Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 26 січня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 106. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 січня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 106. Від шлюбу у сторін є донька - [PERSON] , [INFO] . Вже тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям, припинили підтримувати подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, примирення та збереженння шлюбу між ними не можливе. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про слухання справи уйого відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд за результатами розгляду підготовчого судового засідання ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26 січня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 106, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є донька - [PERSON] , [INFO] . Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений 26 січня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 26 січня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 106. На підставі викладеного та

Outcome: approved