Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просила: 1) розірвати шлюб укладений між нею [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 11.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2060; 2) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2060. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Спільне проживання з відповідачем у них не склалося у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з березня 2018 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Малолітній син [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає та допомоги на його утримання в добровільному порядку не надає. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між ними не досягнуто. Відповідач аліментів на інших дітей або непрацездатних батьків не сплачує, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В своїй заяві позивач просила розглядати справу без її участі. Від відповідача до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без його участі. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Заперечень щодо позовних вимог від відповідача не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши пояснення сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 11.09.2015 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2060. З посилання позивача вбачається, що шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між сторонами остаточно припинені з березня 2018 року, а тому, подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між сторонами носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Від шлюбу у сторін, народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 14.01.2016 року, актовий запис № 69. Сторони проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних стосунків. Малолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні сина, між сторонами не досягнуто. Даних про\~те,\~що відповідач\~сплачує аліменти\~на інших\~осіб,\~суду не\~надано, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 01.01.2021 року складає 1921,00 грн. на місяць, з 01 липня 2021 року 2013,00 грн., з 01.12.2021 року 2100,00 грн. Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Днем подання позовної заяви вважається 21.04.2021 року, оскільки позовна заява направлена засобами поштового зв`язку та отримана судом саме 21.04.2021 року, у зв`язку з чим, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 21.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі вказаного закону, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про розірвання шлюбу в розмірі 908,00 грн. та на користь держави судові витрати за подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 908,00 грн., який визначений Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» на 1-ше січня календарного року, в якому подано позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved