [PERSON] , 2006 р. н.- дочка колишньої невістки. Згідно Акта\~депутата Ірпінської\~міської ради\~Ващенко В.\~М.\~від 02.11.2006\~встановлено,\~що зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] ,\~1975 р.н., з вересня 2004 року фактично за вказаною адресою не проживає. Згідно Акта\~депутата Ірпінської\~міської ради\~Михайлова С.\~І.\~від 09.06.2010\~встановлено,\~що зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] ,\~1975 р.н., з 09.11.2009 року фактично за вказаною адресою не проживає. Згідно Акта\~депутата Ірпінської\~міської ради\~Гачкова А.\~М.\~від 19.12.2011\~встановлено,\~що зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] ,\~1975 р.н., з вересня 2004 року фактично за вказаною адресою не проживає. Згідно Акта\~депутата Ірпінської\~міської ради\~Пащинського О.\~С.\~від 06.11.2019\~встановлено,\~що зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] ,\~1975 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н., з 2006 року фактично за вказаною адресою не проживають. Згідно Акта\~депутата Ірпінської\~міської ради\~Пащинського О.\~С.\~від 01.09.2020\~встановлено,\~що зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] ,\~1975 р.н. та [PERSON] , 2004 р.н., з 2006 року фактично за вказаною адресою не проживають. Факт реєстрації відповідачів в квартирі належній позивачу порушує її право на вільне розпорядження і користування своїм майном, оскільки в квартирі він не проживає, житлом не користується, не бере участь в утриманні житла та оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ст.\~12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства») Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у\~\~здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом\~\~про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки судом\~встановлено,\~що відповідачі [PERSON] та\~ [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] , а тому вони є такими, що втратили право користування та розпорядження зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved