Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її донька [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на нерухоме майно - частину квартири за адресою: [ADDRESS]. При житті спадкодавець не залишила заповіту щодо спадкування її майна. Позивач та син спадкодавця (онук позивача) [PERSON] були єдиними спадкоємцями 1 черги за законом відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України. На день смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У [PERSON] під час фактичних шлюбних відносин з [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] В подальшому [INFO] помер син спадкодавця [PERSON]. Таким чином на даний момент фактично спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач та малолітній правнук позивача [PERSON]. Проте, з дня смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори ніхто так і не звертався з метою прийняття спадщини. Лише 26.12.2017 року позивач через свого представника змогла звернутися до 12 Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її дочки [PERSON], яка померла [INFO] року. Постановою від 29.12.2017 року державний нотаріус Щербина Я.О. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст. 1270 ЦК України, так як вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що такий строк пропущено нею з поважних причин, оскільки вона є пенсіонеркою, особою похилого віку, на момент смерті спадкодавця їй було 86 років. Крім того вона є інвалідом 2 групи і має поганий стан здоров»я, що підтверджується численними хворобами переліченими у виписці хворого, такими є артроз суглобів рук та ніг, ішемічна хвороба серця, цукровий діабет, катаракта, тощо. Крім того, вона постійно проживає за кордоном. Таким чином, її похилий вік, хвороби та поганий стан здоров»я, а також проживання за кордоном перешкодили їй своєчасно звернутися до державної нотаріальної контори на території України щодо прийняття спадщини, що залишилася після смерті її дочки [PERSON], а тому вона змушена звернутися до суду з приводу поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить суд визначити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті її доньки на три місяці після набрання рішеннням суду законної сили. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.02.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та витребувано від державного нотаріуса 12 Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Законний представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просила суд вирішити спірне питання на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, законного представника неповнолітнього [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач у справі [PERSON] є матір»ю [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яка складається, зокрема, з частини квартири [ADDRESS]. Позивач та син спадкодавця (онук позивача) [PERSON] були єдиними спадкоємцями 1 черги за законом відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України. На день смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У [PERSON] під час фактичних шлюбних відносин з [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] В подальшому [INFO] помер син спадкодавця [PERSON]. Таким чином на даний момент фактично спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач та малолітній правнук позивача [PERSON]. Постановою нотаріуса 12 Київської державної нотаріальної контори від 29.12.2017 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки позивачем у справі до суду подано належні та допустимі докази поважності причин пропуску подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved