Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з 14.02.2009 року по 16.11.2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народилася дочка - [PERSON], батьком якої записаний [PERSON] Вважаючи, що відповідач з моменту народження дитини її вихованням не займається, ніякого зв'язку з нею не підтримує та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала позов, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач позов не визнав повністю, проти його задоволення заперечував, пояснивши, що не спілкується з дочкою у зв'язку з тим, що мати колишньої дружини попросила не втручатися у життя її дочки та не травмувати психіку дитини, яка вважає своїм батьком іншого чоловіка. Зазначав, що регулярно сплачує аліменти на утримання дитини у визначеному судом розмірі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації - при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] - її матір'ю(а.с. 5,8). Згідно з характеристикою ДНЗ №17 «Школа здоров'я» вихованням [PERSON] займаються її мати та вітчим - [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При цьому у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В той же час, суди при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав в кожному конкретному випадку повинні звертати увагу на вимоги ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України, відповідно до якої при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено судом, відповідним органом опіки та піклування висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] не складався; натомість представник органу опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації у судовому засіданні при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача залишила на розсуд суду. Враховуючи ту обставину, що відсутній висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дочки - [PERSON], [INFO], з огляду на особу відповідача, який за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, заборгованості по сплаті аліментів не має, а також зважаючи на те, що законом передбачено попередження того із батьків, стосовно якого вирішується питання про позбавлення його батьківських прав, про зміну свого ставлення до дитини, суд приходить до висновку про передчасність рішення щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. Таким чином, позивачкою не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки останнього щодо ухилення від виховання дітей і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, установлені пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, відсутні. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed