Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] аліменти на утримання дочок : [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій валюті в розмірі на кожну дитину по 1300 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилися донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розлучення вони з відповідачем проживають окремо, діти залишились проживати з нею. Коштів на утримання дітей відповідач добровільно не надає, їй одній важно забезпечити дітям належний рівень достатку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов частково визнає, не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Зясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати повязані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, молодий вік відповідача, те, що представник відповідача позов визнав, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі по 1000 гривень. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved