Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 1000 грн. на місяць, до досягнення ним повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час шлюбні відносини з відповідачем припинилися, в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, поштові відправлення повернулися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Заперечень проти позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва по народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тому відповідач повинен брати участь у витратах на утримання дітей. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В своїй позовній заяві позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 1000 грн. на місяць. Оскільки ч. 2 ст. 182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів у відсотковому значені від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, судом не може бути встановлено мінімальний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, так як між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання батьком обов'язку по утриманню дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є обґрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial