Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , в розмірі 4700,00 грн. щомісячно ,до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач є матір,ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] , у свідоцтві про народження дитини батьком записано відповідача. На даний час сторони мешкають окремо , дитина знаходиться на утриманні позивача . Дитина через часті хвороби ходить до дитячого садочку не постійно , через що також потребує послуги няні . На утримання дитини потрібно не менше 9450,00 грн. на місяць , внаслідок того, що позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: послуги няні 3200,00 грн., дитячий садок 290,00 грн., дитяча молочна кухня 800,00 грн., на їжу -2000,00 грн. , на ліки -500,00 грн. ,гуртки 1480,00 грн., на одяг, взуття 550,00 грн., комунальні послуги - 500,00 грн., канцелярські прилади (альбом, олівці, фарби) іграшки , тощо 130,00 грн. Відповідач знаючи , що неповнолітній син у зв,язку з частими хворобами потребує постійної батьківської уваги і допомоги , ухиляється від виконання своїх батьківських обов,язків . Крім того , відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів , він є засновником «Центру розвитку пам,яті [PERSON]» , але належної матеріальної допомоги дитині не надає. Згідно з роздруківки з сайту центру він є не лише засновником , а й керівником , має п,ять працівників , вартість курсів в середньому складає 1500,00 грн. . відповідно до розкладу занять на день займається по чотири групи . Центр є працюючим , що свідчить про матеріальну забезпеченість відповідача. У судове засідання позивачка не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач та його представник у судове засідання не з,явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, та заперечення до позову .В запереченнях зазначили, що відповідач щомісячно перераховує 1000,00 грн. для сина , а також брав участь у додаткових витратах на дитину у липні 2016 році . Виконуючи свої обов,язки батька , відповідач забирає дитину, бачиться з сином та несе певні витрати на виховання своєї дитини. На даний час відповідач має нерегулярний , мінливий дохід , також має непрацездатну матір пенсіонерку , яка має серйозні захворювання та перебуває на повному матеріальному утриманні відповідача та постійному догляді. Таким чином , позивач не обґрунтував розмір щомісячних витрат на дитину наведений у позовній заяві належними та допустимими доказами ,які можуть підтвердити обставинами , на які позивач посилається . Відповідач в свою чергу визнає частково позов на суму 1000,00 грн. , не відмовляється нести додаткові витрати у разі їх виникнення , надавати матеріальну допомогу . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ,який відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №20 від 02.08.2016 року позивач [PERSON] та неповнолітній син [PERSON], [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: м. Харків,пр.. Гагаріна, 41/2 кв. 68. Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №312033 виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції [PERSON], [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] , матір,ю [PERSON]. Відповідно до копії листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №12» від 19.08.2016 року за №01-08/1687 дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку у дитячого невропатолога та кардіолога , дитина потребує домашнього догляду. Згідно з довідкою Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (Ясла садок) №337 від 10.11.2016 року за №70 , дитина [PERSON], [INFO], відвідує садок з 01.09.2015 року по теперішній час . Як вбачається з матеріалів справи позивач витрачає кошти на дитину, а саме : гурток технічна студія «Винахідник», басейн , дитячий садок , послуги няні . У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з копії довідки наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29.08.2016 року за №0000000692185440 , на рахунок [PERSON] відповідачем [PERSON] ,починаючи з травня 2016 року на утримання дитини перераховані грошові кошти , що також підтверджується копіями квитанцій. Згідно копії Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна від 20.10.2016 року , відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири №105 по Садовому проїзду ,10-А в м. Харкові. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців відповідач [PERSON] є фізичною особою підприємцем. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона у справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином , аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково, а саме: в розмірі 1000,00 грн. щомісяця , враховуючи , що прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком від 0 до 6 років відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» складає 1313,00 грн. , суд з урахуванням часткового визнання позову відповідачем , вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до повноліття дитини , або зміни матеріального становища сторін. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial