Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що [INFO] року вона народила сина [PERSON]. Разом з сином позивачка проживала та була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS]. В квітні 1994 року, реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду, вона разом з сином, здійснили приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Дана обставина доводиться свідоцтвом про право власності на житло, що видане АУБ Енергодарбуд 01.04.1994 року на підставі розпорядження № 359 від 03.03.1993 року. Приватизація відбулася на праві спільної сумісної власності. [INFO] року у віці 20 років трагічно помер син позивачки [PERSON], про що міським відділом РАГС м. Енергодар Запорізької області 27 лютого 1998 року був зроблений запис № 68 в Книзі реєстрації смертей. Дана обставина доводиться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті сина позивачки, відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить позивачці та її померлому сину на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток кожного, у тому числі і померлого [PERSON]. Як вже зазначалось спадкоємцем першої черги є позивачка померлого, інших спадкоємців не має. У зв'язку з тим, що померлий на час смерті був зареєстрований у [ADDRESS], про що свідчить довідка ЖЕД, яка знаходиться в матеріалах справи - позивачка звернулась до четвертої Запорізької державної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємиця першої черги, на підставі її заяви була відкрита спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Відповідач по справі який є спадкоємцем другої черги з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Позивачка просить:1)Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 2)Визнати право спільної часткової власності на квартиру в [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожним. 3). Визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування після сина [PERSON], який помер [INFO] року. 4). Визнати право приватної власності за [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] У судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач територіальна громада в особі Енергодарської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явився, був двічі повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: реєстраційна служба Енергодарського МУЮ в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, без номера, що видане АУБ Енергодарбуд 01.04.1994 року на підставі розпорядження № 359 від 03.03.1993 року - квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] Прохорівніта її сину [PERSON] (а.с. 10). [INFO] року помер син позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на його частку в квартирі за адресою: [ADDRESS]. За ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічні норми викладені і в Цивільному кодексі України в редакції 1963 року. Пунктом 1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності передбачається виниклим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Своє право власності на спадкове майно позивачка набула на законних підставах, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Згідно ч.2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності майна без визначення часток кожного належного позивачу, відповідачу та спадкодавцю підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі того, що відсутні підстави для розподілу майна в інших, ніж рівні частки, суд вважає, що частки у праві спільної сумісної власності, є рівними, та становлять по 1/2 частині кожного. Згідно до статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно до ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 19 закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі:1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Згідно до наказу Міністерства юстиції України N7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445) з наступними змінами та доповненнями затверджено перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, і якими є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. З огляду на викладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved