Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина [PERSON], тобто до 31 березня 2020 року, потім по ? частині щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина [PERSON], тобто до 16 вересня 2030 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 03 листопада 2001 року по 10 квітня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, потім розлучилися, а згодом знову стали проживати спільно як одна сімя, шлюб повторно не реєстрували. Від спільного життя мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На утримання [PERSON] відповідач сплачує на її користь аліменти у розмірі ? частини зі всіх видій заробітку. Наразі вона бажає, щоб відповідач на сина [PERSON] також сплачував аліменти у примусовому порядку, оскільки у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання останнього він їй не надає, дитина знаходиться на її забезпеченні. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій зменшивши розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] не 1/6 частину його заробітку, а 1/10. Одночасно просила справу розглядати без її особистої участі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 листопада 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом №34 (а.с.4,5). Від спільного життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). З довідки про склад сімї вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], разом зі співмешканцем [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON], діти знаходяться на забезпеченні матері (а.с. 128). З довідки про утримання аліментів вбачається, що [PERSON] працює у РФ «Одеська залізниця» ВП Локомотивне депо Знамянка. Його заробіток за період травень-жовтень 2016 року складає 36889 грн. 04 коп. Сума аліментів, які утримані з останнього за вказаний період та перераховані [PERSON] становить 12434 грн. 73 коп., відсоток утримання дорівнює 25 % (а.с. 9). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~ відкрита\~ для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового\~ розвитку дитини. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року). За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON], суд приймає до уваги вимоги ст.182 СК України, дійсні обставини у справі, зокрема те, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки заробітку (доходу). Поряд з цим відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, відсутні дані стосовно незадовільного стану його здоровя, а також враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі 1/10 частки від його заробітку (доходу) до повноліття сина [PERSON], а потім ? частину від заробітку до досягнення повноліття самим [PERSON], що не буде меншим ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в сукупному розмірі утриманих аліментів не буде перевищувати 1/2 частину доходу відповідача, тобто 50%. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved