Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим,\~ що з\~\~ 06 травня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у спільному подружньому житті мають неповнолітніх дітей доньку\~ [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , сім`я розпалася повністю та остаточно, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, шлюб має формальний характер, а тому позивач просила\~ розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву де просить розірвати шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~\~ подав\~ суду заяву в якій вказав,\~\~\~ що позовні\~ вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 06.05.2006\~ року зареєстрували шлюб, у Завадівській сільській раді Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис №1, від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є\~ те,\~ шо сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття.\~ Позивач зазначила,\~ що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити\~\~ « [PERSON] ».\~ Позивач просила\~ залишити судові витрати за собою.

Outcome: approved