Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з даним\~позовом до\~відповідача,\~в обґрунтування\~якого посилається на те, що 01.01.2016 року в смт. Царичанка, Царичанського району Дніпропетровської області, [PERSON], працюючи водієм у відповідача, керуючи вантажним автомобілем марки «МАN 26.314», державний номерний знак [NUMBER], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], [INFO], внаслідок чого остання загинула на місці події. Зазначені обставини підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження № 12016040000000001 від 16.06.2016 р. Позивач по справі є матірю загиблої у ДТП [PERSON] та станом на дату ДТП мала статус непрацездатної особи, оскільки з 2012 року є пенсіонеркою за віком. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність повязана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «МАN 26.314», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована полісом АІ № 8515286 у ПрАТ «СК «АХА Страхування». Після звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, було прийнято рішення про відшкодування належної позивачу частки страхового відшкодування у розмірі 16536,00 грн., з яких 4134,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди та 12402,00 грн. відшкодування шкоди, повязаної з втратою годувальника. Позивач оцінює завдану загибеллю доньки моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн. та враховуючи частку, сплачену ПрАТ «СК «АХА Страхування» стягненню підлягає сума у розмірі 145866,00 грн. Також з урахуванням частки сплаченої ПрАТ «СК «АХА Страхування» у розмірі 12402,00 грн., стягненню з відповідача у якості відшкодування шкоди повязаної з втратою годувальника, підлягає сума у розмірі 275,60 грн. щомісячно, починаючи з 20.12.2019 року довічно. Просить суд стягнути з відповідача 145866,00 грн. у якості моральної шкоди, завданою загибеллю у ДТП 01.01.2016 р. [PERSON], [INFO] та 275,60 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2019 року - довічно, у якості відшкодування шкоди завданої втратою годувальника, в особі [PERSON], загиблої у ДТП 01.01.2016 року; а також судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 6400 грн. У судове засідання позивач не зявилася, її представник надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки у водія відсутня вина в скоєнні ДТП. Представник третьої особи до суду не зявився, повідомлений належним чином про час розгляду справи. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.01.2016 року приблизно о 19.15 годині [PERSON], керуючи вантажним автомобілем марки «МАN 26.314», реєстраційний номер [NUMBER], під час виконання ним своїх трудових обовязків як водій відповідача, рухався по вул. Комсомольська, смт. Царичанка, Царичанського району Дніпропетровської області зі сторони м. Дніпра у напрямку м. Полтава, де напроти АЗС «Укрнафта», здійснив наїзд на пішохода [PERSON], [INFO], котра перетинала проїзну частину дороги з права наліво. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала смертельну травму. Позивач по справі є матірю загиблої у ДТП [PERSON] та станом на дату ДТП мала статус непрацездатної особи, оскільки з 2012 року є пенсіонеркою за віком. Вказані обставини визнані сторонами, тому не підлягають доказуванню згідно ст. 82 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність повязана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «МАN 26.314», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована полісом АІ № 8515286 у ПрАТ «СК «АХА Страхування». Після звернення позивача до страхової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування нею було отримано 4134,00 грн. відшкодування моральної шкоди та 16536,00 грн. шкоди, завданої смертю годувальника. Щодо відшкодування шкоди, повязаної зі смертю годувальника, суд виходить з наступного. За змістом абзаца 1 частини першої та частини другої сттаті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1200 ЦК України, шкода відшкодовується: 1) батькам, які досягли пенсійного віку, встановленого законом,- довічно. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суми на відшкодування шкоди мають присуджуватись особам, які мають право на відшкодування з дня смерті потерпілого. Таким чином розрахунок частки відшкодування шкоди після смерті годувальника становить: 1378,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати станом на дату ДТП)/5 (кількість осіб, які мають право на утримання із відрахуванням частки загиблої)= 275,60 грн. у місячному еквіваленті. Таким чином з урахуванням часу, який минув з смерті [PERSON] до моменту звернення до суду, враховуючи частку, сплачену ПрАТ «СК «АХА Страхування» у розмірі 12402,00 грн. страховим відшкодуванням покрито шкоду з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року, а відтак стягненню з відповідача відшкодування шкоди повязаною з втратою годувальника, підлягає сума у розмірі 275,60 грн. щомісячно з 02.10.2019 року ( згідно позовних вимог) - довічно. Стосовно вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивачу була заподіяно моральну шкоду, яка повязана із порушенням основних гарантованих Конституцією України прав громадян право на життя. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, відсутність вини заподіювача шкоди, відшкодування моральної шкоди страховиком, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та на її користь з відповідача слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн., частково задовольнивши відповідні позовні вимоги. Щодо стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до ст.144\~ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Понесення позивачем витрат на правничу допомогу підтверджено: Договором про надання правничої допомоги від 23 лютого 2018 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Автопоміч» та позивачем; актом виконаних робіт від 28.02.2018 року; квитанцією від 28.02.2018 року про оплату 6400,00 грн. за договором про надання правової допомоги. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3524,00 грн. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача, оскільки шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки належних та допустимих доказів того, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілої, що передбачено ст. 1187 ч.5 ЦК України, відповідачем суду надано не було.

Outcome: partial