Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 1995 року, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 2-2126, належить житловий будинок з надвірними будівлями № 5 провулок Іжевський в м. Нікополі Дніпропетровської області. На даний час в зазначеному житловому будинку зареєстрована позивач разом зі своєю сімєю, а також її колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким був розірваний 01 листопада 2005 року. Відповідач [PERSON] з 2005 року не проживає за вказаною адресою, не приймає участі в утриманні будинку та жодних його особистих речей в ньому не має. Наявність реєстрації постійного місця проживання відповідача в належному позивачу житловому будинку створює її перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном, оскільки вона змушена сплачувати за нього деякі комунальні послуги, що зокрема, позбавляє її можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючі те, що [PERSON] з 2005 року не проживає у спірному житловому будинку, однак добровільно не бажає знятися з реєстрації, тому позивач просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, провулок Іжевський, буд. 5. Ухвалою судді від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.13). Про розгляд даної справи відповідач [PERSON] був повідомлений у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.16), однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Згідно з ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 319\~\~ЦК\~\~України\~\~власник\~\~володіє,\~\~користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Частиною 1\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень\~\~ч. 1\~ст.\~405\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що \~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 серпня 1995 року нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 2-2126, належить житловий будинок з надвірними будівлями № 5 провулок Іжевський в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.5). Разом з позивачем та її сімєю в належному їй житловому будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, провулок Іжевський, буд. 5 зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.4), який доводиться їй колишнім чоловіком. Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний 01 листопада 2005 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 533 (а.с.5). З 2005 року відповідач не проживає за адресою: [INFO], що підтверджується відповідним Актом від 11 вересня 2018, затвердженим головою квартального комітету № 6 [PERSON] (а.с.4). Визнання [PERSON] такими, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 5 по провулку Іжевському в м. Нікополі Дніпропетровської області позивачу необхідно зокрема для подальшого оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи те,\~що відповідач\~ не\~проживає в\~спірному житловому\~будинку з\~2005\~року,суд приходить до висновку, що [PERSON], відповідно до вимог ст. 405 ЦПК України втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, провулок Іжевський, буд. 5. За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved