Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві мотивувала свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 27.06.2014 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що після реєстрації шлюбу вони почали проживати разом у будинку її батьків, де проживали упродовж 6 років, однак під час цього будували власний будинок в місті Жовква Львівської області. Спочатку їхнє із відповідачем спільне подружнє життя проходило в злагоді та любові, між ними були теплі стосунки, взаєморозуміння, повага та любов. Однак приблизно 3 роки тому, стосунки між ними почали поступово почали погіршуватися. Все це зумовлено тим, що відповідач є байдужим до інтересів та потреб сім`ї, дітей. Зазначає, що для відповідача завжди власні інтереси були важливішими ніж їхні спільні, а тому вона не отримувала від чоловіка жодної елементарної допомоги по господарству, завжди змушена була брати ініціативу в свої руки, виконувати обов`язки, які апріорі не належать до обов`язків жінки і як наслідок вони часто сварилися, між ними виникали непорозуміння. Упродовж тривалого часу позивач терпіла таку поведінку відповідача, сподіваючись, що він зміниться в кращу сторону, намагалася зберегти сім`ю насамперед в інтересах спільних дітей, однак всі її спроби налагодити стосунки, обговорити спільні проблеми, не дали жодного результату, оскільки відповідач не робить для себе жодних висновків із ситуацій, які складалися. Наголошує, що наведені події не могли минути безслідно, у зв`язку із чим між ними на сьогодні відсутнє будь-яке взаєморозуміння, вона повністю втратила почуття поваги та любові до [PERSON] , а тому вважає, що її подальше із відповідачем спільне проживання та збереження сім`ї з врахуванням комплексу вказаних вище обставин є неможливим. Шлюб за таких умов суперечить її інтересам. Звертаю увагу, що їхня сім`я розпалась остаточно, вони припинили подружні стосунки, сім`ї фактично не існує, а тому шансу для примирення у них немає. Позивач твердо переконана та прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, просить шлюб розірвати. Відповідач відзив на позов до суду не подав. Позивач у судове засідання не прибула, однак направила на адресу суду клопотання, у якому просила слухати справу без її участі. Позов підтримала в повному обсязі. Просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без його участі. Проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши клопотання сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 27.06.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 66), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після укладення шлюбу між сторонами зникло взаєморозуміння, що призводило до конфліктів, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У звязку із вищевикладеним, та зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 420,40 грн. та стягнути з відповідача в її користь 420,00 грн. судового збору.

Outcome: approved