Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 9495,18 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн., посилаючись на те, що 08.04.2016 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, співвласником якого є позивач, отримав механічні ушкодження. Позивач оплатила ремонтні роботи автомобіля, вартість яких за відрахуванням суми страхового відшкодування складає 9495,18 грн., які не відшкодовані відповідачем. Також внаслідок пошкодження належного автомобіля, позивачу завдано моральну шкоду. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Зосименка О.М. від 23.07.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 27.11.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 13.12.2018 року цивільну справу прийнято до свого провадження з розглядом її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є співвласниками транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER]. 08.04.2016 року близько 14 год. 05 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ 330232-414, ЗИГ», д.н.з. [NUMBER] по вул. Котовського в м. Житомирі, не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем [NUMBER], [NUMBER] та «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування\~\~матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3,\~\~4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців\~\~з вини іншого - відшкодовується винним. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля склала 27555,91 грн., а сума страхового відшкодування, сплаченого позивачу страховою компанією склала 18060,73 грн. Таким чином, невідшкодована частина шкоди, заподіяної позивачу з вини відповідача, а саме різниця між розміром заподіяної шкоди та розміром страхового відшкодування складає 9495,18 грн. що є підставою для задоволення позову в цій частині. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Що стосується\~стягнення моральної\~шкоди на\~користь позивача,\~то відповідно\~до Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» із\~змінами і\~доповненнями та\~ст.\~1167\~ЦК України, позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності вини відповідача у її завданні, розміру спричиненої шкоди, з яких міркувань позивач виходила визначаючи цей розмір в сумі 15000 грн., а саме не зазначено характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх наслідків, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем дані факти нічим не підтверджені, хоча відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України це є його обовязком. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з\~\~відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial