Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей та сім'ї Іванківської районної державної адміністрації про встановлення опіки та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона має двох онучок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матір'ю обох дітей є [PERSON], [INFO], - дочка позивача. Рідним біологічним батьком дитини, [PERSON] є відповідач, [PERSON]. Відповідачі є колишнім подружжям. Свій шлюб вони зареєстрували 17 грудня 2007 року, а розірвали згідно рішення Іванківського районного суду 28 серпня 2013 року. Під час шлюбу в них народилась - [PERSON]. Позивач вважає, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки тривалий час не намагались побачитись з своїми дітьми, не надавали та не надають на утримання обох дітей ніякої матеріальної допомоги, а тому просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON] та [PERSON], а відповідача - [PERSON] відносно його дитини - [PERSON]. Оскільки відповідач [PERSON] проживає в Рівненській області, ухвалою суду від 15.02. 2018 р. Службу у справах дітей та сім»ї Здолбунівської РДА Рівненської області залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Судом повідомлена відповідно до вимог п.2 ч.6,ч.11 ст. 128 ЦПК України(за місцем реєстрації та через засоби масової інформації- газета «Урядовий кур»єр» №16 від 24 січня 2018 р.). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Надіслав відзив,з якого слідує,що позов він визнає, оскільки не є біологічним батьком дітей. Представник третьої особи -Служби у справах дітей та сім»ї Іванківської РДА [PERSON] позов підтримала. Служба у справах- дітей та сім»ї Здолбунівської РДА просила справу розглядати за відсутності представника Здолбунівської РДА. Надати висновок орану опіки та піклування не мають можливості,так як гр.. [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS],але там не проживає,що унеможливлює вивчити його побутові умови,характери тики,інше. Малолітня [PERSON], 2007 р.н. пояснила,що проживає з бабусею та сестричкою. Мами давно не бачила,та не дзвонить. З батьком не спілкується,його не знає. Вислухавши сторони,дослідивши письмові матеріали,допитавши малолітню [PERSON],2007 р.н., суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] слідує,що [PERSON] народилася [INFO]. Її батьком є- [PERSON];мати-[PERSON]. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] слідує,що [PERSON] народилася [INFO]. Її батьком є-[PERSON];мати-[PERSON] Отже,діти:[PERSON],2007р.н. та [PERSON], 2014 р.н.-є малолітніми. З довідки Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області №1284 від 22.11. 2017 року слідує,що діти:[PERSON], 2007 р.н. та [PERSON], 2014 р.н. проживають [PERSON] в [ADDRESS] З Висновку Іванківського ВП Вишгородського відділу поліції в Київській області від 22.09.2017 року слідує,що встановити місцеперебування [PERSON], [INFO]. не представляється можливим,тому подальшу перевірку закінчено.(а.с. 8). Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов»язані поважати дитину. Права дитини захищаються також Конвенцією ООН про права дитини. Право особи, в тім числі і дитини, на сім»ю закріплено у статті 4 СК України, а саме: кожна особа має право на проживання в сім»ї. Особа може бути примусово ізольована від сім»ї лише у випадках і в порядку, встановленому законом.( ч.3 ст. 4 СК). Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя( ч.4. ст. 4 СК України). Така ж норма закріплена в ст.111 Закону України «Про охорону дитинства», в якій сказано,що»кожна дитина має право на проживання в сім»ї з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків». Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст.112 ЗУ «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 5 СК України, держава охороняє сім»ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім»ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства,забезпечує охорону прав матері та батька,материнство і морально заохочує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини( ч.3 ст.5 СК). Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя,крім випадків, встановлених Конституцією. Відповідно до ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст.51 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повнолітня. Повнолітні діти зобов»язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім»я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.114 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі,за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду,що набрало законної сили». Отже, сім»я, яка є первинним осередком суспільства, як вказано в ст. 3 СК України, охороняється законом. І все ж, держава може втручатися в сімейне життя, як це також підтверджено ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли це втручання здійснюється для захисту прав та свобод інших людей. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати,батько можуть бути позбавлені батьківських прав,якщо вони,зокрема: 1)ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Служба у справах дітей та сім»ї Іванківської районної державної адміністрації Київської області надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] відносно її малолітніх дітей, [PERSON],2007 р.н. та [PERSON], 2014 р.н. Щодо [PERSON],яка народилася 12.12.2014 р. повідомив,що мати відмовилася забрати дитину з пологового будинку,в результаті чого 13.01.2015 року Службою у справах дітей та сім»ї Іванківської РДА було направлено листа до відділу реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції для отримання свідоцтва про народження новонародженої дитини. [PERSON],[INFO]. набула статус дитини,позбавленої батьківського піклування.(Розпорядження РДА від 15.01.2015 р.№6) . 09.02. 2015 року до Служби у справах дітей та сім»ї Іванківської РДА звернулася [PERSON] з проханням надати дозвіл забрати дитину,[PERSON] з обласного будинку дитини,пояснивши,що злякалася відповідальності виховувати дитину одній, без батька. 10.02.2015 року було розглянуто питання передачі матері [PERSON] її новонародженої дитини,[PERSON],[INFO],враховуючи щире бажання матері виховувати свою дитину,підтримку родичів. Зі слів бабусі слідує,що 07.08.2015 року [PERSON] залишила своїх дітей і до сьогодні не повернулася. Місце її перебування невідоме. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає. Тому, враховуючи те,що [PERSON] участі у вихованні дітей не бере, матеріально не утримує, проживає окремо,місце її проживання невідоме,ухиляється від своїх батьківських обов»язків,в інтересах охорони життя,здоров»я, прав та законних інтересів дитини, на підставі ч.ч. 1,2 ст.164 Сімейного кодексу України, слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO].( а.с. 49). Судом встановлено,що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про свою доньку -[PERSON],2007 р.н. Відповідачка [PERSON] не піклується про свою доньку -[PERSON],2014 р.н.,не утримують дітей,залишивши їх без піклування, утримання, самоусунулися від будь-яких обов»язків щодо своїх дітей,що є підставою для покладення відповідальності, встановленої законом, протягом тривалого часу не виконують батьківські обов'язки. Таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від них причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками щодо дітей: [PERSON], [INFO] та відповідачкою щодо дитини - [PERSON], [INFO] є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідачі в подальшому будуть позбавлені можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни ними свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дітей та їх інтереси, суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своїх дітей, а тому позовна вимога щодо позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованою та законною, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою,якщо при розгляді справи буде встановлено,що вона позбавлена батьківського піклування та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З рішення Шпилівської сільської ради №5 від 14 лютого 2018 року »Про надання суду подання щодо доцільності призначення гр..[PERSON],[INFO] опікуном дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. слідує, що Шпилівська сільська рада рекомендує призначити [PERSON],1965 р.н. опікуном малолітніх дітей :[PERSON],[INFO]. та [PERSON], [INFO].(а.с. 42). Отже, позов в частині призначення [PERSON] опікуном малолітніх [PERSON],2007 р.н. та [PERSON],2014 р.н. також слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 167 Сімейного кодексу України, ст. 60 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved