Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 20.08.1994 року у Петрівській сільській Раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №15. Мотивуючи позовну заяву позивач вказала, що вони з відповідачем мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], і неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, розбіжністю у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дітей. Відповідач постійно вчиняв сварки, пред'являв їй необґрунтовані претензії, що робило спільне життя неможливим. З 12.11.2014 року позивач не проживає з відповідачем, шлюбні відносини фактично припинені. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Дитина проживає з нею. Відповідач не бере участі у житті дитини і матеріально не допомагає. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає. Позивач в судове засідання не з'явилася. У позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.08.1994 року у Петрівській сільській Раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №15 (а.с.7). Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5), і малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved