Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними, зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку [PERSON] за квартирою [ADDRESS] заборгованість попередніх власників квартири за період до 30 березня 2020 року, зобов`язати відповідача укласти з нею договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення на квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідача 10000 грн моральної шкоди та 5000 грн за надання правової допомоги. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 березня 2020 року набула право власності на квартиру [ADDRESS] . На початку липня звернулася до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (далі - РОВКП ВКГ) «Рівнеоблводоканал» щодо переоформлення особового рахунку та укладення договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Але відповідач відмовився укласти договір допоки вона не сплатить заборгованість попереднього власника в розмірі 9690,16 грн або не стягне заборгованість з [PERSON] . Договір купівлі-продажу, за яким вона стала власником квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну. Продавець квартири - АТ «Універсал Банк», а не [PERSON] як зазначено у відповіді відповідача, при укладенні договору ствердив про відсутність заборгованості за комунальні послуги. Обов`язок сплачувати комунальні платежі покупець несе з дня отримання квартири у власність. Дії відповідача щодо покладення на неї заборгованості попередніх власників та не укладення договору на надання послуг є протиправними. Такими діями відповідача їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, оскільки в момент ознайомлення з відповіддю відповідача вона пережила значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху за своє здоров`я. Вона є інвалідом І групи по зору, отримує лише пенсію по інвалідності та потребує сторонньої допомоги. Навіть написати та подати заяву до відповідача їй коштувало великих зусиль. Заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 грн. Ухвалою від 21 вересня 2020 року суд прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 22 жовтня 2020 року суд отримав відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача покликається на те, що борги попереднього власника за послуги водопостачання та водовідведення не сплачені, а у позивача, як нової власниці квартири, вже теж виникли борги за вказані послуги з моменту купівлі квартири на суму 975,33 грн. Вважає, що РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» є неналежним відповідачем у справі та на нього не можуть бути покладені ті обов`язки, про вчинення яких заявляє позивач, оскільки оплатити всі комунальні платежі за квартиру відповідно до договору купівлі-продажу зобов`язувався продавець квартири. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснили, що позивач до моменту придбання квартири послугами відповідача не користувалася, за договором купівлі-продажу не брала на себе зобов`язань по сплаті заборгованості попереднього власника. У придбаній квартирі позивач не проживає, оскільки відповідач відмовляється надати їй послуги водопостачання до укладення договору, а договір відмовляється укладати поки позивач не сплатить заборгованості попередніх власників. Укоасти договір на водопостачання з іншим підприємством позивач позбавлена можливості, оскільки відповідач є монополістом і єдиним підприємством в області, яке надає такі послуги. Позивач, будучи інвалідом по зору, змушена ходити по інстанціях з приводу відмови відповідача укласти договір та неможливістю проживати в квартирі, а тому необхідність звернення за захистом своїх прав до суду вже є доказом завдання їй моральної шкоди. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що у попереднього власника квартири борг існує з 2018 року. Позивачу необхідно звернутися з позовом до банку, щоб стягнути заборгованість за послуги водопостачання. В укладенні договору відмовили через наявність заборгованості. Вода в помешкання позивача поставляється. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 30 березня 2020 року позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30 березня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. Право власності позивача на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 березня 2020 року, про що свідчить витяг № 205626960. Листом № 2381/01-11 від 15 липня 2020 року РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» на звернення позивача щодо переоформлення особового рахунку повідомив, що на момент здійснення правочину купівлі-продажу від 30 березня 2020 року по взаємній домовленості з продавцем квартири (п.4.5) мала бути погашена заборгованість за комунальні послуги. Станом на 1 липня 2020 року заборгованість становить 9690,16 грн. До з`ясування питання боргу з продавцем або проведення оплати за послуги водопостачання та водовідведення підстав для переоформлення рахунку немає. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із положеннями ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до ст.66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом першим частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З наведених вище норм закону випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності в договорі щодо відчуження нерухомого майна умови про обов`язок нового власника майна повертати борг попереднього власника, новий власник не зобов`язаний їх оплачувати. Згідно з п.4.5 договору купівлі-продажу квартири від 30 березня 2020 року в момент укладення договору продавець ствердив, що боргів з оплати комунальних послуг, боргів з оплати електро-, газо- та водопостачання у квартирі, яка відчужується, немає. До дня передачі квартири, що відчужується, продавець зобов`язується оплатити всі комунальні платежі за квартиру в цілому. Починаючи з дня передачі квартири, обов`язок оплачувати всі вищевказані платежі бере на себе покупець. Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу, та представником відповідача не наведено доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за послуги водопостачання і водовідведення, яка виникла у попереднього власника квартири, позовна вимога про зобов`язання РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку позивача за квартирою [ADDRESS] заборгованість попередніх власників квартири за період до 30 березня 2020 року обґрунтована та належить задоволенню. Доводи представника відповідача щодо покладання на позивача обов`язку стягнути заборгованість з попередніх власників не заслуговують на увагу, оскільки позивач не надав таким особам послуг з водопостачання та водовідведення, а отже, не має права вимагати їх оплати. Право на звернення до суду з вимогами до попередніх власників про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, яка виникла до моменту набуття позивачем квартири у власність, належить саме РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал». Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача (ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо внше не передбачено законом. Відповідно до реєстру суб`єктів природних монополій у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення станом на 30 березня 2020 року, складеного Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в Рівненській області таким монополістом у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал». Беручи до уваги, що єдиною підставою відмови в укладенні з позивачем договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення стала наявність заборгованості за комунальні послуги, що не заперечувала представник відповідача в судовому засіданні, а докази відсутності у відповідача технічних можливостей надання таких послуг суду не надані, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про зобов`язання РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» укласти з позивачем договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на квартиру [ADDRESS] . Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В порушенні вимог ст.12, 81 ЦПК України позивачем не надано доказів наявності шкоди та причинного зв`язку між діями відповідача і заподіяною шкодою. За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial