Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа Сєвєродонецький міський відділ УДМС України в Луганській області, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS], разом з нею у зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає з 2008 року її син - [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що відповідач значиться зареєстрованим, вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що порушує її права та законні інтереси, також вона не може скористатись своїм правом на відчуження квартири. На підставі викладеного позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила, що квартиру за адресою: [ADDRESS] вона приватизувала разом із сином. У квартирі син не мешкає з 2008 року, спочатку виїхав на заробітки, потім знаходився у м. Луганську. Чотири роки тому просила сина сплачувати комунальні послуги, але з того часу він перестав дзвонити, а комунальні платежі так і не сплачує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Оскільки позивач у судовому засіданні не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 18.05.2015 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, та кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що, відповідно до копії свідоцтва № 337 від 16 вересня 2002 року, квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно записів копії домової книги, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії Акту від 02.04.2015 року, затвердженому директором КП «ЄРЦ м.Сєвєродонецька», при перевірці факту проживання встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], при опитуванні сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджено, що в квартирі з 1976 року на час перевірки фактично мешкає [PERSON], окрім вказаної особи з 2008 року у квартирі ніхто не мешкає. В силу ст.ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). В силу вимог ч.1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Враховуючи обставини, встановлені при розгляді даної справи, та вищенаведені норми законодавства, судом не вбачається підстав для задоволення позову, так як відповідач є співвласником вищевказаної квартири, а тому не може бути позбавлений права користування зазначеним житлом, яке є складовою частиною права власності, що охороняється та гарантується Законом (враховуючи можливість діючим законодавством позбавлення права користування житлом членів сім'ї власника житла, однак не самого власника (співвласника)). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed