Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON]»ю Михайлівною право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що по вул. Л. Мартовича, 34-а в с. Кийданці, Коломийського району, Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачка [PERSON] народилася та проживала в [INFO]. 07 серпня 1975 року відповідачка купила будинок по вул. Л. Мартовича, 34-а в с. Кийданці, Коломийського району і секретарем Нижнянської сільської ради Коломийського району 07 серпня 1975 року посвідчено договір купівлі-продажу будинку за реєстровим № 11. В березні 1989 році відповідачка вирішила продати будинок, так як виїжджала із села. Вона домовилася, купить в неї будинок. В березні 1989 році між нею і відповідачкою була усно укладена угода купівлі-продажу будинку, що належав відповідачці і розташований по вул. Л. Мартовича, 34-а. Вона заплатила [PERSON] 1900 карбованців за будинок, а відповідачка зареєструвала її та її сім»ю в будинку. Так як в 1989 році договори купівлі-продажу сільські ради вже не посвідчували, то відповідачка пообіцяла нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу в наступний приїзд в Україну. Однак в Україну [PERSON] не приїздила і договір купівлі-продажу по даний час нотаріально не посвідчено. Вона на протязі двадцяти шести років проживає в будинку із своєю сім»єю, сплачує всі необхідні податки, проводила ремонтні роботи. В Кийданцях проживала рідна сестра [PERSON] [PERSON], тому вона постійно зверталася до неї, коли вони узаконять купівлю будинку. [PERSON] постійно її заспокоювала і говорила, що як тільки сестра зможе приїхати, то оформлять договір купівлі-продажу. Однак [PERSON] жінка похилого віку і не змогла їй нічим допомогти, а 04 березня 2014 року [PERSON] померла. Вона розмовляла з другою сестрою відповідачки [PERSON] і вона їй сказала, що [PERSON] в Україну не приїде, щоб вона сама вирішила, як узаконити їх договір купівлі-продажу, а вона може посвідчити в суді, що будинок дійсно її. Не дивлячись, що вона передала [PERSON] гроші, а [PERSON] передала їй будинок, договір купівлі-продажу посвідчити вона не може. Таким чином між нею з одного боку та [PERSON] з другого боку був укладений договір купівлі-продажу. Однак відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Укласти договір в письмовій формі та нотаріально посвідчити вона не може, так як відповідач не заперечуючи факту продажу їй будинку, нотаріально посвідчити договір не може, так як не приїздить в Україну, місце проживання її не відоме. А тому вона не може в даний час нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку та провести державну реєстрацію. А без державної реєстрації, відповідно до вимог ст. 331 ЦК України вона не являється власником будинку. На протязі двадцяти шести років вона добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком. А тому відповідно до ст. 344 ЦК України стала власником будинку № 34-а по вул. Л. Мартовича в с. Кийданці, Коломийського району. Та обставина, що вона добросовісно заволоділа будинком підтверджується довідкою Княждвірської сільської ради від 26.01.2015 року № 80 та № 81 із яких видно, що вона та її діти проживають та зареєстровані в [INFO], квитанціями про сплату нею податків та можуть підтвердити свідки. Позивач в судове засідання не зявилася, але подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, а справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена в порядку передбаченому законодавством. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її рідна сестра, і вона продала хату позивачу, та отримала за це гроші. Сестра виїхала з України до 1991 року і до цього часу в селі не появлялася. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає позивача та відповідача, яка близько 30 років купила хату в с. Кийданці по вул. Мартовича, 34-а, яку продала позивачу, яка її відремонтувала та живе в ній близько 26 років. Відповідач з того часу в село не поверталася. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач живе у хаті по вул. Мартовича 34-а близько 24 років, оскільки він у цей час перейшов проживати у с. Кийданці з с.Підгайчики. Беручи до уваги заяву позивача, та пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 344 ч.1 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Згідно пунктів 4, 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ст. 344 про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, а значить перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати з 1 січня 2001 року. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.08.1975 року [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила жилий будинок розміром 12х5 в с. Кийданці Коломийського району. Згідно довідки Княждвірської сільської ради від 26.01.2015 року за № 80 житловий будинок в с. Кийданці вул. Мартовича, 34, Коломийського району належить [PERSON] згідно додатку №2, рішення виконкому Нижнівської сільської ради народних депутатів від 29.11.1988 року № 50. Згідно по господарської Книги № 1 особовий рахунок № 871 ст.ст. 117-118 по селу Кийданці за 1996-2000 року в житловому будинку, що знаходиться в селі Кийданці вул. Мартовича, 34, зареєстровані і проживали: [PERSON], [PERSON] - син, [PERSON] дочка, гнатюк [PERSON] син. Згідно довідки Княждвірської сільської ради від 26.01.2015 року за № 81 згідно поданих даних по проведенню суцільної інвентаризації в селах Княждвір, Кийданці зареєстровано два житлові будинки тому була проведена поправка про те, що будинок який належить [PERSON] знаходиться на вул. Мартовича 34-а. Згідно технічного паспорта на садибний індивідуальний житловий будинок №34-а по вул. Мартовича в с. Кийданці вказане будинковолодіння складається з житлового будинку «А», вбиральні «Б», колонки №1, огорожі № 2-3, і його інвентаризаційна вартість становить 35145 грн. Як вбачається з довідки Коломийського МБТІ №842а від 11.06.2015 року приватної власності на житловий будинок в с. Кийданці, по вул. Л. Мартовича, 34-а не зареєстровано, а згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відомості про будинок №34-а по вул. Л.Мартовича в с. Кийданці, Коломийського району, Івано-Франківської області відсутні. Наведені докази вказують на те, що [PERSON] заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно на протязі більше як десять років володіти нерухомим майном, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами №34-а по вул. Л. Мартовича в с. Кийданці, Коломийського району, Івано-Франківської області який належав [PERSON] а тому на підставі ст. 344 ЦК України є підстави для визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved