Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, який зареєстрований між сторонами по справі 14 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 85. Позов обґрунтований тим, що 14.03.2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Починаючи з 01 грудня 2020 року сторони сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки жодних відносин між нею та відповідачем не збереглось. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, надав відзив, в якому зазначив, що подружні відносини між ним та позивачем не склались внаслідок різних поглядів на життя, постійних конфліктів на побутовому ґрунті, погоджується, щоб їх спільні діти проживали разом з позивачем, вказав, що примирення між ним та його дружиною на теперішній час неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.03.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Сторони мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем та відповідачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 454 грн. слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 454 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України - покласти на відповідача.

Outcome: approved