Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 07 грудня 2001 року між позивачем та відповідачем на Універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» за № 2-334. Позивач вказує на те, що 07 грудня 2001 року купила у відповідача житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований на присадибній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] за 1700 грн. Вказаний будинок належав відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідач звільнила будинок, знялася з реєстрації за вказаною адресою, після чого позивач почала проживати у придбаному нею будинку, зареєструвавши договір купівлі-продажу в БТІ. На цей час позивачу стало відомо, що вказаний договір є нікчемним у зв`язку з тим, що суперечить чинному законодавству через порушення форми договору, незважаючи на те, що позивач та відповідач виконали всі умови вказаного договору. Позивач неодноразово намагалася домовитись з відповідачем посвідчити вказаний договір нотаріально, однак остання відмовляється, посилаючись на те, що виконала всі залежні від неї дії по відчуженню будинку багато років тому. Оскільки в інший спосіб позивач не може документально встановити своє право на вищевказаний житловий будинок, тому вона вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав та просила визнати вищевказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою повністю підтримала свої позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином викликалася до суду, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.12.2001 року на універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» сторони уклали договір купівлі продажу за № 2-334, за яким відповідач продала, а позивач купила житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований на присадибній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] і складається з: самого житлового будинку, позначеного на плані літерою А-1, житловою площею 41,6 кв.м.; знос 56 відсотків; сарая кам. Б-1; сарая кам. б-1; літньої кухні кам. В-1; сарая Г-1; огорожі - № 1. Предмет договору купівлі-продажу належав продавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Вищевказаний договір купівлі-продажу від 07.12.2001 року, був зареєстрований позивачем у Вознесенському МБТІ у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним реєстраційним написом та довідкою РКП «Новоодеське РБТІ» від 07.12.2001 р. за № 3. Після укладення договору, позивач володіє та користується вказаним об`єктом нерухомості, утримує його, проводить ремонт, сплачує комунальні послуги. Згідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно до ч.2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963 року) та ч.2 ст.220 ЦК України в чинній редакції, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до правової позиції яка міститься у п. 61 постанови ВС від 26.09.2018 року у справі за № 910/21911/14, у разі застосування судом вищевказаних норм та визнання договору дійсним, наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК України ( в редакції 1963 року) та ст. 655 ЦК України в чинній редакції, обов`язки покупця виконано в повному обсязі, що підтверджується договором купівлі-продажу № 2-334, зареєстрованим універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» 07.12.2001 року. Фактичне і повне виконання правочину відбулося ще 07.12.2001 року. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного 07.12.2001 року між позивачем та відповідачем на універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» за № 2-334. Відповідно до\~ст. 141\~ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved