overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває шлюбі з відповідачем з 11.06.2008 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів. У звязку з цим позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 11.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №248. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно актового запису про шлюб №248, зробленого 11.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2008 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Внаслідок різних характерів та поглядів на життя сторони не проживають разом. Спільне сумісне господарство не ведеться. За вказаних вище обставин, шлюб підлягає розірванню. Спору про поділ майна на теперішній час не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває шлюбі з відповідачем з 19.03.2014 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів. У звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 28. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірвання шлюбу з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Савицька». Відповідач в судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, у відповідності до ст.158-1 ЦПК України, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно актового запису про шлюб №28, складеного 19.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2014 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Внаслідок різних характерів, поглядів на життя між сторонами почали виникати конфлікти та непорозуміння, що призвели до неможливості подальшого сумісного проживання. Сторони з липня 2014 року спільно не проживають. За вказаних вище обставин, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває шлюбі з відповідачем з 22.10.2011 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні характери, погляди на життя. У звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 22.10.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 1127. Позивач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно актового запису про шлюб №1127, зробленого 22.10.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2011 року. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №660, складеного 11.07.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Внаслідок різних характерів, поглядів на життя між сторонами почали виникати конфлікти та непорозуміння, що призвели до неможливості подальшого сумісного проживання. Спільне сумісне господарство не ведеться. Спроби примирення, вжиті сторонами, виявлялися невдалими. За вказаних вище обставин, шлюб підлягає розірванню. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини на теперішній час не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просить визнати дійсним договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв. м, укладений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 25 жовтня 2007 року нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Зубовою А.О., посилаючись на те, що 25.10.2007 року, її батько [PERSON] подарував їй земельну ділянку площею 600,14 кв. м, яка належала [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.06.2007 року, зі згодою дружини дарителя [PERSON] - відповідачки по справі. Вона обдарована прийняла цей дарунок. За договором дарування до неї переходить право власності на земельну ділянку площею 600,14 кв. м, за державним актом на право власності від 05.06.2007 проку, про що здійснена запис нотаріусом Зубовою А.О. на цому державному акті. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 серпня 2018 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Крім того, на запитання суду щодо предмету спору позивча пояснила, що будь-якого спору між нею та відповідачем по справі не існує, а до суду вона звернулася

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даними позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є власником жилого будинку по [ADDRESS]. У липні 2004 року у даний будинок за її згодою було зареєстровано [PERSON]. У вказаному будинку вони проживали разом до листопада 2012 року, після чого відповідач залишив житло, забравши особисті речі. Знятися з реєстрації у спірному житлі останній не бажає. Його реєстрація порушує її права, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Пояснила, що з 2004 року відповідач за її згодою був зареєстрований у належному їй будинку. Вони якийсь час проживали разом. В листопаді 2012 року [PERSON] забрав речі, покинув житло і з того часу до будинку не з'являвся, на прохання знатися з реєстрації не реагує. Допомоги в утриманні житла не надає, переїхав проживати в інше місце, однак залишається зареєстрованим в будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв клопотань суду не подав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома із сторонами по справі, які якийсь період проживали разом. Однак більше двох років тому відповідач забрав свої речі та виїхав від позивача. З того часу вона його у спірному будинку не бачила. Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.03.2008 року. Згідно наявної в матеріалах справи довідки Долинянської сільської ради Обухівського району №203 від 04.12.2013 року в спірному житлі зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні більше одного року, що підтверджується актами про його не проживання, починаючи з грудня 2012 року, складеними депутатом сільської ради та сусідами. До спірних правовідносин суд вважає можливим застосувати положення глави 32 ЦК України, зокрема ст.405 ч.2 ЦК України, якою визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні понад один рік, втрата інтересу останнього до вказаного приміщення, як до власного житла, добровільного виселення з нього та наявність в зв'язку з цим перешкод в здійсненні прав позивача, як власника житла, доведений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даними позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. У вересні 2005 року у вказаній квартирі за її згодою було зареєстровано чоловіка дочки - [PERSON] Разом вони проживали до вересня 2011 року, після чого відповідач залишив житло, забравши особисті речі. Знятися з реєстрації у спірному житлі останній не бажає. Його реєстрація у квартирі порушує її права, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги уточнила та просила визнати відповідача таким,що втратив право користуватись спірною квартирою відповідно до ст.405 ЦК України. Пояснила, що з 2005 року відповідач, її зять, був зареєстрований у належній їй квартирі. Вони якийсь час проживали разом. В вересні 2011 року [PERSON] забрав речі, покинув житло і з того часу до квартири не з'являвся, на прохання знатися з реєстрації не реагує. Допомоги в утриманні житла не надає, переїхав проживати в інше місце, однак залишається зареєстрованим в спірному помешканні. В судове засідання позивач не з'явилась, в поданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги, з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв клопотань суду не подав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.04.1994 року. Згідно наявної в матеріалах справи довідки ТОМ «Міський житловий центр» №1469 від 08.09.2014 року в спірному житлі зареєстрований крім позивача, її дочки та онука і відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні більше одного року, що підтверджується актами про його не проживання від 21.11.2011 року, 14.02.2013 року, 03.07.2014 року, складеними депутатом Обухівської міської ради та сусідами. До спірних правовідносин суд вважає можливим застосувати положення глави 32 ЦК України, зокрема ст.405 ч.2 ЦК України, якою визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні понад один рік, втрата інтересу останнього до вказаного приміщення, як до власного житла, добровільного виселення з нього та наявність в зв'язку з цим перешкод в здійсненні прав позивача, як власника житла, доведений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним\~ позовом 11.12.2018 року мотивуючи тим, що з 01.10.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходиться на утриманні та виховується нею одноособово. Батько, відповідач у справі, ухиляється від утримання малолітнього сина і добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, працездатний, інших осіб на утриманні не має, тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4\~ частини всіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше 50 %\~ прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, просила стягнути з відповідача на свою користь кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відповідач витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, а державної допомоги,\~ яку вона отримує на сина недостатньо для усіх життєвих потреб. 16.01.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 22.03.2019 року позивач подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, задовольнити\~ позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив проти позову не подав. 26.04.2019 року відповідач подав до суду заяву про відкладення розгляду справи для подання заперечень та доказів в їх підтвердження. 23.05.2019 року відповідач подав до суду клопотання про перенесення розгляду справи для отримання ним необхідних документів, оскільки тривалість їх отримання викликана відсутністю можливості зі сторони органів надати електронний варіант документів. Суд, розглянувши заяву відповідача від 26.04.2019 року задовольнив клопотання та відклав розгляд справи на 27.05.2019 року, однак відповідач\~ не подав до суду заперечення та докази в їх підтвердження, натомість повторно заявив клопотання про перенесення розгляду справи, яке належним чином не обґрунтоване та не надав до суду доказів в підтвердження поважності причин неявки\~ до суду. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом 16 червня 2014 року і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісяця на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з нею і знаходяться на ії утриманні. На даний час сторони разом не мешкають, спільного господарства не ведуть. Сторони у судове засідання не з'явилися, проте надали суду письмові заяви, в якій просять розглядати справу без їхньої участі. Позивач наполягає на заявлених вимогах, відповідач позов визнав у повному обсязі, згоден виплачувати аліменти за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1996 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач доводиться неповнолітнім дітям рідним батьком, позивач - матір'ю, що підтверджено копією свідоцтва про народження дітей. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ст.181 СК України передбачає спосіб такого утримання, один з яких - це сплата аліментів на утримання дитини за рішенням суду. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших дітей, непрацездатність чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути не меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в наступний час працює, має постійний доход у вигляді заробітної плати та регрес них виплат, що підтверджено відповідними довідками, утримань за виконавчими листами не має, інших утриманців, групи інвалідності також. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, повинен складати 13 частину з усіх видів його доходу. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України, ст.ст.60,88,213-215,218 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом 23 травня 2014 року і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісяця на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з нею і знаходяться на ії утриманні. На даний час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Сторони у судове засідання не з'явилися, проте надали суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу без їхньої участі. Позивач наполягає на своїх позовних вимогах, відповідач їх визнав і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 1/3 частини його доходу. Вивченням матеріалів цивільної справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок. Відповідач доводиться малолітнім дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , рідним батьком, позивач - матір'ю, що підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ст.181 СК України передбачає спосіб такого утримання, один з яких - це сплата аліментів на утримання дитини за рішенням суду. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утримання інших дітей, непрацездатність чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути не меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в наступний час працює, тобто має постійний доход, а отже має можливість матеріально утримувати дітей. Утримань за виконавчими листами не має, інших утриманців, групи інвалідності також. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, повинен складати 13 частину з усіх видів його доходу. Відповідно до ст..88 ЦПК України, ст.. 4,5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України, ст.ст.60,88,213-215,218 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом 25 грудня 2013 року і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісяця на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею і знаходиться на ії утриманні. На даний час сторони разом не мешкають, спільного господарства не ведуть. Сторони у судове засідання з'явилися, позивач наполягала на своїх позовних вимогах, відповідач їх визнав і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини його доходу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 вересня 2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідач доводиться неповнолітній [PERSON], рідним батьком, позивач - матір'ю, що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ст.181 СК України передбачає спосіб такого утримання, один з яких - це сплата аліментів на утримання дитини за рішенням суду. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утримання інших дітей, непрацездатність чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути не меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в наступний час працює, має постійний доход, утримань за виконавчими листами не має, інших утриманців, групи інвалідності також. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої доньки, повинен складати 1/4 частину з усіх видів його доходу. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України, ст.ст.10,11,60,88,213-215,218 ЦПК України суд, -

Outcome: approved