Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач\~звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В них народилося семеро дітей, які перебувають на її утриманні. Після розлучення, на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 13.03.2008 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей. Станом на 01.09.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 97883.54 грн.. В звязку з несплатою відповідачем аліментів матеріальне становище позивача значно погіршилось. Вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сімї, двоє дітей студентів змушені були залишити навчання у вищих навчальних закладах. Просить стягнути з [PERSON] в її користь неустойку за несплату аліментів в сумі 5400.00 грн.. Позивач в судове засідання не зявилася, 22.10.2015 року подала до суду уточнену позовну заяву від 31.08.2015 року, в якій просить стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів в розмірі 11365.70 грн., з яких: 6594.90 грн. розмір неустойки за період з 01.02.14 р. по 01.09.15 р., 4770.80 грн. згідно довідки № 03-27/8634 відділу ДВС. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що на день звернення до суду позивач разом з неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають [INFO], що стверджується довідкою Рудко-Козинської сільської ради № 382 від 31.08.2015 року (а.с.2). Відповідно до ч.1\~ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.09.2015 року становить 97883.54 грн. (а.с.3). Згідно повідомлення відділу ДВС Рожищенського РУЮ від 31.08.2015 року № 03-27/8634 станом на 01.09.2015 року боржником сплачено борг частково у розмірі 700 грн., залишок нестягнутої суми становить 4770.80 грн. (а.с.4). Судом встановлена заборгованість по сплаті аліментів, тому відсутність своєї вини в її виникненні має доводити особа, яка сплачує аліменти. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість перед позивачем виникла у результаті несвоєчасної та неповної виплати відповідачем присуджених за рішенням суду аліментів. Суд оцінює, що дана заборгованість виникла саме з вини відповідача [PERSON]. Оскільки, відповідач невчасно сплатив аліменти, то позивач на підставі\~ст. 196 СК України має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в уточненій позовній заяві подала суду розрахунок неустойки з 01.02.2014 року по 01.09.2015 року, згідно якого розмір неустойки становить 6594.90 грн. та 4770.80 грн. згідно повідомлення № 03-27/8634 відділу ДВС Рожищенського РУЮ. Зважаючи на те, що позивач у своїх позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача неустойку з 01.02.2014 по 01.09.2015 (1157 грн. :100 х 30 днів х 19 місяців = 6594.90 грн.), тому її вимоги в цій частині є підставними. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 196 СК України\~суд може зменшити розмір неустойки за весь час прострочення сплати аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач не просив суд зменшити йому неустойку, не надав суду відомостей про його сімейний та матеріальний стан.\~ Вирішуючи спір, суд відмовляє у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 4770 грн., з тих підстав, що законодавство України з правовідносин, які виникли між сторонами, не містить положень про повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання. \~Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по аліментам утворилась після постановлення судом рішення про стягнення аліментів на користь позивача, які стягуються на підставі виконавчого листа. Вказані правовідносини регулюються\~Законом України «Про виконавче провадження», а тому, обчислений у справі розмір заборгованості не підлягає стягненню шляхом повторного винесення рішення, а вказана сума стягується у порядку, встановленому\~Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та з відповідача слід стягнути неустойку за несплату аліментів в розмірі 6594.90 грн..\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивача 243.60 грн. оплаченого судового збору. В решті позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial