Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просять суд визнати за нею право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 28 червня 2014 року, та визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, загальною площею 70,7 кв.м (житловою площею 49,2 кв.м), який розташований по вул. Просвіти, 20 в с. Лука Таращанського району Київської області, оскільки вона фактично успадкувала зазначений будинок, але юридично не оформила його на своє імя. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.06.2014 року помер її батько [PERSON]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями. Будучи спадкоємцем за законом, позивач вступила у фактичне володіння будинком, проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріус відмовив у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справа повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки вона працює в іншій місцевості ї її проблематично прибути до суду. Позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.06.2014 року помер батько позивача [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія І-ОК № 305010, видане 01.07.2014 року виконкомом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за № 24), який до дня смерті проживав та був зареєстрований [INFO]. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: вул. Просвіти, 20, с. Лука Таращанського району Київської області, загальною площею 70,7 кв.м., житловою 49,2 кв.м. Спадкоємцем першої черги за законом відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є [PERSON] (позивач по справі). Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Будучи спадкоємцем за законом, позивач звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак у видачі Свідоцтва про право власності за законом на житловий будинок постановою нотаріуса № 179/02-31 від 20.09.2017 року було відмовлено, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Спадщину у встановлений законодавством строк спадкоємець прийняла, проте документально не оформила. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.\~\~ Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом своєчасно, відповідно до ст. 1269 ЦК України, подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нього. Факт належності [PERSON], який помер 28.06.2014 року, житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: вул. Просвіти, 20, с. Лука Таращанського району Київської області, підтверджується наступними доказами: довідками № 2367, 2368 від 20.09.2017, виданими виконкомом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, копіями виписок з погосподарської книги № 4 за 1996-1999, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.\~ Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком неправомірно, або, що на нього окрім позивачів, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Судові витрати по оплаті судового збору суд залишає за позивачем. За таких обставин,

Outcome: approved