Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 13.08.2004 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. [INFO] року у них народився син [PERSON]. 20.11.2007 року шлюб з відповідачем розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. На даний час дитина проживає з нею. Вона (позивач) матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Останнього разу вона (позивач) спілкувалася з відповідачем у 2011 році, та повідомила йому про те, що має намір подати позов до суду про стягнення з нього аліментів. Це була їх остання розмова. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі. Це свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Місцезнаходження і місце роботи відповідача їй невідомі. З 15.12.2014 року вона має намір разом з сином виїхати на відпочинок за кодон. На її думку, така подорож матиме вагоме значення для духовного та фізичного розвитку дитини. Однак, відсутність згоди відповідача перешкоджає у виготовленні документів для виїзду дитини за кордон. Отримати згоду вона не може, так як відповідач ухиляється від надання згоди у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, за останньою відомою адресою, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. В судове засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 13.08.2004 року до 20.11.2007 року. Сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина [PERSON] за кордон з метою відпочинку та розвитку дитини. Враховуючи те, що відповідач дитиною не цікавиться, його місцезнаходження невідоме, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved