Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просив визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 14 вересня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 вересня 2015 року помер її син [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. А.Луценка, 63. Позивач для оформлення спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва з підстав пропуску строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що пропустила строк звернення до нотаріуса з поважної причини, оскільки на день смерті спадкодавця не знала про необхідність звернення до нотаріуса, оскільки спадкодавець проживав із нею. Крім того є непрацездатною особою, хворіє на рак щитовидної залози та є пенсіонером, на час, встановлений для подання заяви перебувала на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. До судового засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позов. Представник відповідача, третя особа-2 у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Представник третьої особи-1 у відповідності до поданої суду заяви просив розглянути справу за його відсутності, не заперечив проти задоволення позову. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] /а.с.7/, померлого 14 вересня 2015 року /а.с.8/, з 25 вересня 2008 року є пенсіонером за віком /а.с.11/. Як свідчить копія спадкової справи після смерті [PERSON], 29 жовтня 2015 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернулася [PERSON], як законний представник малолітнього сина померлого [PERSON] на частку майна померлого частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов за адресою: вул. А.Луценка, 63, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, частини житлової квартири за адресою: [ADDRESS]. 18 травня 2016 року [PERSON], як законний представник малолітнього сина померлого [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 18 травня 2016 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] 19 травня 2016 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] Листом нотаріуса від 25 травня 2016 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині з підстав видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] без урахування наявності спадкоємця, що має право на обов`язкову частку у спадщині, роз`яснено право звернення до суду із заявою про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що було видане спадкоємцю частково недійсним та вказано, що визначення частки здійснюється з урахуванням всіх спадкоємців, що закликаються до спадкування, як тих, що прийняли спадщину, так і тих, які на неї не претендують. Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять. Навпаки, матеріали спадкової справи свідчать, що на момент смерті [PERSON] мешкав за адресою: вул. А.Луценка, 63, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Позивач з 06 квітня 1979 року зареєстрована за адресою: [INFO] /а.с.5/. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини захворювання позивача на рак щитовидної залози, відсутність доказів повідомлення позивача про відкриття спадщини, смерть спадкодавця, що об`єктивно унеможливлювало звернення позивача до нотаріуса протягом встановленого строку для прийняття спадщини. Вказана підстава на думку суду перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин і є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved