Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Майської сільської ради Синельниківського району, третя особа : [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 01.02.2008 року померла її баба - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для сільськогосподарського використання загальною площею 9.71 га, яка розташована на території КСП «Дружба» Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Під час життя, а саме 30.01.1991 року, її баба - [PERSON]С склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження : її будинок і все її майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону буде мати право, заповіла своїй онучці - [PERSON], тобто позивачу. Вказаний заповіт посвідчений 30.01.1991 ро [PERSON], секретарем виконавчого комітету Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області і зареєстровано в реєстрі за №17. Про зазначений заповіт позивачу стало відомо в лютому 2016 року, після чого вона звернулася до нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в звязку з тим, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Рішенням Синельниківського міськрайсуду Дніпропетровської області від 0906.2016 року позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 01.02.2008 року. Позивач, як спадкоємець, що прийняла спадщину, звернулася до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але 12.07.2016 року державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку позивачу було відмовлено у звязку з тим, що вона не надала документів, підтверджуючих право власності на земельну ділянку за померлою [PERSON] Оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку позивач не надала нотаріусу, так як він був загублений. У звязку з цим, позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для сільськогосподарського використання загальною площею 9.71 га, яка розташована на території КСП«Дружба» Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, державний акт на право приватної власності Серія ДП СВ №008789 від 23.05.1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8789, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 01 лютого 2008 року. Позивач в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив всі позовні вимоги приймати згідно чинного законодавства. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. 01.02.2008 року померла [PERSON], що підтверджується копієї свідоцтва про смерть серія І-КИ № 683559. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Св № 008789, [PERSON] на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації № 329-р від 14.05.1997 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 9,71 гектарів, розташована на території КСП «Дружба» майської сільської ради та передана для сільськогосподарського використання. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8789. З дублікату заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 30.01.1991 року і зареєстровано в реєстрі за № 17 вбачається, що [PERSON] на випадок смерті зробила таке розпорядження : її будинок і все своє майно, де б воно не знаходилося в чому б воно не заклечалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по законку буде мати право заповідала внучці [PERSON]. Рішення Синельниківського міськрайонного суду від 09.06.2016 року [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю один місяць з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 01.02.2008 року. Постановою державного виконавця Другої Синельниківької державної нотаріальної контори від 20.07.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 01.02.2008 року [PERSON] у звязку з тим, що вона не надала документів підтверджуючих право власності на майно земельну ділянку за померлою [PERSON]. В матіріалах спадкової справи № 208/2016 після померлої 01.02.2008 року [PERSON] міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті смерті [PERSON], померлої 01.02.2008 року. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже, позивачка як спадкоємець за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON] прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки площею 9,71 га, та яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Св № 008789, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, то суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221,1225, 1261, 1267, 1268 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved