Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], було заведено спадкову справу № 136 за 2014 рік після смерті «14» грудня 2014 року [PERSON]. [PERSON] звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого, а саме на право на земельну частку (пай) розміром 8,1 в умовних кадастрових гектарах, яке перебуває у колективній власності КСП «Восток» Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] «20» липня 2015 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.07.2015 року № 351/02-31, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Прохає суд визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 8,0041 га, розташовану на території Білогірївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 047420 від 19 січня 2004 року, що залишилася після померлого 14 грудня 2014 року [PERSON]. Представник позивача, [PERSON], у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає. Представник виконавчого комітету Білогірївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не зявився, надав заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи, приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], у судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], помер 14.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №312526, виданим виконкомом Білогірївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 15 грудня 2014 року, актовий запис № 16 (а.с.3). Згідно заповіту, посвідченого [PERSON], секретарем виконавчого Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області «03» липня 2003 року за реєстром № 52, [PERSON] заповів земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Восток» і належить йому на основі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0172691, [PERSON] (а.с.4). Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що знаходиться у спадковій справі №136/2014. Згідно зазначеної спадкової справи вбачається, що крім [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після померлого [PERSON] ніхто не звертався (а.с.19). 19 липня 2015 року постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії завідувачем державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Роз'яснено, що відповідно до пунктів 4.12, 4.15 частини 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. [PERSON] правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) розміром 8, 11 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Восток» Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області не наданий (а.с.7 зворотна сторона). Представник Позивача у судовому засіданні пояснив, що надати оригінал сертифікату не можливо так як за життя правовстановлювальний документ на право на земельну частку (пай) був змінений з сертифікату на державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП № 047420 на ім'я [PERSON] виданий 19 січня 2004 року на земельну ділянку, що розташована на території Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області площею 8,0041 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання представник позивача надав копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 047420 від 19 січня 2004 року, де зазначено, що земельна ділянка площею 8,0041 га, що розташована на території Білогірївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, належала [PERSON] (а.с.6). та судом встановлено, що вказаний державний акт виданий померлому взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0172691. За заповітом спадкодавець заповідав позивачу саме\~\~сертифікат на право на земельний пай. Отже, судом встановлено, що оформити своє право на спадщину на земельну ділянку позивач не може, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, видані на імя [PERSON]. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до\~\~спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на вказану земельну ділянку, а тому це право відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховним Судом висловлена правова позиція, відповідно до якої свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки право власності набувається з підстав встановлених цивільним законодавством, суд вважає, що спосіб, визначений позивачем поновити порушене право власності спадкоємця передбачений законом, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved