overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дочку [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина сторін перебуває на утриманні позивача, яка просить суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1\\ 4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2011року сторони по справі зареєстрували шлюб та [INFO] у сторін по справі народилась донька [PERSON], що підтверджується зібраними матеріалами справи (а.с.3) Відповідно до довідки ЖЕК №7 позивач зареєстрована та проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Як вбачається зі змісту позовної заяви сторони по справі проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, заперечень на позовну заяву на адресу суду не направляв. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 551грн. 20 коп. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувє в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, у poзміpi 1/4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 05.06.2014р., актовий запис №874 /а.с.4/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що подружжя проживає окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, позов визнав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2016 р., від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляд на життя та сім`ю, розбіжності в характерах. Через постійні сварки та неналежну поведінку відповідача їх стосунки значно погіршились. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони зареєстрували шлюб 02.07.2016 р. у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 182. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України, передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що її 01.06.2011 року було прийнято на роботу на підприємство ТОВ «Транстехсервіс» на посаду оператора ЕВМ, на яком упрацює по теперішній час. З 01.11.2013 року підприємство припинило виплачувати заробітну плату у розмірі 3050 грн. щомісячно. На теперішній час у відповідача утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 9083,07 грн. Крім того позивач вважає, що було порушено її право на своєчасну та повну оплату праці і завдано суттєві душевні страждання, які вона оцінює в 20 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 11218,07 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, у якій уточнила позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 11218,07 грн. Проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги визнають у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно наказу від 01.06.2011 року № 10-к позивача прийнято на роботу на підприємство ТОВ «Транстехсервіс» на посаду водія автотранспортних засобів. Згідно довідки, виданої ТОВ «Транстехсервіс», заборгованість підприємства перед позивачем за період з 01.11.2013 по 31.03.2014 р.р. складає 9083,07 грн., яка на теперішній час збільшилася до 11218,07 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач обов`язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця. Дані вимоги закону відповідач не виконав, через що утворилась заборгованість, яку не виплачено позивачу, а тому його вимога про стягнення боргу по заробітній платі підлягає задоволенню. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який є колишнім громадянським чоловіком її доньки, та на даний час в квартирі не проживає. Усі витрати по оплаті комунальних платежів та утримання будинку несе позивач, як господар будинку самостійно. У зв'язку з чим позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. На стадії заочного розгляду справи, позивач підтримала заявлені вимоги та просила суд задовольнити позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ВАДР УДМС від 11.03.2014 року у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON]. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт відсутності відповідача та його особистих речей у квартирі позивача, що розташована за адресою: [ADDRESS] більше року. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній житловій площі, не є власником частки або цілого від спірної житлової площі, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відносини між подружжям погіршилося, на даний час сім'я розпалася, а тому позивач просить суд шлюб розірвати Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява, в якій вказано що відповідач позов визнає, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.08.2012року року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київської області. Наведене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] З матеріалів справи вбачається, що на початку березня 2014року сторони по справі припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач не приділяє достатньої уваги позивачу та їх спільній дитині. Тривалий час сторони проживали в одній квартирі проте в різних кімнатах, дана обставина призвела до остаточного припинення шлюбних відносин. Рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим, та кінцевим. Відповідно до ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду наведеного та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.06.2010р., мають доньку [PERSON] [INFO], але на даний час їхня сім'я розпалася і позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 05.06.2010 5року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис - № 468. Наведене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8) Встановлено, що від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність почуття поваги та взаєморозуміння. Між сторонами постійно виникають непорозуміння, підставою яких є небажання відповідача турбуватись про сім»ю. Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, та не ведуть спільного господарства. Відповідач ствердив обставини справи. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишається незмінним. Згідно ст.. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.10.2006 р., але на даний час їхня сім'я розпалася і позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій просила позов задовольнити, та розглянути дану справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає,та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.10.2006року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис - № 1612. Наведене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Встановлено, що від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність почуття поваги та взаєморозуміння. Між сторонами постійно виникають непорозуміння, підставою яких є проживання дітей позивача від першого шлюбу разом з ними. Внаслідок цього страждають діти, відчуваючи негатив з боку відповідача. Сторони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишається незмінним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.07.1999 р., але на даний час сім'я розпалася і вона просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій просила суд позов задовольнити, та розглянути дану справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає,та просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. . В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 24.07.1999року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис - № 649. Наведене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Встановлено, що сторони мають сина [PERSON] [PERSON] народження. Вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність почуття поваги та взаєморозуміння. Між сторонами постійно виникають непорозуміння стосовно методів виховання дитини. Втрачено духовний та фізичний зв'язок між ними. Сторони проживають в одній квартирі, проте шлюбних стосунків не підтримують, та ведуть окреме господарство, шлюб фактично розірвано. Відповідно до ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати залишити за позивачем. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишається незмінним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.11.1995 р., але на даний час їхня сім'я розпалася і позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просила позов задовольнити, та розглянути дану справу без її участі. Відповідно до ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. На підставі ст.224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.11.1995року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис - № 1890. Наведене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Встановлено, що від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] Вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність почуття поваги та взаєморозуміння. Між сторонами постійно виникають непорозуміння, підставою яких є різні погляди на життя та невідповідність характерів. Кожен їз подружжя має свої бачення стосовно сімейних цінностей. Сторони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишається незмінним. На підставі викладеного,

Outcome: approved