Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права приватної власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 08.01.2010 року [PERSON] виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області виданий оглядовий ордер на право заняття житлового приміщення загальною площею 40,7 кв. м., яке складається з однієї кімнати в квартирі за адресою : [ADDRESS]. 01.02.2010 року відповідно до акту приймання-передачі [PERSON] прийняла у користування вищезазначену квартиру та ключі. На підставі рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 01.02.2010 року № 29 [PERSON] 05.02.2010 року отримала ордер на житлове приміщення № 5048 на сім'ю із однієї особи на право заняття житлового приміщення житловою площею 27,1 кв.м., яке складається з 1 кімнати в квартирі № [ADDRESS]. З 04.03.2010 року [PERSON] була зареєстрована у вказаній квар\-тирі та постійно проживала в ній. Відповідно до розпорядження № 22 органу приватизації від 25.06.2014 року [PERSON] передано вищезазначену квартиру в приватну власність на підставі її заяви щодо приватизації квартири, але отримати свідоцтво про право власності на квартиру вона не встигла, так як тяжко захворіла та незабаром померла. Померла [PERSON] [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначену квартиру. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємці першої, другої та третьої черги в порядку спадкування за законом відсутні. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.08.2017 року встановлено факт того, що позивач - [PERSON], проживала з [PERSON], яка померла [INFO] року, однією сім'єю не мєнш як п'ять років до часу відкриття спадщини, та визнано її спадкоємцем 4 черги в порядку спадкування за законом. Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської держав\-ної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але нотаріус відмовив їй у його видачі у зв'язку з тим, що вона не надала оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на квартиру № [ADDRESS]. У звязку з цим, позивач просить визнати за нею право приватної власності на квартиру № [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Позивач в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] 05.02.2010 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради [PERSON] був виданий ордер № 5048 на житлове приміщення житловою площею 27.1 кв.м. в квартирі за адресою : [ADDRESS] [PERSON] 01.02.2010 року прийняла у користування квартиру № [ADDRESS], що підтверджується актом приймання-передачі від 01.02.2010 року. 08.01.2010 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради [PERSON] виданий оглядовий ордер на житлове приміщення загальною площею 40,7 кв.м, яке складається з 1 кімнати в квартирі за адресою : [ADDRESS]. Згідно розпорядження № 22 органу приватизації від 25.06.2014 року, керівником органу приватизації було задоволено прохання наймача [PERSON] та передано [PERSON] квартиру [ADDRESS] в приватну власність. Згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» № 1075 від 11.09.2017 року, квартира № [ADDRESS] заінвентаризована за [PERSON]. Право власності в бюро не зареєстровано. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.08.2017 року було встановлено факт, що [PERSON] проживала з [PERSON], яка померла [INFO] року, однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, та визнано її спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом. Постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 19.09.2017 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташованої за адресою : [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, було відмовлено у звязку з тим, що не надані оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на квартиру. В матеріалах спадкової справи № 20/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON] міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Статтею 345 ЦК України передбачено, що фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 1,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина,який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Пунктом 15 абз.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в встановлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.4 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 345, 1216, 1217, 1220, 1221, 1222, 1264, 1268 ЦК України, ст. 1,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 15 абз.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,

Outcome: approved