Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на викладене, ст.ст.150,155, 164 СК України, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини та стягнути з нього понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.46). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позову, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.22). Представник третьої особи - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.47). Представник третьої особи - Путивльська районна державна адміністрація Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Позивач зареєстрована по [ADDRESS] , разом з дитиною (а.с.10,13,14). Відповідно до характеристики №219 від 11 березня 2020 року [PERSON] навчається в КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20, м.Суми, Сумської області, характеризуються добре, мати - [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина (а.с.11). Згідно з довідкою МКЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа «Суми» №33 від 14 березня 2020 року [PERSON] є вихованцем відділення футболу МКЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа «Суми» з 2015 року. У всіх заходах бере участь тільки мати - [PERSON] , а батько жодного разу не відвідував заходи (а.с.12). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 15 січня 2021 року за місцем проживання дитини - [ADDRESS] , створено належні умови для проживання та виховання дитини (а.с.49зв.-50). Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради №179/27.1-26 від 21 січня 2021 року вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.47зв.-48). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що дійсно [PERSON] , який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, матеріальної допомоги не надає, не забезпечує необхідних умов життя, навчання, виховання та лікування своєї неповнолітньої дитини, ухиляється від участі у її вихованні, долею дитини не цікавиться, свідомо нехтує своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704,80 гривень витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved