Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом 15.02.2019 року мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Узинської міської Ради народних депутатів 19.12.1995 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину, їй належить на праві власності\~ 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Відповідачу, її колишньому чоловіку, належить на праві власності 1/4 частина вказаної квартири та 1/4 частина квартири належить сину, третій особі у справі. Спірна квартира є двокімнатною та складається з приміщень: кімнат: 1-а площею 10,10 кв.м. та 2- а- 16,60 кв.м., кухні площею 6,90 кв.м., ванної кімнати 3,00 кв.м., коридору, туалету та кладової. Ринкова вартість квартири, згідно звіту про незалежну оцінку майна від 02.10.2018 року становить 105 854,00 грн., отже вартість 1/4 частина складає 26464,00 грн. Вона з відповідачем вже не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства,\~ з 2000 року не підтримує з нею жодних зв`язків, після розірвання шлюбу відповідач поїхав проживати до іншої жінки, у квартирі не зареєстрований та місце його реєстрації на даний час невідоме. З приводу розшуку відповідача вона зверталася до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, оскільки бажала вирішити питання з квартирою в позасудовому порядку, однак звернення позитивного результату не дало З 2000 року вона одна утримує квартиру, несе витрати по сплаті комунальних послуг, провела поточні та капітальний ремонти за власні кошти та утримує майно в належному стані. Враховуючи, що частка відповідача у квартирі є незначною, згідно технічного паспорту на квартиру виділити в натурі житлове приміщення (кімнату) ) неможливо, як і\~ спільне володіння та користування квартирою. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір неможливо, просила в судовому порядку припинити право спільної часткової власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу, стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію за належну йому частку квартири в сумі 26464,00 грн. та визнати за нею право власності на 1/4 частку у вказаній квартирі. 04.03.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 30.05.2019 року позивач подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , визнавши за нею, [PERSON] , право власності на дану 1/4 частину квартири. 30.05.2019 року ухвалою суду надано дозвіл [PERSON] на внесення суми коштів в розмірі 26 464 грн. на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Київській області для забезпечення примусового припинення частки у спільній власності. 30.05.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач, [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримала, просила припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на дану 1/4 частину квартири, судові витрати залишити за нею без відповідного відшкодування за рахунок відповідача. Представник позивача, адвокат Закаблук Лариса Олександрівна, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не подовімив, відзив на позов не подав. Третя особа, [PERSON] , подав до суду заяву, в якій просив проводить розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членами його сім`ї. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , являється власником 1/2 частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.1995 року, виданого виконавчим комітетом Узинської міської Ради народних депутатів, зареєстрованого у Білоцерківському МБТІ 15.02.1996 року за реєстровим № 2995у реєстровій книзі № 21, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Пашкевич Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2372. Позивач проживає у вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги, утримує житлове приміщення у належному стані, за період з 2000 року по теперішній час за власні кошти провела опалення до квартири, замінила вікна, здійснила ремонт. Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с. 3,4,7,8-10,13-15,57-60) та показами свідків. Зі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.1995 року, виданого виконавчим комітетом Узинської міської Ради народних депутатів, зареєстрованого у Білоцерківському МБТІ 15.02.1996 року за реєстровим № 2995 у реєстровій книзі № 21, вбачається, що квартира [ADDRESS] надана у приватну, спільну сумісну власність позивачу та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Пашкевич Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2372, вбачається, що [PERSON] [INFO] померла, після її смерті було відкрито спадкову справу № 188, позивач, як мати померлої, отримала у спадок 1/4 частину квартири [ADDRESS] та 29.09.2008 року зареєструвала своє право власності на 1/4 частину вказаної квартири, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 14). Також, з матеріалів справи (а.с.7,15,46) вбачається, що третя особа, [PERSON] , син позивача, являється власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] , не проживає у вказаному житловому приміщенні, визнає позов в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , [INFO] , являється власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] , перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у вказаній квартирі не зареєстрований та не проживає з 2000 року, житловим приміщенням не цікавиться, житлово комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житлового приміщення у належному стані не приймає, 04.11.2004 року на підставі ордеру № 322, виданого Євпаторійською КЕЧ району Міністерства оборони України, отримав квартиру [ADDRESS] , фактичне місце його проживання невідомо, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 7-10,15,16,19,26) та показами свідків. З рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 26.03.2001 року у справі № 2-203, яке набрало законної сили ( а.с. 12), вбачається, що [PERSON] звертався до суду з позовом про розподіл житлової площі квартири [ADDRESS] , однак у задоволенні позову було відмовлено. З матеріалів справи ( а.с. 8-10) вбачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., знаходиться на 3 поверсі та складається з приміщень: кімната 1-а площею 10,10 кв.м., кімната 2а площею16,60 кв.м., кухня площею 6,90 кв.м., ванну кімнату 3,00 кв.м., коридор площею 9,0 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м. та кладової. Згідно Звіту про незалежну оцінку майна від 02.10.2018 року, складеного ФОП [PERSON] . [PERSON] ( а.с. 5-6), ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 105 854,00 грн., а ринкова вартість 1/4 частини квартири складає 26464,00 грн. З висновку Білоцерківського ВП від 02.04.2017 року (а.с. 16), вбачається, що позивач зверталась до правоохоронних органів із заявою щодо розшуку відповідача, однак беручи до уваги, що юридичні незручності, пов`язані з відсутністю одного з співвласників нерухомого майна вирішуються в цивільному порядку, а також беручи до уваги той факт, що в даному випадку відсутня подія будь якого кримінального правопорушення, перевірку по зверненню [PERSON] було закінчено. Допитана в судовому засіданні свідок - [PERSON] , сусідка позивача, ствердила факт відсутності відповідача у квартирі [ADDRESS] з 2000 року та зазначила, що з відповідачем неможливо було проживати та спілкуватися\~ в силу його тяжкого характеру, розлучення позивача з відповідачем було вкрай\~ тяжким, відповідач залишив позивача з двома дітьми, їх дочка була хвора і невдовзі померла, а відповідач навіть на похорон не приїхав. Відомо, що відповідач має другу сім`ю, отримав квартиру і проживає в АР Крим. Позивач за період з 2001 року по теперішній час провела у квартиру опалення, замінила вікна, здійснила ремонт і все за власний рахунок, а відповідач житлом не цікавиться та приймає участі в його утриманні. Свідок [PERSON] , сестра відповідача, в судовому засіданні дала покази проте, що після розлучення з позивачем відповідач поїхав в АР Крим, отримав там однокімнатну квартиру, створив другу сім`ю та проживає у дружини. В м. Узин відповідач не проживає з 2000 років, житловим приміщенням квартири [ADDRESS] не цікавиться, не допомагає утримувати житло, на похорон дочки та батька не приїздив і на весіллі сина, також, не був присутнім. Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Так, на підставі ухвали суду від 30.05.2019 року позивачу було надано дозвіл на внесення суми коштів в розмірі 26 464 грн. на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Київській області для забезпечення примусового припинення частки у спільній власності, яка виконана позивачем 22.07.2019 року, що підтверджено довідкою ТУДСА України в Київській області від 26.07.2019 року за № 02-16/1293/19 та випискою про рух коштів за 22.07.2019 року ( а.с. 48,49). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідач не подав до суду відзив\~ із запереченнями проти позову з належними, допустимими, достатніми та переконливими доказами в їх підтвердження та спростування доводів позивача. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов\~ обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки частка відповідача у квартирі є незначною,\~ а саме 1/4 частина, і не може бути виділена в натурі, адже квартира двохкімнатна і розташована на третьому поверсі багатоквартирному будинку, спільне володіння і користування квартирою було припинено відповідачем, останній близько 19 років житловим приміщенням спірної квартири не цікавиться, участі в утриманні житла не приймає та не виконує зобов`язання перед третіми особами, та враховуючи, що відповідач в добровільному порядку знявся з реєстраційного обліку в зв`язку з отриманням квартири в іншому регіоні України, таке припинення права власності відповідача на 1/4 частину квартири [ADDRESS] не завдасть істотної шкоди його інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 768,40 грн. ( а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved