Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про надання додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 11 червня 2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що похилий вік, хворобливий стан здоров'я, відсутність зв'язків та неможливість упродовж тривалого часу відшукати довірену особу в Україні, невірне формулювання нотаріуса м. Москва Л. Федорової (...наследницей имущества гр.[PERSON], умершего 11 июня 2015 года, в чем бы оно ни заключалось и где бы оно не находилось является: жена- Бричко [PERSON]...) щодо порядку вступу у спадщину та її юридична необізнаність були для неї об'єктивними, істотними труднощами, які стали прямими причинами пропущення нею визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини в Україні після смерті чоловіка, який починається з часу її відкриття. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила розглянути справу без її участі. Представник Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОЛ №209097, яке видане 12.06.2015 року Міським відділом по державній реєстрації смертей РС Кіровоградського МУЮ, актовий запис №1580, що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00015476803 від 12.06.2015 року. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №2206 від 17.08.2012 року [PERSON], набув житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Шевченка, 4, на праві спільної сумісної власності, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, за згодою своєї дружини [PERSON], що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №11720001 від 17.08.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №35432370 від 08.09.2012 року, а також довідкою про належність нерухомого майна №84522 від 08.09.2012 року. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний житловий будинок) та звіт про оцінку нерухомого майна свідчать, що проведено технічну інвентаризацію та визначено ринкову вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Шевченка, 4, станом на 27.12.2016 року ринкова вартість житлового будинку становить 44\~856 грн. Довідка №1602 від 20.12.2016 року, яка видана Миколаївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області свідчить, що [PERSON], [INFO], з 2012 року періодично проживав один за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Шевченка, 4, до дня смерті, 11.06.2015 року, заповіт від імені померлого сільською радою не посвідчувався, земельна ділянка біля будинку не приватизована, державний акт на право приватної власності не видавався. 16.08.1968 року [PERSON], уклав шлюб із [PERSON], після чого подружжя отримало спільне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серія ІІ-РБ №652830, виданим 16.08.1968 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського району м. Москва, актовий запис №955. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №7-2167 від 05.11.2016 року, яке видано нотаріусом м. Москва Російської Федерації, [PERSON], яка зареєстрована за адресою: Російська Федерація, м. Москва, Варшавське шосе, 154[ADDRESS], є спадкоємцем майна [PERSON], який помер 11.06.2015 року, з чого воно б не складалось та де б воно не знаходилося Відповідно до виписки із домової книги №3361779 будинку, що розташований за адресою: Російська Федерація, м. Москва, Варшавське шосе, 154, корп. 2, [PERSON] був зареєстрований в кв. 248 вказаного будинку, та виписаний 06.08.2015 року, у звязку із смертю. Листом №1931/01-16 від 30.11.2017 року приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] розяснено [PERSON], що [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого 11.06.2015 року [PERSON], тим самим пропустивши строки для прийняття спадщини і вважається такою, що не прийняла її. На запит суду приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] надано лист №994/01-16 від 20.06.2017 року, яким повідомлено, що після звернення [PERSON] представника по довіреності, з питань видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON]Т, який помер 11.06.2015 року, нотаріусом було надано розяснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем [PERSON] були пропущені строки для прийняття спадщини та запропоновано представнику звернутися до суду, а також спадкова справа після померлого не заводилася. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 цього Кодексу, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом і висловив бажання прийняти спадщину, оскільки пропустив встановлений законом строк. Відповідно до п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). За таких обставин, зокрема того, що позивач перебувала в іншій державі та вживала заходів щодо прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що заявлений позов [PERSON] до Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід задовольнити, та встановити, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 11 червня 2015 року, [PERSON] пропущений з поважних причин та визначити їй 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу, з моменту набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 321, 1225, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved