Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідачі зареєстровані у належному їй на праві приватної власності будинку № 18 по вулиці Першотравневій в селі Мала Солтанівка Васильківського району Київської області. Посилаючись на те, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації з 2015 і 2016 року відповідно, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Враховуючи, що судову повістку надіслану судом за місцем реєстрації відповідачів було повернуто до суду із відміткою листоноші «за зазначеною адресою не проживає», суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а тому не зявилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив та, оскільки позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником будинку № 18 по вулиці Першотравневій в селі Мала Солтанівка Васильківського району Київської області, що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: договором дарування від 28.12.1994 року (а.с. 10 11). Згідно із даними листа Молосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області від 28.01.2019 року № 73-02/12 відповідачі зареєстровані за вказаною адресою (а.с. 24). Як встановлено Актом від 10 вересня 2018 року депутата Малосолтанівської сільської ради [PERSON], громадяни [PERSON] і [PERSON] з 2016 і 2015 року відповідно за місцем своєї реєстрації не проживають (а.с. 17). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідачі вже понад один рік без поважних причин не проживають у [INFO], тобто відсутні у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останніх такими, що втратили право користування житлом у якому вони зареєстровані. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачів у рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved