Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 29 серпня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,46 га, що розташована на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району. Заповіту батько не залишив. Спадкоємцями першої черги в порядку спад\-кування за законом, які прийняли спадщину, є тільки позивач, інших спадкоємців першої черги не має. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, згідно із ст.1269 ЦК України, так як подала заяву про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що в державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено виправлення, а це є неналежним чином оформлення документу. Вищевказана земельна ділянка належала її батькові на праві власності на підставі державного акту на пра\-во власності на земельну ділянку від 26 червня 1998 року за реєстровим № 13206. У звязку з цим, позивач просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 0,46 га з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,21 га, що розташована на території с. Старовишневецьке, вул. Горького, 84, Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала 29 серпня 2014 року. Позивач в попереднє судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. 29 серпня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 589841. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія ІІ-АВ № 113143, вбачається що її батьками є : «мати [PERSON]», «батько [PERSON]». Згідно свідоцтва про шлюб серія ІІІ-КИ № 493109 вбачається, що 06 серпня 1988 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Богохвал». Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП СВ № 013206, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 0,46 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території с. Старовишневецьке вул. Горького 84, Старовишневецької сільської ради та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,21 га. Державний акт містить виправлення в назві вулиці де мешкав спадкодавець [PERSON], а саме «зміненому на Корчагіна, 17 вірити», підпис та печатку. Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області № 1979/86-16 від 30.12.2016 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться в с. Старовишневецьке вул. Горького, 84 Старовишневецької сільської ради Синельникіського району Дніпропетровської області та належить померлому [PERSON], складає 47566,87 грн. Згідно постановиДержавного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 30.11.2016 року [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала на праві власності [PERSON], так як державний акт на право власності на земельну ділянку містить виправлення, а це є неналежним чином оформлення даного документу. В матеріалах спадкової справи № 460/2014 до майна померлого 29.08.2014 року [PERSON] міститься заява [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже, матеріалами справи встановлено, що [PERSON], померлому 29 серпня 2014 року, на підставі державного акту на право власності на землю серія ДП СВ № 130206, належала земельна ділянка загальна площею 0,46 га у межах згідно з планом, яка розташована на території с. Старовишневецьке вул. Горького. 84 Старовишневецької сільської ради. Однак, при внесенні відомостей до вищевказаного державного акту про адресу проживання спадкодавця, була допущена помилка в назві вулиці, яка в подальшому була виправлена, що і стало підставою для відмови спадкоємцю [PERSON], щодо прийняття спадщини за законом, яка у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, не порушують прав інших осіб, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved