overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 18.11.1995 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя не склалося через взаємне непорозуміння та несхожість характерів. Під час сумісного проживання між ними постійно виникали сварки на побутовому підґрунті. На даний час вони не проживають разом постійно. Позивач вважає, що їх родина розпалася остаточно і поновити її неможливо, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «Денисенко». До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-КИ № 323243, згідно якого 18.11.1995 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після укладення шлюбу : «Денисенко»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 246434, з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АЕ № 332155; копією паспорта [PERSON], серія АЕ № 725229. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 18.11.2006 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя не склалося через взаємне непорозуміння та несхожість характерів. Під час сумісного життя між ними постійно виникали сварки на побутовому підґрунті. На даний час вони разом не проживають. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно і поновити її неможливо. У звязку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «Пушкарьова». До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 064644, згідно якого 18.11.2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Пушкарьова»; копіями свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 507356; свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 113679, з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; довідкою про склад сімї від 15.11.2016 року, згідно якої діти проживають разом з матірю [PERSON]; посвідкою на постійне проживання [PERSON] серія ДП № 21453/1201; копією паспорта [PERSON], серія МЕ № 273955. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 29.07.2016 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є неповнолітня дитина. Під час шлюбу відповідач погано ставився до позивача, зловживав спиртними напоями. Знаходячись в нетверезому стані, постійно влаштовував в сімї сварки, ображав. Крім того, відповідач не забезпечував сімю матеріально і тимчасово не працює. Позивач неодноразово просила відповідача змінити свою поведінку та відношення до сімейних обовязків, однак він своєї поведінки не змінив, а його поведінка стала нестерпною. В наслідок цього, між ними склалися неприязні стосунки і подальше спільне подружнє життя стало неможливим. На даний час їх сімя фактично розпалася. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 339947, згідно якого 29.07.2016 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Черкасова»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 619348, з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON], вона знаходиться у шлюбі з 04 жовтня 2014 року. Шлюб зареєстрований Майською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені у березні 2015 року. Їх сімя фактично розпалася через постійні непорозуміння між ними та різні погляди на сімейні стосунки. Його ставлення до сімї привели до розгляду і фактично припинення шлюбних відносин. З вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересами сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. На її пропозиції розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. У звязку з зазначеним просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідачач судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №290567, згідно якого 04.10.2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3); Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з березня 2015 року, спільне життя поміж ними не складається, через постійні непорозуміння між сторонами та різні погляди на сімейні стосунки, відсутність між сторонами взаємопорозуміння і довіри, дітей від шлюбу сторони не мають, розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та виховання дитини. Навпаки, його ставлення до сім'ї привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин, починаючи з травня 2014 року. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 28.08.2014 року сторонам було надано строк на примирення терміном чотири місяці, однак це позитивних результатів не дало. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище: «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, враховуючи відсутність примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 17.07.2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу «[PERSON]»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], згідно якого його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серії [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1997 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Останнім часом подружні стосунки з відповідачем погіршилися. Відповідач зловживає спиртними напоями, чинить вдома сварки та бійки. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду їх сімї є втрата взаєморозуміння, несумісність характерів, втрата поваги один до одного. Позивач вважає, що збереження їх сімї неможливо і суперечить їх інтересам. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «Житченко». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження серія І-КИ № 025720, згідно якого 02.08.1997 року одружилися [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після одруження : «Житченко»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 035833; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 247765, з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АЕ № 726295; копією паспорта [PERSON], серія АО № 363850. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.09.1996 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося через несхожість характерів, між ними постійно виникали сварки, вони втратили почуття любові та взаємоповаги, у зв'язку з чим шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року, фактично їх нічого не пов'язує. Позивач вважає, що знаходження в такому шлюбі суперечить її інтересам. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється. У зв'язку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], згідно якого 06.09.1996 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року. Дошлюбне прізвище позивача - «[PERSON]». Від сумісного життя сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що сім'я розпалась на початку 2014 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач часто приходив додому у нетверезому стані, вчиняв в сім'ї скандали, дебоші, ображав та принижував честь та гідність позивача, приводив жінок додому до позивача, зраджував останній в подружній вірності. На неодноразові прохання та вмовляння позивача змінити свою поведінку і відношення в сім'ї відповідач не реагував. Тому позивач припинила з відповідачем шлюбні відносини і в теперішній час не бажає їх поновлювати по вищевказаній причині. Тим більше наразі відповідач засуджений Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу до реальної міри покарання і з травня 2014 року відбуває покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Спору про розподіл майна між сторонами не має. Позивач створила іншу сім'ю і проживає з іншим чоловіком. У зв'язку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, та після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, але згідно позовної заяви вона просила розглядати справу без її участі. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність у сторін дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER], згідно якого 10.08.2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією паспорта [PERSON], [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved