Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна та записано в реєстрову книгу за № 3812 від 04.12.1998 року. У вересні 2015 року з вини мешканців квартири по [ADDRESS], що розташована поверхом вище, власниками якої є відповідачі, відбулось залиття квартири позивача. В наслідок залиття квартири була пошкоджена кухня позивача. Комісією ЖЕД-401 було проведено обстеження квартири позивача, а також квартири відповідача. Комісією було встановлено, що залиття сталось з вини мешканців квартири. Що розташована вище тобто -відповідачів, про що було складено відповідний акт. Згідно звіту №171/15 від 23.11.2015 року складеного оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту становить 4062,00 грн. Після залиття, позивач зверталась до відповідачів з проханням у добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду коштами або зробити відновлювальний ремонт за кошти відповідачів. Відповідачі відмовились відшкодовувати заподіяну шкоду. За проведення дослідження позиваем було сплачено 900 грн. Крім матеріальної шкоди позивачу завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому, що в в результаті залиття, а потім відмови відповідача сплатити кошти в рахунок відшкодування заподіяної шкоди, позивачка перенесла психологічний стрес, що негативно відобразився на стані її здоров'я. Розмір моральної шкоди позивачка оцінює в сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі та врахувати надані пояснення та викладені в позовній заяві обгрунтування. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просили відмовити в його задоволенні, та просили врахувати надані заперечення. Вислухавши пояснення позивача, його представників, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що позивач є власником квартири квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна та записано в реєстрову книгу за № 3812 від 04.12.1998 року. У вересні 2015 року з вини мешканців квартири по [ADDRESS], що розташована поверхом вище, власниками якої є відповідачі, відбулось залиття квартири позивача. В наслідок залиття квартири була пошкоджена кухня позивача. Комісією ЖЕД-401 було проведено обстеження квартири позивача, а також квартири відповідача. Комісією було встановлено, що залиття сталось з вини мешканців квартири. Що розташована вище тобто - відповідачів, про що було складено відповідний акт. Згідно звіту №171/15 від 23.11.2015 року складеного оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту становить 4062,00 грн. За проведення дослідження позивачем було сплачено 900 грн. Після залиття, позивач зверталась до відповідачів з проханням у добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду коштами або зробити відновлювальний ремонт за кошти відповідачів. Відповідачі відмовились відшкодовувати заподіяну шкоду, на підтвердження звернення позивач надає претензію від 27.11.2015 року, крім цього відповідачам направлялася телеграма для участі в огляді квартири позивача після залиття. 24.05.2016 року представником було надано клопотання про долучення до матеріалів справи Звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно якого вартість збитку становить 1037,00 грн. Однак Звіт з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна від 25.04.2016 року суд не може взяти до увагу, так як останній був зроблений через тривалий проміжок часу після залиття квартири, після того як позивач за рахунок власних коштів почала проводити ремонті роботи. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст.1167 ч.1 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного. Встановлено та доведено, що позивач зазнав шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачів [PERSON], [PERSON], останні не бажали мирно вирішити спір як до звернення позивача до суду, так і під час судового розгляду. Сам факт залиття, пошкодження майна позивача, небажання мирно вирішити спір, а потім відмова відповідачів сплатити кошти в рахунок відшкодування заподіяної шкоди, викликало в позивачки психологічний стрес, що негативно відобразився на стані її здоров'я. Моральна шкода підлягає задоволенню частково, в сумі 500 грн. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню майнової шкоди в розмірі 4062,00 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial