overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 25.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1004. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з квітня 2018 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Ухвалою суду від 26.12.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у звязку з чим призначено підготовче судове засідання. До початку проведення підготовчого судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. До початку проведення підготовчого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. В своїй заяві відповідач просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач перебуває\~у шлюбі\~з відповідачем\~з 25.06.2016\~року.\~Шлюб зареєстровано\~Харківським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області,\~актовий запис\~№ 1004.\~Примирення між\~сторонами неможливе.\~Шлюбно-сімейні\~відносини між\~сторонами фактично\~припинені з\~квітня 2018 року. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 26.12.2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1221. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з травня 2017 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Позивач подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 26.12.2015 року. Шлюб зареєстровано Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1221. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2017 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 27.04.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 288. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з листопада 2015 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Позивач подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 27.04.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 288. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 29.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1244. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з серпня 2017 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Ухвалою суду від 21.03.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у звязку з чим призначено підготовче судове засідання. До початку проведення підготовчого судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. До початку проведення підготовчого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. В своїй заяві відповідач просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.08.2009 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1244. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 29.10.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис № 503. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з червня 2014 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.10.1999 року. Шлюб зареєстровано в відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис № 503. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. На підставі викладеного, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про розірвання шлюбу в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб, що укладений з відповідачем, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємоповагу один до одного. Навпаки таке його ставлення до сім»ї призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач [PERSON] в судове зсідання не з'явилася, надіслала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не з'явився, надіслав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується на розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено. Сторони перебувають в шлюбі з 24.11.2015 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Роздольненської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, за актовим записом № 10. Від сумісного проживання подружжя має неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинено, спільний побут та господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також 1/6 частину заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с.5). Згідно довідки виконкому Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, - дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. (а.с.6). У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, не піклується про неї, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. До того ж позивач не працює, займається доглядом та вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи обставини, визначенні ст.182 Сімейного кодексу України, те, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також 1/6 частину заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с.5). Згідно довідки виконкому Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, - дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. (а.с.6). У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, не піклується про неї, у звязку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. До того ж позивач не працює, займається доглядом та вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобовязаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи обставини, визначенні ст.182 Сімейного кодексу України, те, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповіждача щомісячно на період навчання. В обґрунтування своїх вимог, зазначила, що син зарахований на 1-й рік денного відділення 1-го ступеня, спеціальність Еконофізика в навчальному році 2013/2014, форма навчання безкоштовна і без стипендії, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся шляхом відправлення рекомендованого повідомлення (а.с.14, 19), а тому суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Останній навчається на денній формі навчання у Сілезькому Університеті м. Катовіце (а.с. 6, 7) та потребує матеріальної допомоги на час навчання. Встановленим фактам, які підтверджені матеріалами справи, відповідають сімейні правовідносини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Наявність у позивача повнолітнього сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги на період навчання та можливість відповідача надавати таку допомогу, є підставою для часткового задоволення позову. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги фізичний та матеріальний стан позивача, те, що відповідач аліментних зобов»язань не має, а також відповідний обов'язок батька утримувати сина, який продовжує навчання та враховує, що позивачем не надано суду доказів того, що відповідач працевлаштовиний, має постійний дохід, а також не доведено необхідності стягнення з відповідача саме 1/3 частини заробітку, а тому суд вважає за можливе постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 400 грн. щомісяця на період продовження навчання сина, починаючи з 01.09.2013 року і до закінчення навчання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial