Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона 05.12.2006 року отримала у спадок земельну ділянку під номером 106, загальною площею 0,070 га, наданої для ведення садівництва в садівничому кооперативі «Економіст», що розташований на території Сумської міської ради. Зазначена земельна ділянка була належним чином облаштована: зроблений дротяний паркан, однак внаслідок його руйнування відповідачем їй нанесена матеріальна шкода в сумі 1164,30 грн., з яких вартість матеріалів 664,30 грн., вартість відновлювальних робіт зруйнованого паркана 500,00 грн. Крім того, внаслідок руйнування паркана вона зазнала моральних страждань, оскільки вона пережила і переживає душевні страждання у звязку з пошкодженням її майна і яке вона власними силами не може відновити. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду, що складається з вартості матеріалів та вартості робіт для відновлення паркана 1164,40 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 1500,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала та просить їх задовольнити. Також пояснила, що її паркан стоїть з 1986 року, однак відповідач восени 2014 року пошкодив. У звязку з чим їй було завдано матеріальну шкоду у загальному розмірі 1164,30 грн. та через її душевні страждання їй також була завдана моральна шкода у сумі 1500,00 грн. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позов не визнали і в задоволенні позову просять відмовити. Крім того, представник відповідача [PERSON] пояснив, що відповідач не руйнував дротяний паркан позивачки, а тільки відступив від її паркану та побудував на своїй земельній ділянці власний свій деревяний паркан. Дроти та труби від паркану позивачки не чипав. Паркан позивачки стоїть у тому виді в якому він був з 2002 року коли відповідач придбав земельну ділянку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки під номером 106 загальною площею 0,070 га наданої для ведення садівництва, яка розташована в м.Суми, садівниче товариство «Економіст», Баранівка, кадастровий номер 5910136600:10:020:0606 (а.с.27,43) У цьому садівничому товаристві відповідач [PERSON] є власником суміжної з позивачем земельної ділянки під номером 105 загальною площею 0,0837 га наданої для ведення садівництва (а.с.58) На земельній ділянці позивача вздовж суміжної земельної ділянки з відповідачем розташований дротяний паркан належний позивачці, який був побудований в 1986 році. Відповідач поряд з парканом позивача на своїй земельній ділянці почав будувати власний деревяний паркан. Позивач на підставі ст. 1166 ЦК України звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду у загальному розмірі 1164,40 грн., що складається з вартості матеріалів без зазначення яких саме в сумі 664,30 грн. та вартості робіт для відновлення її паркана в розмірі 500,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні свідок позивача [PERSON] суду показав, що коли він будував дачний будинок на земельній ділянці позивачки також було встановлено металеві стовпчики та протягнутий металевий дріт. Однак, він не знає та не бачив хто відрізав дріт з паркану позивачки. Свідок позивача [PERSON], яка є сусідкою позивача по земельній ділянці суду показала, що металевий дріт на паркані позивача місцями розірваний, однак, хто розірвав дріт вона не знає та не бачила, хто це зробив. Свідок позивача [PERSON] суду показала, що її земельна ділянка межує з земельною ділянкою позивачки. В серпні 2014 року вона бачила, як відповідач викопував стовпчики на земельній ділянці позивачки та витягав металевий дріт, після чого почав будувати деревяний паркан. Крім того, зазначила, що в неї з сімєю відповідача виникають суперечності та проблеми, залишається не вирішеним земельний спір. Аналізуючи показання свідка [PERSON] суд зазначає, що вони є заінтересованими на користь позивачки, оскільки даний свідок протягом декількох років перебуває у неприязних стосунках з відповідачем і судиться з ним до теперішнього часу. Крім того, її покази спростовуються тим, що металеві стовпчики на даний час перебувають всі на місці. Свідок відповідача [PERSON] (представник відповідача), яка є дружиною відповідача і яка за її клопотанням була допитана в якості свідка на підставі ст. 184 ЦПК України суду показала, що паркан позивачки на даний час залишається таким, як і був раніше. Відповідач при встановленні деревяного паркану не чипав дротяний паркан позивачки. Також, свідок відповідача [PERSON], який є членом правління в садівничому товаристві суду показав, що відповідач встановив деревяний паркан відступивши від паркану позивачки близько тридцяти сантиметрів. Вважає, що дріт та стовпчики паркану позивачки при встановлені відповідачем власного паркану не порушені. Свідок відповідача [PERSON] суду показав, що дротяний паркан позивачки розмежовує земельну ділянку з відповідачем. При цьому дротяний паркан позивачки на даний час залишається таким, який і був до цього часу. Свідок відповідача [PERSON] суду показав, що був у відповідача на дачі неодноразово. Не знає чому позивач судиться з відповідачем, оскільки дротяний паркан стоїть у такому ж стані, як і був раніше. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Натомість, будь-яких доказів про вартість відновлювальних робіт у розмірі 500,00 грн. позивач до суду не надала та як зазначила позивач в судовому засіданні таку вартість відновлювальних робіт було розраховано не експертом, а її адвокатом, що не є доказом в розумінні ст. 57 ЦПК України. Крім того, в звіті про оцінку майна від 22.06.2015 року, яким визначено розмір матеріального збитку в сумі 664,30 грн. не зазначено скільки дроту пошкоджено і скільки потрібно дроту для відновлення паркану, а також не визначено, яких пошкоджень завдано паркану позивача. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, що складається з вартості матеріалів та вартості робіт для відновлення паркана у розмірі 1164,30 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Крім того, позивач просить відшкодувати моральну шкоду в сумі 1500,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.п.3,4 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Однак, позивач на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди не надала доказів про завдану їй моральну шкоду та доказів наявності вини в діях відповідача, тому в задоволенні позову про відшкодування на її користь моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed