Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], обґрунтовуючи який зазначила таке. Її матері, [PERSON], на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,26 га. 20 квітня 2014 року [PERSON] померла. У визначений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Луганського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа. Через бойові дії, що відбувались у 2014 році, нотаріус, який відкрив спадкову справу припинив свою діяльність, у звязку з чим вона не змогла отримати свідоцтво про спадщину. 17 червня 2016 року вона звернулась до Станично-Луганської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про спадщину, однак їй в цьому було відмовлено, оскільки спадкова справа була заведена іншим нотаріусом. У звязку з тим, що приватний нотаріус [PERSON] припинила свою діяльність, вона звернулась з заявою про оформлення спадщини до Головного територіального управління юстиції в Луганській області, яке своєю відповіддю вказало на неможливість оформлення спадщини на майно, що залишилось після [PERSON] через те, що документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса [PERSON] не передані до Луганського обласного нотаріального архіву внаслідок форс-мажорних обставин. Тому, враховуючи неможливість оформлення спадщини в позасудовому порядку, позивач вимушена була звернутись з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. Перед початком судового засідання від позивача та її представника [PERSON] надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Від відповідача також надійшла зава, в якій Великочернігівська сільска рада просила розглядати справу за відсутність їхнього представника, заперечень проти позову вони не мали. Третя особа до суду свого представника не направила, хоча про час і місце розгляду справи відділ Держгеокадастру у Станично-Луганському районі Луганської області був сповіщений належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю представника третьої особи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів. З матеріалів справи судом встановлено, що 20 квітня 2014 року у місті Луганську померла мати позивача [PERSON]. Факт того, що померла була матірю позивача підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,2600 га, розташованої на території Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, яка померлій належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 136768 від 20 квітня 2005 року. Вартість спадкової ділянки на 01 січня 2016 року складала 173381,46 грн., що підтверджується довідкою виконкому Великочернігівської сільської ради від 06.12.16 р. № 1007. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованим приватним нотаріусом [PERSON] 28 жовтня 2014 року, підтверджується факт, що позивач вчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі якої була заведена спадкова справа 18/2014. Дана інформація також підтвердилась інформаційною довідкою із Спадкового реєстру, сформованою 20 березня 2017 року Станично-Луганською державною нотаріальною конторою. Також з відповіді Станично-Луганської держнотконтори вбачається, що свідоцтва про спадщину після померлої [PERSON] не видавались. Із розяснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] від 17.06.2017 року № 390/01-16 йдеться, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на майно померлої [PERSON], оскільки спадкова справа була заведена іншим нотаріусом. Цим розясненням позивачу було рекомендовано звернутись до нотаріуса, який відкривав спадкову справу, а у разі припинення діяльності цього нотаріуса до суду з позовом про визнання права влсановті на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Відповіддю Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 22 серпня 2016 року № 8-429/4/08-61 підтверджується факт, що приватний нотаріус [PERSON], яка відкривала спадкову справу, з 30 квітня 2015 року припинила свою діяльність на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 30.04.2015 № 145-в. Спадкові справи та нотаріальні документи приватного нотаріуса [PERSON] до Луганського обласного нотаріального архіву не передані через форс-мажорні обтавини. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З наведеного вище йдеться, що позивач як спадкоємець першої черги за законом (ст. 1261 ЦК) прийняла спадщину після смерті своєї матері. Однак, враховуючи, що вона позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, суд

Outcome: approved