Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що з 19.01.2001 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, у якому народилася сина: [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не виплачує, угоди про розмір та добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивности, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.03.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий № 126, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved