Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.11.1996 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований в відділі РАГС виконкому Білгород-Дністровської міської ради та на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, живуть окремо один від одного. За період шлюбу сторони придбали певне нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS], загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м.; гараж літ. «А» загальною площею 28,6 кв.м., розташований за адресою: гараж [ADDRESS]. У добровільному порядку поділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, тому позивач звернулась з відповідним позовом до суду та просить суд поділити спільно нажите майно виділивши їй квартиру, а чоловікові гараж, оскільки у відповідача є автомобіль, то йому більш необхідний гараж ніж їй. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.1996 року сторони уклали шлюб, зареєстрований в відділі РАГС виконкому Білгород-Дністровської міської ради, актовий запис № 329. Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина фактично розпалася. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. На праві спільно нажитого майна подружжя, сторонам належить квартира [ADDRESS], загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., що зареєстрована на ім'я позивача відповідно до договору купівлі-продажу від 30.03.2002 року та гараж літ. «А» загальною площею 28,6 кв.м., розташований за адресою: гараж [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 2 цієї статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.23, 30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільна дитина проживає з матір'ю, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що можуть бути задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved