Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, 28.11.2017 позивач та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. В даний час відповідач мтеріальним становищем позивача не цікавиться, враховуючи те, що вона не може працювати через медико-соціальні чинники та, відповідно, потребує матеріальної допомоги. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач відмовляється, хоча є працездатним, працює на підприємстві по випіканню хліба в с. Клебань Тульчинського району. В зв`язку з вказаними обставинами позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до [INFO]. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.11.2017 (а.с. 8), сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2017. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2018 (а.с. 9), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Тульчинської міської ради № 02-34-276 від 29.04.2020 (а.с. 11), син [PERSON] , [INFO] проживає з маті`ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В свою чергу, ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному із подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом врахованоматеріальне становище сторін, визнання позову відповідачем, а тому суд вважає, що з останнього слід стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі - 1/6 частини його заробітку (доходу). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 12.05.2020, тому, відповідно з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved