Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позовну заяву тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2011 року шлюбу між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших осіб на утриманні у відповідача не має, тому позивач звернулась до суду та просила, стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 15.08.2011 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб між сторонами розірвано (на а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 - АМ № 250964 від 08.05.2013 року (на а.с. 7). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою виданою Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Афаліна 2012» № 1 від 16.01.2017 року (на а.с. 3). Відповідач не надає матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині та не приймає участі в її утриманні. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 84, 180-183 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення 25.01.2017 року. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved