Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій зазначає, що шлюб між сторонами зареєстровано 22 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 21. В шлюбі мають синів: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Батьком дітей є відповідач. З 01.09.2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання синів не надає, в позивача склалося тяжке матеріальне становище, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. . В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Нормами ч. 2\~ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с.2, 4-6). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дитини суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами п.3\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Частиною 2\~ст.182 СК України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.4\~ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може\~\~перевищувати\~\~п'ятдесят\~\~відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома\~\~виконавчими\~\~документами. Відповідач - молода, працездатна особа, який не має інших утриманців, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей з урахуванням положень\~ст.182 СК України, ч.4\~ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», та забезпечити синам не тільки необхідні умови для існування, але і зберегти той рівень життя, який діти мали при сумісному проживанні з обома батьками. Разом з тим, вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів, слід врахувати, що на час розгляду справи відповідач не має постійного місця роботи та доходу, а отже розмір аліментів необхідно визначати у твердій грошовій сумі. За\~ст. 184 СК,\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожитковий мінімум на дитину віком до шести років на час ухвалення рішення становить 1228 грн., на дитину від шести до вісімнадцяти років 1531 грн., тож при визначенні грошової суми, яка підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує, що обидва батьки мають забезпечити дитині прожитковий мінімум, а отже сума до стягнення має бути наближена до половини такого прожиткового мінімуму. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на утримання дітей 2000 гр. щомісячно. Вимогами ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved