Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Також, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення їх дочкою трьох років. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 11.07.2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішення суду від 20.08.2019 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час донька проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач має стабільний, регулярний дохід, оскільки виїжджає на заробітки за межі України, але без офіційного на те оформлення. У зв`язку з тим, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу при народженні дитини, ніякого заробітку не має, а отже відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка. [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 17 березня 2020 року подала до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За відсутності заперечень позивача, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань до суду подав, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2017 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 20 серпня 2019 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року, що набрало законної сили 23 вересня 2019 року. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 17. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується довідкою про склад сімї №1127 від 11.12.2019 року та не заперечується відповідачем. Також, враховуючи доводи позовної заяви та за відсутності будь-яких заперечень відповідача суд встановив, що відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має, аліменти не сплачує, участі в утриманні дитини не бере, а також має можливість надавати утримання також і позивачу до досягнення дитиною 3-х років. Отже, враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з`явився і не надав будь-яких доказів та заперечень щодо предмету спору, суд вирішує справу на підставі наявних доказів і визнає доведеним, що [PERSON] не виконує обов`язок щодо утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] та на утримання своєї дружини [PERSON] .. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Також вирішуючи справу у частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з таких норм права. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. На підставі ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не виконує свої обов`язки утримувати дитину та дружину, з якою проживає дитина, хоча має можливість це робити. Позовні вимоги щодо розміру аліментів за відсутності заперечень відповідача суд вважає обґрунтованими. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved