Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді гаражного боксу [ADDRESS]. На час відкриття спадини вона проживала разом з чоловіком, і вважається, що сприйняла спадщину. 22.06.2000 року її чоловік, згідно з договором купівлі-продажу придбав гараж в гаражному кооперативі № 7 Дарницького району м. Києва. На її звернення до державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс [ADDRESS], отримала відмову, оскільки право власності на спірний гараж не зареєстровано згідно норм діючого законодавства. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, та відмовити у задоволенні позову. В судове засідання представник третьої особи - Головного управління юстиції в місті Києві, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення чи про слухання справи за його відсутності до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції в місті Києві, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення чи про слухання справи за його відсутності до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи - ГК № 7, не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що позивач є дружиною [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу від 22.06.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Долговою З.М., [PERSON] придбав гараж [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, за життя заповіт не склав. 24.03.2011 року [PERSON] звернулася до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] в порядку спадкування за законом. На видачу свідоцтва про право власності на ? частину набутого в період зареєстрованого шлюбу вона не претендувала. Оскільки, право власності на спірний гараж не було зареєстровано в КП БТІ, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності. З копії спадкової справи було встановлено, що крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 1258 Ц України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В суді було встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулася лише [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний гараж їй було відмовлено, так як право власності на нього не зареєстровано в КП БТІ. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності на гараж в порядку спадкування. В частині визнання факту прийняття [PERSON] спадщини позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в силу ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину. Крім того, заява про прийняття спадщини [PERSON] була подана до нотаріальної контори у встановлені строки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: partial