Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свою позовну вимогу мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2006 р. вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована але не проживає з квітня 2013 р. [PERSON] та в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється, в зв'язку з чим просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Пізніше позивач уточнила свої позовні вимоги та просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить розглядати справу за її відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та оголошення у пресі. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заяву про перегляд цього рішення відповідачем може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 грудня 2005 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.01.2006 р. [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту ЖРЕУ від 11.06.2014 р., складеного комісією в складі начальника ЖРЕУ №8 Галкіної О.В. та сусідів відповідач в [ADDRESS], не проживає з квітня 2013 року. По даному адресу мешкають [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач на даний час не проживає в зазначеному приміщенні строком понад рік, тому позов про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved