Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила суд: визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 01 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В 2011 році за договором купівлі - продажу вони придбали житловий будинок [ADDRESS], який зареєстрували на відповідача. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 04 вересня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На даний час вона з дитиною мешкає окремо від відповідача та бажає розділити майно що є спільною сумісною власністю їх подружжя. Вважає, що за нею необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач уточнила заявлені позовні вимоги та просила суд: поділити між нею та [PERSON] належне їм на праві спільної сумісної власності майно наступним чином: визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0538 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], розташованої по [ADDRESS], право власності на іншу 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0538 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], розташованої по [ADDRESS] визнати за відповідачем. Посилалась на доводи викладені в уточненій позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач та його представник, кожен окремо, у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Суд, вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В період шлюбу, а саме 29 вересня 2010 року [PERSON] за договором купівлі - продажу був придбаний житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0538 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER]. (а.с. 22, 25) Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд керується положеннями ст. 60 СК України, яка передбачає, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Запропонований позивачем порядок поділу спільного майна подружжя суд вважає законним та справедливим, оскільки поділ спірного майна у такий спосіб не суперечить закону і не порушує права кожного з подружжя на отримання однакової частки у спільному майні. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду в сумі 1250 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved