Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що вона являється власницею квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS] . В ніч з 28 липня 2019 року на 29 липня 2019 року її квартиру було затоплено. В результаті залиття квартири було пошкоджено стелю, стіни в кімнаті, коридорі та кухні, а також було пошкоджено електропроводку в даній квартирі. Після виклику електрика для усунення несправностей в електромережі квартири, їй стало відомо, що внаслідок підмокання електромережі сталося коротке замикання та необхідно міняти всю електромережу в квартирі. Згідно акту, складеного комісією ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» від 06.08.2019 року, в її присутності проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття її мешканцями квартири [NUMBER]. Під час обстеження даною комісією виявлено сухі плями після залиття нас стелі та стінах в кімнаті, коридорі та кухні, також було пошкоджено електропроводку. Відповідач самоусунулася від відшкодування завданих збитків та жодних дій не вчиняє для того, що оплатити їй витрати та відновлювальний ремонт. Внаслідок залиття її квартира потребує термінового поточного ремонту. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 06 листопада 2019 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно експертного висновку № 24-12/19 від 16.12.2019 року вартість поточного ремонту становить 71 656,00 гривень. Крім цього, зазначає, що внаслідок залиття квартири їй завдано моральну шкоду, що виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодженого її майна та неможливості нормально користуватись ним, а відтак просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 гривень. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій зазначила про підтримання позовних вимог в повному обсязі, та в разі неявки відповідача не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2013 року (а.с. 18). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2019 року [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 16-17). Зі змісту ч.1 ст.16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності з вимогами пункту 2.3.6 наказу № 76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Правила утримання житлових будинків та при будинкових територій» причина залиття з зазначенням пошкоджених та таких, що вимагають ремонту або заміни конструктивних елементів, а також обсягів необхідних ремонтно-будівельних робіт з усунення дефектів, що виникли, встановлюється в «Акті про залиття» за формою додатку №4. Згідно додатку № 4 до зазначених Правил у акті, зокрема, зазначається, що трапилось, причини та наслідки залиття, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. 06.08.2019 року комісією в складі інженера з організації експлуатації та ремонту [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] в присутності власниці квартири [PERSON] проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття її мешканцями квартири [ADDRESS] . Під час обстеження даною комісією виявлено сухі плями після залиття на стелі та стінах в кімнаті, коридорі та кухні, також було пошкоджено електропроводку в квартирі. Зі слів власниці квартири [ADDRESS] залиття відбулось в ніч з 28.07.2019 року на 29.07.2019 року ( а.с. 20). З висновку експертного дослідження № 24-12/19 від 16.12.2019 року вбачається, що вартість нанесених матеріальних збитків в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] становить 71 656,00 гривень (а.с.70-86). Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 9 вищезазначеної Постанови відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Аналогічна позиція зазначена у Постанові Верховного суду від 11.12.2018 року по справі № 308/7607/14-ц, провадження 61-26898св18. Отже, суд приходить до висновку про те, що шкода була заподіяна саме в результаті залиття квартири та саме з вини відповідача - власника квартири [ADDRESS] . Доказів, що шкода завдана не з вини відповідача в матеріалах справи відсутні. За цих обставин позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 71656,00 грн. підлягає до задоволення. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В даному випадку, як було вже встановлено вище, моральна шкода була спричинена внаслідок вини відповідача [PERSON] , та полягає в душевних стражданнях яких позивач зазнала у зв`язку з ушкодженням її майна. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір шкоди в сумі 3 000,00 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 1536,80 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved