Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 31.07.2007 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду знаходиться на виконанні в Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ, проте відповідач неналежним чином виконує свої зобовязанння щодо сплати аліментів, внаслідок чого станом на 01.02.2018 року заборгованість по аліментах становить 6 600 грн. Позивач зазначає, що дана заборгованість виникла з вини відповідача, який не переймається належним утриманням дитини, всі витрати щодо утримання сина покладені на позивача, а тому вона просить суд змінити розмір аліментів, які присуджені рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 31.07.2007 р. на утримання сина [PERSON], [INFO] з 300 грн. на 1 / 6 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2014 року по 01.02.2018 року в розмірі 3 927 грн.00 коп.; стягнути з відповідача на свою користь суму індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі в розмірі 16824 грн. 79 коп. В суді позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач та представник відповідача позов визнали частково. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду даної справи була повідомлена належно, відзив, чи будь-яких клопотань суду не направила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] являються сторони по справі. Відповідно до рішення Білоцерківського міського суду по справі №2-5513/07 з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14) Суду було надано довідку-розрахунок, де відображено заборгованість відповідача по аліментах за період з 01.04.2014 року по 01.02.2018р., в розмірі 6 600 грн.00 коп. Відповідно до даної довідки позивачем було зроблено власний розрахунок неустойки в розмірі 3 927 грн.00 коп. за 30 днів. Позивач суду пояснила, їх малолітній син [PERSON], навчається в школі, займається хокеєм, часто їздить на змагання, існує потреба для розвитку його здібностей, а тому зважаючи на вік дитини, його потреби є необхідність збільшення матеріального утримання з боку батька дитини, тобто зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2014 року по 01.02.2018 року в розмірі 3 927 грн.00 коп.; стягнути з відповідача на свою користь суму індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі в розмірі 16824 грн. 79 коп. Представник відповідача, заперечуючи позов, суду пояснила, що відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1 / 6 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позовну вимогу про стягнення індексації, неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2014 року по 01.02.2018 року у сумі 3927,00 грн. вважає такою, що не підлягає до задоволення, оскільки: з 09.04.2014 року по 02.08.2014 року відповідач був безробітній; з 02.08.2014 року по 27.07.2015 року приймав участь у бойових діях в зоні АТО, протягом серпня-жовтня 2014 року заробітну плату не отримував; з 27.07.2015 року по 29.01.2016 року був безробітній; з 29.01.2016 року по 09.03.2017 року перебував на обліку як безробітний у Білоцерківському МРЦЗ, протягом січня 2016 та лютого-березня 2017 року допомоги по безробіттю не отримував. У зв'язку з тим, що відповідач тривалий час був безробітнім та перебував у зоні проведення антитерористичної операції виконання рішення суду про стягнення аліментів він здійснював самостійно, шляхом періодичних платежів на користь позивача на утримання сина у межах наявних фінансових можливостей, а також фізичної змоги перерахування коштів. Відповідач вважає, що заборгованість виникла не з його вини, а тому немає підстав для стягнення з нього неустойки (пені). Вимогу позивачки про стягнення з нього суми індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, у розмірі 16824,79 грн. відповідач вважає такою, що не підлягає до задоволення у звязку з наступним. Згідно ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 року №1368-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі». Отже,на думку сторони відповідача індексація аліментів за період з квітня 2014 року по квітень 2016 року включно не повинна проводитися. Також, відповідач заперечуючи позов, вказав, що йому позивач перешкоджає в спілкуванні з сином, а тому відповідач не надає кошти на утримання дитини. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. З встановлених судом обставин вбачається, що відповідач був обізнаний про порядок, спосіб стягнення з нього аліментів, знав про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів за виконавчим листом, також, відповідачу відомо про наявність заборгованості по аліментах, але в силу різних обставин /відсутність роботи, перебування в зоні АТО де невчасно нараховувалося і виплачувалося грошове забезпечення/, - відповідач був позбавлений можливості вчасно виконувати рішення суду в повній мірі. Дані обставини вказують на відсутність вини [PERSON] у виникненні заборгованості щодо несплати аліментів, що є підставою для відмови в частині позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закону) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2 Закону). Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 1282-XII ( в ред. від 03.07.1991 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року в частину першу статті 4 Закону було внесено зміни та вказано, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року за № 1368-VIII, зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) та було передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції від 17.02.2017 року положення щодо обчислення суми індексації розміру аліментів не містить. У Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» зі змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Позивачем надано до суду розрахунок розміру індексації аліментів, присуджених у твердій грошовій сумі за період з квітня 2014 року по лютий 2018 року, включно, з урахуванням встановлених за вказаний період індексів інфляції. В підтвердження підстав проведення індексації, позивачем надано довідку розрахунок по аліментам від 13.03.2018р. за № 16475, складеної Білоцерківським міськввідділом ДВС ГТУЮ у Київській області. З даної довідки слідує, що у відповідача утворилася заборгованість по аліментам в сумі 6600 грн. Наявність та розмір заборгованості по аліментам стороною відповідача не спростовано. Відповідач, в свою чергу, не надав до суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо стягнення з нього на користь позивача суми індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі. Суд, при визначенні розміру суми індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, виходить з наступного розрахунку, з урахуванням офіційних даних індексів споживчих цін в Україні та наростаючим підсумком за формулою: А х І : 100, а в подальшому Аі х І : 100, де А - розмір аліментів; І - індекс споживчих цін; Аі розмір аліментів, проіндексованих за попередній період. 2014 рік - квітень 300,00 х 1,033 = 309,90; травень 309,90 х 1,038 = 321,68 ; червень 321,68 х 1,01 = 324,89; липень 324,89 х 1,004 = 326,19; серпень 326,19 х 1,008 = 328,80; вересень 328,80 х 1,029 = 338,33; жовтень 338,33 х 1,024 = 346,45; листопад 346,45 х 1,019 = 353,04; грудень 353,04 х 1,03 = 363,63. Всього за 2014 рік - 3 012,91 грн. 2015 рік - січень 363,63 х 1,031 = 374,90; лютий 374,90 х 1,053 = 394,77; березень 394,77 х 1,108 = 437,41; квітень 437,41 х 1,14 = 498,64; травень 498,64 х 1,022 = 509,62; червень 509,62 х 1,004 = 511,65; липень 511,65 х 0,99 = 506,54; серпень 506, 54 х 0,992 = 502,48; вересень 502,48 х 1,023 = 514,04; жовтень 514,04 х 0,987 = 507,36; листопад 507, 36 х 1,02 = 517,51; грудень 517,51 х 1,007 = 512,12; Всього за 2015 рік - 5796,05 грн. 2016 рік - січень 521,13 х 1,009 = 525,82; лютий 525,82 х 0,996 = 523,72; березень 523,72 х 1,01 = 528,96; квітень 528,96 х 1,035 = 547,47; травень 547,47 х 1,001 = 548,02; червень 548,02 х 0,998 = 546,92; липень 546,92 х 0,999 = 546,37; серпень 546,37 х 0,997 = 544,74; вересень 544,74 х 1,018 = 554,54; жовтень 554,54 х 1,028 = 570,07; листопад 570,07 х 1,018 = 580,33; грудень 580,33 х 1,009 = 585,55; Всього за 2016 рік - 6602,51 грн. 2017 рік - січень 585,55 х 1,011 = 591,99; лютий 591,99 х 1,01 = 597,91; березень 597,91 х 1,018 = 608,67; квітень 698,67 х 1,009 = 614,15; травень 614,15 х 1,013 = 622,14; червень 622,14 х 1,016 = 632,09; липень 632,09 х 1,002 = 633,35; серпень 633,35 х 0,999 = 632,72; вересень 632,72 х 1,02 = 645,37; жовтень 645,37 х 1,012 = 635,12; листопад 653,12 х 1,009 = 659,00; грудень 659,00 х 1,01 = 665,59; Всього за 2017 рік - 7556,10 грн.. 2018 рік - січень 665,59 х 1,015 = 675,57; лютий 675,57 х 1,009 = 681,65. Всього за січень-лютий 2018 1357,33 грн.. Загальна сума індексації з квітня 2014 р. по лютий 2018 рік: 24324,79 - 7500,00 (сплачених аліментів) = 16 824,79 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та слід змінити розмір стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхньої дитини в розмірі 1\\6 частини всіх видів доходу відповідача, а також, підлягає до стягнення сума індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі в розмірі 16824 грн. 79 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial