Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в остаточній редакції якого просить встановити факт постійного проживання з [PERSON] однією сім'єю з 15.06.2001 року до дня його смерті - [INFO], а також визнати за нею право власності на 10/200 частини домоволодіння, розташованого [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з червня 2001 року вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах і мешкала однією сім'єю з [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 10/200 частини домоволодіння, розташованого [ADDRESS], яка належить останньому на підставі договору дарування від 18.07.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 2114 і зареєстрованого в КП «ХМБТІ» 06.07.1997 року під № 10. Позивач зазначає, що є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Спадщину вона прийняла, звернувшись у шестимісячний строк до третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадщину немає можливості, оскільки позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з спадкодавцем. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надав суду письмові заперечення (а.с. 90-93). Треті особи, [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач та [PERSON], який помер [INFO] разом мешкали однією сім'єю в домоволодінні [ADDRESS], вели спільне господарство з 2001 року і по день [PERSON] Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню. При цьому виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. На підставі договору дарування від 18.07.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ХСНО [PERSON], р. № 2114, зареєстрованого в КП «ХМБТІ» за р.№ 10 06.10.1997 року [PERSON] належить 10/200 частини домоволодіння, розташованого [ADDRESS] (а.с. 3-4). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 5). Як вбачається з акту від 02.06.2014 року, складеного мешканцями домоволодіння [ADDRESS], в квартирі № 4 [PERSON] разом з цивільною дружиною [PERSON] мешкав з червня 2001 року по день смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 6). Позивач [PERSON], за період з 2001 року по 2013 рік надглядалась в поліклініці №20 м. Харкова, перебуває на диспансерному обліку у терапевта з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ, 2стадії, згідно довідки, в якій також зазначено адреса мешкання позивача: [ADDRESS] (а.с. 33). Згідно відповіді Головного управління юстиції у Харківській області, проведеною перевіркою облікових даних державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області актових записів про шлюб на гр. [PERSON], не виявлено при повній наявності архіву. Перевірку проведено за період з 01.06.2001 року по [INFO] по первинним та поновленим актовим записам (а.с. 131). Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Третьої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 10/200 частин домоволодіння [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що у [PERSON] відсутні підстави для закликання до спадкоємства (а.с. 36). Встановлення факту проживання однією сім'єю позивача і спадкодавця, має для позивача суттєве юридичне значення і необхідне для оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявниця документально не може підтвердити факту проживання однією сім'єю з спадкодавцем. В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що позивач та [PERSON], який помер [INFO] разом мешкали однією сім'єю в домоволодінні [ADDRESS], вели спільне господарство з 2001 року і по день [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім'єю позивача з померлим [INFO] [PERSON] у період з червня 2001 року по [INFO] знайшов свого підтвердження. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Зібрані по справі докази вказують, що померлому [PERSON] належала 10/200 частини домоволодіння, розташованого [ADDRESS], спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Судом були оглянуті оригінали інвентаризаційної справи № 4660, копії якої приєднані до матеріалів справи. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим заявлені позивачем вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved