Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2001 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] , яка на даний час досягла повноліття та син [PERSON] - [INFO] , який ще неповнолітній. Сімейне життя з відповідачем не склалося. З березня 2020 року відповідач залишив сім`ю і пішов проживати до іншої жінки та утримує чужих дітей. З цього часу відповідач перестав утримувати неповнолітнього сина. Позивачці одній важко утримувати дитину. Коштів не вистачає на належне дитяче харчування, одяг, взуття, засоби гігієни. Крім того, з настанням навчального року витрати на утримання сина суттєво збільшилися. Відповідач фізично здоровий, працездатний, часто виїздить на роботи до Польщі, оскільки має «карту побуту» і там працює вже роками. Тому відповідач має реальні доходи і може матеріально забезпечувати дитину, але не бажає. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.25). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.04.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Зі свідоцтва про народження [PERSON] - [INFO] , вбачається, що його батьком є відповідач [PERSON] (а.с.4). Син [PERSON] проживає разом із позивачкою, про що свідчить довідки від 02.11.2020 року, видані виконавчим комітетом Новицької сільської ради ОТГ Калуського району (а.с.5,6). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; майновий стан позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін. Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас судом встановлено, що згідно наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.21) відповідач в період з 2017 року неодноразово здійснює перетин державного кордону, що свідчить про його платоспроможність. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виконувати обов`язок по утриманню сина [PERSON] . Крім того суд враховує, що відповідач може офіційно працевлаштуватися в Україні та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 4000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Отже, враховуючи майновий стан сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] - [INFO] , до досягнення ним повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес і розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Водночас позивачем не надано жодних доказів на підтвердження понесення нею будь-яких витрат, а тому в задоволені вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed