Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 26.08.2017 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відразу після реєстрації шлюбу між нею та відповідачем почали виникати сварки, суперечки, що негативно впливало на їх подальші стосунки. Всі її спроби зберегти сім'ю ні до чого не привели, відповідач свою поведінку не змінив. А після застосування відповідачем до неї насильства, зрозуміла, що жити разом вони не зможуть. Після черговою сварки відповідач зібрав всі свої речі та пішов до своїх батьків. Через деякий час вона запропонувала йому розірвати шлюб в органах РАЦС, але він відмовився. У зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. За клопотанням відповідача щодо надання судом строку на примирення, 02.03.2018 року провадження зупинено у зв'язку з наданням сторонам строку на примирення. Ухвалою від 02.05.2018 року провадження відновлено. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.08.2017 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 704,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved