Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд змінити договір найму жилого приміщення в квартирі [ADDRESS], а саме: виділити їй в користування в цій квартирі ізольовану жилу кімнату (3) , площею 17,50 кв.м з балконом, а також комору (10), площею 0,80 кв.м; виділити відповідачу [PERSON] в користування в цій квартирі дві суміжні жилі кімнати : кімнату (6), площею 12,50 кв.м і кімнату (8), площею 7,60 кв.м, а також комори: (4), площею 0,40 кв.м, (5), площею 0,40 кв.м, (7), площею 0,40 кв.м. Підсобні приміщення в квартирі : коридор (1), площею 4,60 кв.м; кухню (2), площею 8,40 кв.м; коридор (9), площею 3,90 кв.м; ванну (11), площею 2,50 кв.м; санвузол (12), площею 1,30 кв.м залишити у спільному користуванні позивача та відповідача. Просить зобов'язати відповідача КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» укласти з позивачем та відповідачем два окремі договори найму виділених кожному у користування житлових і підсобних приміщень у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона та її син - [PERSON] зареєстровані та проживають у трьохкімнатній квартирі, розташованій за адресою: квартирі [ADDRESS]. Позивач згідно договору від 22.01.2014 року з КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради є наймачем зазначеної квартири. Оскільки, з 1993 року між нею та відповідачем [PERSON] виникають протиріччя, у них виник спір щодо оплати житлово-комунальних послуг, то вважає за доцільне змінити договір найму житлового приміщення з відкриттям окремого особового рахунку на її ім'я на окрему кімнату, з метою отримання можливості сплачувати комунальні послуги лише за ту кімнату, якою вона бажає користуватися. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що відповідач [PERSON] з 1993 року не жив у спірній квартирі, він з дружиною придбав інші квартири, жили там з дітьми. В березні 2015 року вони переїхали до неї в квартиру з двома малолітніми дітьми. В березні невістка померла, діти живуть у тещі, а відповідач не платить за квартиру. Вона не живе у кімнаті 17,50 кв.м, там живе син, але вона бажає саме цю кімнату з балконом. Якщо суд задовольнить її вимоги, вона буде дозволяти відповідачу користуватися балконом. Просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що всі кімнати ізольовані в їх квартирі, він платить за житло, та намагається навести лад в квартирі, щоб забрати дітей: доньку [PERSON],[INFO], та сина [PERSON], [INFO], які ходять в дитячий садок та школу в цьому районі міста. Він живе на даний час в кімнаті 17,50 кв.м і бажає, щоб йому виділили цю кімнату. Представник відповідача КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради позов визнала частково, пояснила, що вони самі укладають договори найму, тому, якщо суд вирішить питання про зміну договору найму, підстав для задоволення позову до них немає. Ці вимоги вважає передчасними, та необґрунтованими, бо вони не порушували права позивача. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. При вирішенні питання про зміну договору найму жилого приміщення суд повинен з'ясувати, чи можливо з урахуванням санітарних і технічних норм укласти два договори найму жилого приміщення, чи не призведе зміна договору найму до штучного погіршення житлових умов і чи не спричинить необхідності взяття громадянина на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Так, судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання №1605 в державній квартирі [ADDRESS], жилою площею 37,6 кв.м зареєстровані позивач та її син (а.с.8). Розмір квартири, кімнат, приміщень квартири визначено в плані-схемі (а.с.13). За змістом ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача має право вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішений у судовому порядку. Як зазначалось вище, спірна квартира є державною власністю територіальної громади м. Полтава, а тому на неї поширюються положення ст. 104 ЖК України. Відповідно до положень ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не може бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч. 1 ст. 48 ЖК України), частина кімнати або кімната, пов'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Судом встановлено, що між сторонами по справі не склався порядок користування спірною квартирою, оскільки позивачем у своїй позовній заяві зазначено зовсім інший порядок користування зазначеною квартирою, та у сторін існує спір з цього приводу та з приводу оплати комунальних послуг за користування квартирою. Суд вважає, що зміна договору найму жилого приміщення на умовах , які пропонує позивач приведе до штучного погіршення житлових умов всіх співмешканців, і спричинить незручності у користуванні квартирою сторін по справі. Так, задоволення позовних вимог унеможливить користування балконом відповідачем. Також заслуговують на увагу доводи відповідача, що малолітні діти мають проживати з ним, доля їх в житловій площі позивачем не враховувалася, та ця обставина не надасть можливості користуватися кімнатами належним чином всім співмешканцями, як окремим споживачам. Позивач не надала доказів в підтвердження того, що між нею та відповідачем мала місце домовленість про такий порядок користування спірною жилою площею, а підстави, за яких допускається укладення окремих договорів найму жилого приміщення за відсутності згоди членів сім'ї наймача у судовому порядку відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed