Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] - батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , народжених [PERSON] , внести зміни до актового запису за № 282 від 14 червня 2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та до актового запису за № 283 від 14 червня 2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області виключивши відомості про батька [PERSON] , зазначити батьком дітей - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем познайомились 16 вересня 2013 року. У зареєстрованому шлюбі вони не перебували, проте з початку 2015 року по листопад 2016 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю як подружжя та вели спільне господарство. Від цих стосунків у нас народились двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент народження дітей вона з відповідачем проживали окремо, відповідач залишив її, коли дізнався про вагітність, налагодити відносини не вдалось. Відтак, діти були зареєстровані в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Після народження дітей відповідач постійно спілкувався з ними та проводив час, цікавився їх особистим життям, брав участь у їх розвитку та вихованні, частково надавав матеріальну допомогу. На даний час відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку та не визнає своїх синів. З відповідачем в даний час однією сім`єю вони не проживають. Стверджує, що відповідач є батьком її синів [PERSON] та [PERSON] , однак він відмовляється мирним шляхом подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства, у зв`язку з чим позивачка змушена була звернутися до суду. Ухвалою суду від 08.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 20.11.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнає, вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Відповідач постійно спільно з позивачем ніколи не проживали, спільного господарства не вели. Більш того, з 22.08.2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та вже понад десять років постійно проживав разом із дружиною. Крім цього, просить застосувати позовну давіність до заявлених позовних вимог та відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, дали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просять позов задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила, дала пояснення аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Представник відповідача Залізничного районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його, вирішення справи покладає на розсуд суду. В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради позов підтримала. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою позивачки. Близько 7 років тому в її мами почалися стосунки з [PERSON] , який, як їй було відомо, був розлучений. Він часто приходив до них додому, вони разом проводили вільний час, разом їздили відпочивати. Певний час, а саме протягом року, він проживав разом з ними, зробив у них в квартирі ремонт, купляв деякі меблі. Їй також відомо, що відповідач хотів дітей, мама теж хотіла другу дитину, вони разом планували переїхати проживати в спільний будинок, тобто будували спільні плани на майбутнє. Згодом стало відомо, що її мама вагітна, відповідач дізнавшись цю новину дуже зрадів, але через деякий час, коли він дізнався, що буде двійня він став рідше приходити ночувати. Після народження дітей відповідач кілька разів приходив до них, проводив час з дітьми, однак згодом він перестав приходити та навідувати своїх синів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивачки, також вона знайома з відповідачем. Їй відомо, що у вересні 2013 року позивачка познайомилась з відповідачем та почала з ним зустрічатись. З 2015 р. до 2017 р. вони проживали разом у вкартирі позивачки. Весь цей час вони проживали однією сім`єю, разом ходили в гості, в тому числі і до [PERSON] , відповідач купляв різні побутові речі, продукти. Коли [PERSON] зустрічався з позивачкою, він їй розповідав, що проживає з батьками та сестрою, про офіційну дружину нікому не було відомо. Згодом вони дізнались, що відповідач одружений та що в нього народилась дитина. Однак, він стверджував, що він хоче розлучитись і будувати сім`ю з [PERSON] . Коли позивачка завагітніла, [PERSON] зрадів цьому, проте через деякий час перестав появлятись. Свідок стверджує, що діти [PERSON] , а саме [PERSON] та [PERSON] , є синами відповідача, які зовнішньо копія батька. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , також вона знайома з [PERSON] . Їй відомо, що вони зустрічались, а згодом [PERSON] почав спільно проживати з [PERSON] в її квартирі, вони вели спільне господарство та спільний побут. Згодом стало відомо, що [PERSON] вагітна, [PERSON] був радий цій вагітності, підтримував її в лікарні, так як вона знаходилась в медзакладі на підтримці. Після народження дітей свідок рідко бачила відповідача, однак зазначила, що одного разу вона бачила як [PERSON] прийшов до позивачки та приніс дітям памперси. Також він приходив на день народження дітей, коли дітям виповнився один рочок. Вона запевняє, що саме [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є колишньою сусідкою [PERSON] . Їй відомо, що позивач з відповідачем мали стосунки, [PERSON] протягом року проживав з позивачкою в її вкартирі, вони вели спільний побут, разом їздили відпочивати та планували спільне життя. Коли [PERSON] була на 3-4 місяці відповідач почав рідше появлятись, пояснюючи це тим, що йому потрібно більше працювати, щоб забезпечити сім`ю. Вона майже кожного дня бачилась як з позивачкою, так і з відповідачем, а тому стверджує, що саме [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки, також знайома з [PERSON] . Також пояснила, що [PERSON] з її сестрою перебували в стосунках, близько року вони проживали разом. Саме [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , оскільки на той час в [PERSON] були стосунки лише з відповідачем. Вони разом хотіли створити повноцінну сім`ю, планували дітей. Також зазначила, що після того, як сестра завагітніла, поведінка [PERSON] різко змінилась, він довгий час не появлявся, а згодом взагалі перестав приходити до позивачки. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є знайомим позивачки, також він знайомий з відповідачем. Також пояснив, що [PERSON] з 2015 року до 2017 року проживав з [PERSON] , вони ходили один до одного в гості. Стверджує, що відповідач розповідав про свої спільні плани на майбутнє з позивачкою. На даний час свідок з відповідачем не спілкуються. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивачи, також вона знайома з відповідачем. Зазначила, що вона знайома з позивачкою з 2007 року, а у 2009 року вони стали разом працювати. В 2013 році в [PERSON] почалися стосунки з [PERSON] . Восени 2013 року свідок познайомилась з відповідачем, вона бачила що у нього з позивачкою щирі стосунки. Літом 2014 року позивачка розповіла свідку, що їй стало відомо про те, що [PERSON] одружений і в нього народилась дитина, вона була дуже пригнічена. Згодом [PERSON] знову зустрілася з позивачкою та дізналася, що [PERSON] з [PERSON] далі разом і у них все добре. Приблизно з 2016 року вони почали разом проживати, вести спільне господарство, вони разом робили ремонт. Після того, коли відповідач дізнався, що у них буде двійня, вони перестали разом проживати. Свідок ствердила, що інших стосунків в цей період у позивачки ні з ким не було, а тому саме відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON] та, окрім цього, діти дуже схожі на батька. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною відповідача [PERSON] . Також пояснила, що вона з 2009 року проживає у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В 2014 році у неї з чоловіком народилась спільна дитина. Після того, як дитині виповнився рік, відповідач почав сумніватись у тому, що це його дитина. Вважає, що ці думки виникли у нього саме через вплив на нього [PERSON] . Про стосунки свого чоловіка з позивачкою свідок здогадувалась, проте чоловік її запевняв, що у нього з [PERSON] лише робочі стосунки. [PERSON] часто не ночував вдома, так як він їздив у відрядження. На довше ніж 2 тижні він у відрядження не їздив. Вона впевнена, що [PERSON] не є батьком дітей позивачки. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є швагром відповідача, позивачку він не знає. Вказав, що про відносини [PERSON] з позивачкою йому нічого не відомо. Ствердив, що відповідач постійно проживав і проживає зі своєю дружиною [PERSON] . Йому відомо, що [PERSON] заперечує, що діти позивачки є його. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.7 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року - дитина, наскільки це можливо повинна знати своїх батьків і мати право на їх піклування за нею. Статтею 8 Конвенції передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /том 1 а.с. 9/. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /том 1 а.с. 11/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України /том 1 а.с. 25/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України /том 1 а.с. 26/. З свідоцтв про хрещення дітей вбачається, що батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /том 1 а.с. 23, 24/. В судовому засіданні позивачка та її представник заявили клопотання про призначення по справі судової генетичної експертизи для з`ясування питання щодо встановлення батьківства відповідача. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.08.2019 року по даній справі призначено судову генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України /дослідження молекулярно-генетичні/ /том 1 а.с. 83/. Як вбачається з повідомлення Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення експертизи від 25.09.2019 року № 10/662, [PERSON] у визначений експертом час до Львівського НДЕКЦ МВС не з`явився, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію /том 1 а.с. 97-99/. В подальшому, за клопотанням позивачки та її представника, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2019 року по даній справі вдруге було призначено судову генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (відділення судово-генетичної ідентифікації) /том 1 а.с. 142/. Представником відповідача була подана апеляійна скарга на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2019 року про призначення судової генетичної експертизи /том 1 а.с. 145-148/. Постановою Львівського апеляційного суду від 25.02.2020 року апеляійну скаргу залишено без задоволення. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2019 року залишено без змін /том 1 а.с. 177-180/. У зв`язку з вищенаведеним справа була скерована на експертизу, однак як вбачається з листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи судово-медичного лабораторного відділу відділення судово-медичної генетичної ідентифікації від 18.08.2020 року № 100-652/2148 ухвала суду повернута без виконання, тому що 14 серпня 2020 року [PERSON] на відбір зразків крові не з`явився /том 1 а.с.202/. Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.20 п.1 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved