Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 травня 2012 року, актовий запис № 135. В судове засідання позивач не з'явилися, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, також просить суд не брати до уваги надісланий раніше, а саме 06.07.2018 року відзив на позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, [NUMBER] від 22 травня 2012 року, між позивачем та відповідачем Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис №135 (а.с.19). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 22). Спір про місце проживання дитини відсутній. Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в зв'язку з несумісністю характерів, яке є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Протягом останніх двох років стосунки з чоловіком розладилися. З 1 лютого 2018 року шлюбні стосунки були припинені, сторони мешкають окремо. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримуються. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Також, суд при ухвалені рішення не бере до уваги надісланий раніше відповідачем [PERSON], а саме 06.07.2018 року відзив на позов про розірвання шлюбу та про надання сторонам строку для примирення, оскільки він надав 03.09.2018 року заяву про визнання ним позову. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, як вбачається із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із квитанції №1 від 20.04.2018 року вбачається, що позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 704, 80 грн. за розгляд позову щодо розірвання шлюбу на: рахунок отримувача: 31215206700271, код ЄДРПОУ отримувача: 37928384, банк отримувача: 804013 ГУ ДКСУ у Луганській області, а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352, 40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом.

Outcome: approved