Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня подачі позову і до досягнення нею повноліття, до [INFO] На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.06.2002 р. між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Протягом певного часу після шлюбу у неї з відповідачем було порозуміння та повага. Проте, згодом почали виникати багато сварок, недовіри та зникло взаєморозуміння. Тому з 2010 року шлюбні відносини між ними фактично припинились. З цього часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованням доньки не займається, матеріально не забезпечує та проживає окремо. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Донька знаходиться на повному її утриманні. Спочатку [PERSON] протягом певного часу проживав в м. Знам'янка, але на теперішній час проживає в м. Київ та має іншу сім'ю. Вже протягом 3-х років відповідач жодного зв'язку із донькою не підтримує, не бере участь у її вихованні, не провідує, не цікавиться здоров'ям доньки, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. У телефонній розмові відповідач фактично відхрещується від неї та дитини ї не має жодного бажання приймати участь у її вихованні та розвитку, відмовляє у наданні дозволу для поїздки дитини за кордон, що значно звужує обсяги морального та духовного розвитку дитини. Батьківська байдужість призвела до втрати родинних стосунків між батьком та донькою. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та день слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради підтримав висновок органу опіки щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні прокурор, зазначила, що вважає за доцільне задовольнити позовну заяву та позбавити батьківських прав [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] доньці матеріально не допомагає, її вихованням не займається. Позивач ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з донькою. Суд, в межах наданих доказів, за участю органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради та Знам'янської міської ради, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, пояснення свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», які мають для суду характер правового звичаю і підлягають застосуванню через статтю 7 ЦК України, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.16 зазначеної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.2 ст.171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року) суд надає дитині можливість висловити свою думку і приділяє цій думці належну увагу. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті № 12 цього ж Закону вказано, що «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті № 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 12, 13). Донька проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕК № 10 (а.с. 14). Згідно педагогічної характеристики загальноосвітньої школи I-III ступенів № 35 від 30.01.2013 р. на ученицю 4-Б класу [PERSON], вихованням дівчинки займаються мати та старший брат. Батько із сім'єю останнім часом не проживає. Відносини з членами родини хороші, проявляє повагу, вихованість, слухняність (а.с.15). Згідно характеристики Кіровоградської музичної школи № 3 на ученицю [PERSON], до музичної школи [PERSON] завжди приводить мама, яка періодично спілкується із вчителями з приводу успішності і поведінки своєї дитини. Музичну школу не відвідує батько [PERSON]. [PERSON] не проявляє зацікавленості у заняттях і успіхах своєї доньки, навіть в телефонному режимі не спілкується з викладачами або адміністрацією школи (а.с.16). Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради № 269 від 16.12.2013 р. є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] (а.с. 109). В судовому засіданні [PERSON] погодилася з позбавленням її батька, [PERSON], батьківських прав, оскільки він їх не виконує, не цікавиться її життям, не підтримує матеріально. В судовому засіданні встановлено, що вихованням та матеріальним забезпеченням [PERSON] займається одна позивач, яка створила всі умови для її всебічного розвитку, не перешкоджала та не перешкоджає спілкуванню батька з донькою. При розгляді даної цивільної справи було достовірно встановлено, що відповідач по справі, [PERSON], протягом тривалого часу не займається вихованням своєї малолітньої доньки, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про здоров'я дитини, матеріально не утримує. Крім цього, при вирішенні даної справи, суд враховує думку малолітньої [PERSON] щодо позбавлення батька батьківських прав. Все вищевикладене, є нічим іншим, як свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Розмір аліментів може бути визначеним, як ? частина всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved