Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником квартири 148 за адресою: м. Житомир, вул. Маликова, 12, на підставі договору дарування квартири від 27.09.2017. р. Проте в квартирі зареєстрований відповідач. Враховуючи, що останній тривалий час у квартирі не проживає, просила суд визнати його таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №148 за адресою: м. Житомир, вул. Маликова, 12, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №98562745 від 29.09.2017 року. Відповідно до довідки КП ВЖРЕІІ № 6, № 2692 від 06.10.2017 р. в даній квартирі зареєстровані крім позивача її мати та син [PERSON] (14.09.1946 р.н.), [PERSON] (11.02.1988 р.н.). Згідно акту КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6» Житомирської міської ради від 06.10.2017 року, відповідач не проживає за адресою: [INFO], з 2007 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Таким чином, з огляду на відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, та зважаючи, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є достатньою правовою підставою для зняття його з реєстрації проживання за цією адресою. Крім того, з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір згідно п.2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved