Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 16 листопада 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку під номером 15, розташованого в селі Росава Миронівського району Київської області по провулку Вишневий. Позивач, являючись спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняла. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не має змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на будинок. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок під номером 15 по провулку Вишневий села Росава Миронівського району Київської області. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. Cільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2013 року помер [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 291373, виданим 18 листопада 2013 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємицею померлого [PERSON] за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України, оскільки являється його дружиною, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 363000, виданим 16 квітня 1977 року виконкомом [PERSON] сільської Ради депутатів трудящих Миронівського району Київської області. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняла її. Спадкоємці померлого за законом дочки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, про що подали нотаріусу відповідні заяви. 08 липня 2016 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому [PERSON] земельну ділянку. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 05 липня 2016 року\~ № 698/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером 15 по провулку Жовтневий (після перейменування Вишневий) села Росава Миронівського району Київської області є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 101/2014. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних. Будинок має виготовлений 08 вересня 2015 року ПП «Архітектурно-правовий центр» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, та зареєстрований в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: прибудова, навіс, ганок, господарська будівля, убиральня, свердловина, вигрібна яма, огорожа. Будинок має загальну площу 66,8 кв.м., жилу площу 31,6 кв.м., допоміжну (підсобну) площу 35,2 кв.м. Державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. Відповідно до розяснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Встановлено, що з часу реєстрації будинку під номером 15, розташованого по провулку Вишневому села Росава Миронівського району Київської області, у виконкомі місцевої\~ сільської ради до 16 листопада 2013 року відповідно до записів погосподарського обліку головою двору був померлий [PERSON] Вказані обставини підтверджені даними довідки виконкому [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 496 від 08 серпня 2016 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області з 1977 року як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку під номером 15 по провулку Вишневому села Росава Миронівського району Київської області саме йому. [PERSON] будинком померлий [PERSON] володів та користувався на праві власності. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером 15 по провулку Вишневому села Росава Миронівського району Київської області не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позовні вимоги є доведеними. Позивач, будучи спадкоємцем померлого [PERSON], має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю документа, що підтверджує його право власності на житловий будинок під номером 15 по провулку Вишневому села Росава Миронівського району Київської області, тому її порушене право підлягає захисту, питання визначення належності спадкового майна має вирішуватись у судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст. 16,\~ 328, 1216 - 1218, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved