Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім неї зареєстровані її син [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON] її колишній співмешканець. Відповідач, як піднаймач не проживає у її квартирі з вересня 2015 року, що підтверджується актом, складеним сусідами. Всі обовязки, що випливають з утримання житлового приміщення виконує вона сама, тобто протягом тривалого періоду часу вона самостійно забезпечує належне утримання приміщення та його збереження, сплачує своєчасно комунальні послуги. У звязку з тим, що змінилися умови призначення субсидій, вона не може отримати субсидію, оскільки у звязку з реєстрацією сторонніх осіб їй її не призначили, адже на даний час реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає отримати їй субсидію. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 163 в будинку № 32 по вулиці Праці в м. Суми. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Суду пояснила, що [PERSON] її колишній співмешканець, періодично їздив на заробітки до Російської Федерації. Повернувшись черговий раз додому у вересні 2015 року він без пояснень причин повідомив, що їде від неї на постійне місце проживання до Російської Федерації, забрав усі свої речі, внаслідок чого між ними стосунки були припинені. У судове засідання відповідач [PERSON], будучи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не зявився. Будь яких повідомлень про причини неявки від нього не надійшло. Судом визнано за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.05.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно довідки Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру від 11.10.2016 р. № 2937 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO], як піднаймач з 30.10.2014 року (а.с. 4). З акту № 2937 від 06.10.2016 р., складеного представником ТОВ «Форекс плюс» [PERSON] та мешканцями будинку № 32 по вулиці Праці в м. Суми: [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідач [PERSON] з вересня 2015 р. і на дату 06.10.2016 р. за адресою: м. Суми, кв. 163 , буд. 32 по вулиці Праці відсутній (а.с. 27). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] проживав за адресою: [INFO] разом з [PERSON], періодично їздив на заробітки до Російської Федерації. У вересні 2015 року виїхав до міста Москва на роботу та з того часу за місцем реєстрації в м. Суми не зявлявся, стосунки між ним та позивачем припинені. Свідок [PERSON] вказав, що відповідач особисто йому повідомив про те, що в Україну повертатися не збирається та проживати разом з позивачем не буде. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у [INFO], не проживає в ній без поважних причин з вересня 2015 року, тобто більше шести місяців. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту у обраний нею спосіб, тому позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 163 в будинку № 32 по вулиці Праці в м. Суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved