Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 1997 року по 2006 рік проживала у цивільному шлюбі з [PERSON], який помер 10.12.2006 року. Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Зінці Полтавського району та області по вул. Жовтневій, 43. Проте у звязку з тим, що проживала однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, не може у встановленому законом порядку оформити право власності на спадкове майно. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню \~з таких підстав. Статтею 214 ЦПК визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами \~та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частиною 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що [PERSON] помер 10.12.2006 року(а.с.3), після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Зінці Полтавського району, Полтавської області, по вул. Жовтневій, 43, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.09.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-561 (а.с. 25). Як вбачається з копії спадкової справи №434, [PERSON] прийняв у спадщину вищезазначене майно після [PERSON], померлої 07.01.1999 року, за заповітом від 20.03.1995 року (а.с.\~101-105). Згідно з довідкою Микільської сільської ради від 04.04.2016 року за №567 [PERSON] дійсно проживав без реєстрації за адресою с.Зінці, вул. Жовтнева,43 по день своєї смерті - 10.12.2006 року; згідно з актом обстеження від 04.04.2016 року [PERSON] проживав у цивільному шлюбі разом з [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки Микільської сільської ради від 04.04.2016 року за №566 [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає в [INFO], з 25.03.1999 року по теперішній час (а.с.4). Згідно з повідомленням Мелітопольського міського відділу ДРАЦСу ГТУЮ у Запорізькій області від 04.08.2016 року та Полтавського районного відділу ДАЦСу ГТУЮ у Полтавській області від 15.07.2016 року актовий запис про шлюб на [PERSON], [INFO], відсутній (а.с.63,76). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили у суді факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю як чоловіка та дружини у період з \~1997 року по день смерті [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, факт проживання [PERSON] та [PERSON], померлого 10.12.2006 року, однією сімєю як чоловіка і дружини без шлюбу у період з 1997 року по 2006 рік суд вважає доведеним. Будь-яких доказів перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі у цей період судом не виявлено. Згідно з повідомленням Полтавської районної державної нотаріальної контори від 15.06.2016 року за № 01-16/1150 згідно алфавітних книг та спадкового реєстру на майно померлого 10.12.2006 року [PERSON], спадкова справа не відкривалась. Згідно з ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину, є [PERSON], оскільки вона проживала зі спадкодавцем більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відомості про наявність інших спадкоємців за законом чи заповітом відсутні. Відповідно зі статтею 1264 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved