Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 09.11.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано. У шлюбі у них народилися доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Відповідач з березня 2009 року проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує не тільки необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей як складову виховання. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач надала заяву відповідно до якої просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву про слухання справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21.09.2009 року було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження в книзі реєстрації актів про народження в міській адміністрації Брно, Брно-центр, район Брно-місто Чеської республіки, виданого 23.04.2007 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження відділу ЗАГС м. Брно, Брно-центр, район Брно-місто Чеської республіки, виданого 03.09.2008 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 25.10.2017 року № 02-14-107-25 вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved