Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 червня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сімя розпалася, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивачка надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 20 червня 2009 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії свідоцтва про народження вбачається факт родинних відносин між сторонами та їх донькою [PERSON], [INFO]. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Факт проживання дитини разом з позивачкою підтверджується довідкою квартального комітету №24 від 23 квітня 2015 року. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Отже, вирішуючи справу по суті, суд, враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, сам відповідач заперечень проти позову суду не надав, знаходить, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, і, з урахуванням вищенаведених обставин, розмір цієї допомоги повинен складати ? частина всіх видів його заробітку (доходу). Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved