Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову покликається на те, що перебуваючи із відповідачем у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із позивачем. Натомість, відповідач проживає окремо від дитини та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема щодо її утримання. Враховуючи, що останній офіційно не працює, має мінливий дохід, на утриманні інших осіб немає - все це дозволяє відповідачу брати участь в утриманні дитини до досягненнями нею повноліття, а відтак просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у спірному розмірі.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. У судовому засіданні відповідач заперечив проти розміру аліментів на утримання дитини та просить стягувати їх у меншій сумі, а саме у розмірі 1000,00 грн., оскільки має нерегулярний та мінливий дохід, що мають тимчасовий, а іноді сезонний характер, на утримані інших осіб немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Так, дитина на даний час проживає із матір'ю. Дана обставина підтверджена відповідачем у судовому засіданні. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом. Так, у положеннях ст.182 цього ж кодексу визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до зазначених вище положень ст.ст.180-182 СК України та роз'яснень, що містяться у п.п.15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття й способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. У разі недосягнення такої домовленості, той із батьків, з яким проживає дитина, має право звернутися з відповідним позовом про стягнення аліментів в користь дитини, які присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька чи матері або у твердій грошовій сумі й виплачуються щомісячно. Разом із тим, судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, на утриманні інших осіб немає та не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн. У зв'язку із вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовна заява підставна та обґрунтована, оскільки батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Попри те, враховуючи особу відповідача, його молодий вік, матеріальне становище останнього, зокрема, отримує мінливий дохід, що в свою чергу не звільняє його від обов'язку утримування дитини, до досягнення нею повноліття, на утриманні інших осіб, окрім доньки немає, суд приходить до висновку, що із відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи із моменту подачі позовної заяви до суду, а саме із 07.10.2014 і до досягнення донькою повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, а позов задовольнити частково. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом ( п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.141, 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial