Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить надати дозвіл для виїзду за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON], та надати тимчасові поїздки за межі України неповнолітньому [PERSON] [INFO] без дозволу матері [PERSON] та без її супроводу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18.05.2002 року шлюб між нею та відповідачем у справі розірвано. Позивач зазначає, що з моменту розлучення по теперішній час відповідач не приймав участі у вихованні дитини, не цікавився його життям та духовним розвитком, матеріально не забезпечував. Має намір надати сину можливість отримати оздоровлення за межами України та надати доступ до культур інших народів. Бажає стимулювати вивчення іноземних мов для чого потрібні поїздки за кордон однак не може отримати згоду на такі поїздки відповідача. В судовому засіданні позивач доводи заяви підтримала та суду пояснила, що її син [PERSON], [INFO] перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає на утримання дитини. Оскільки згода батька на виїзд за кордон відсутня, то син не зможе виїхати за кордон. Представник Служби у справах дітей Шосткинської міської ради позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення у пресі, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надійшло. Представник Шосткинського міськрайонного відділу Управління ДМС в Сумській області в судове засідання не з»явився. Суд заслухавши думку сторін які не заперечують проти розгляду справи за відсутності представника Управління ДМС. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюб який був розірваний 18.05.2002р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10). В шлюбі народилася дитина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] ( а.с.4). Неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою КБК (а.с.9). Як встановлено судом, позивач у справі, мати неповнолітнього [PERSON] з метою отримання дитиною всебічного та всестороннього розвитку та розширення його кругозору, стимулювання вивчення іноземних мов має намір відвідувати інші країни. Однак відсутність згоди батька на виїзд за кордон позбавляє дитину такої можливості. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. №231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; 3) у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають грунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З огляду на те, що виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків передбачений чинним законодавством України та не суперечитиме інтересам неповнолітнього [PERSON] [INFO], що було встановлено у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved