Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 12 червня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей. З 24 червня 2020 року разом з дітьми проживають окремо від чоловіка. Причиною окремого переїзду були неодноразові випадки фізичного та психологічного насильства щодо неї та дітей. За час окремого проживання були спроби мирного врегулювання конфліктів щодо виховання та утримання спільних дітей, однак її прохання не були почуті. Дійшла до переконання, що спільне життя з відповідачем абсолютно неможливе. Їх діти також почуваються значно краще, аніж під час проживання з відповідачем. Ухвалою від 19 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем усунені. Ухвалою від 16 липня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що не проживає спільно з відповідачем більше року, спільного майна не мають. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, хоча заперечив факт фізичного чи психологічного насильства щодо позивача та дітей. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11 березня 2008 року та свідоцтво про народження серії [NUMBER] відповідно). Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved