Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання зобов'язання за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та відповідачем 01 лютого 2012 року було укладено договір позики в формі розписки, яка посвідчує отримання [PERSON] від [PERSON] 2000 гривень. Згідно зазначеної розписки [PERSON] зобов'язувалася повернути суму позики через півроку, тобто 01 серпня 2012 року. Відповідач до цього часу свої зобов'язання не виконала. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь борг по договору 2000 грн., витрати по оплаті правової допомоги в сумі 400 грн., судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, вказуючи, що тривалий час не зверталась до суду, оскільки відповідач в усному порядку постійно обіцяла повернути борг. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, вказувала, що із боргу в сумі 2000 грн., повернула 700 грн., при цьому відповідну розписку у [PERSON] не брала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Так, відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 ЦК України, підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначенні родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, судом було встановлено, що 01 лютого 2012 року позивачем на користь відповідача по справі [PERSON] передано у борг суму грошових коштів у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, про що відповідачем видано відповідну розписку(а.с.4). Відповідно до зазначеної розписки від 01 лютого 2012 року сторони домовились про строк виконання зобов'язання - до 01 серпня 2012 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зобов'язання по поверненню [PERSON] коштів у встановлений у розписці строк, не виконала. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання зобов'язання за договором позики є обґрунтованим і підлягають задоволенню. Судові витрати по справі підлягають стягненню у порядку положень ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.15, 16, 509, 525-527, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215ЦПК України, суд, -

Outcome: approved