Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на домоволодіння № 36 по вулиці Шкапенко в с. Грузьке Криворізькій район Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 липня 2005 року її діду [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Грузьке, вулиця Шкапенко, будинок № 36. Право власності на житловий будинок зареєстровано в КП Криворізьке БТІ 27.07.2005 року. 30 серпня 1992 року [PERSON] помер, до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], один. Позивач є онукою [PERSON] і на момент смерті діда їй було всього один рік, крім того, вона не будучи спадкоємцем першої черги за законом вважала, що спадщину після смерті діда оформив її батько [PERSON]. Про те, що спадщина не оформлена дізналася від своєї матері, вже після смерті свого батька. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, яке він нікому не заповідав. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 30.08.1992 року, їй нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що пропущений 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та оскільки документ, що посвідчує право власності на спадкове майно видано після смерті спадкодавця. У звязку з тим, що оформити спадщину в нотаріальній конторі не має можливості, вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні (а.с. 36). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, про розгляд справи без присутності представника сільської ради, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення (а.с. 35). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 27 липня 2005 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Грузьке, вулиця Шкапенко, будинок № 36. Право власності на житловий будинок зареєстровано в КП Криворізьке БТІ 27.07.2005 року (а.с. 9, 10). [PERSON] помер 30 серпня 1992 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії ІV-КИ № 453503 (а.с. 8). Відповідно до п. 5 Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно довідки Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [INFO] один (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач є онукою [PERSON], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про її народження та народження її батька [PERSON] (а.с. 5,6). Як зазначила позивач в позовній заяві та ці доводи ніким та нічим не спростовані, на момент смерті діда позивачці було всього один рік, крім того, суд враховує, що позивач не будучи спадкоємцем першої черги за законом не могла знати, що спадщину після смерті діда ніким не була оформлена. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки [PERSON] за життя заповіту не склав, тому його спадкоємці спадкують належне йому за життя майно за законом. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 30.08.1992 року, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що пропущений 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та оскільки документ, що посвідчує право власності на спадкове майно видано після смерті спадкодавця (а.с. 13). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, оцінивши письмові докази, надані позивачем, дійшов до висновку, що дійсно, право власності на житловий будинок було видано та зареєстровано вже після смерті [PERSON], однак останній в ньому проживав все його життя, користувався ним як господар. При цьому, правовстановлюючі документи на житловий будинок ніким не оспорені та не скасовані. Оскільки документи на право власності видані після смерті [PERSON], позивач позбавлена можливості оформити спадщини у нотаріальній конторі, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved