Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельної ділянки для індивідуального садівництва, укладену між нею та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, визнати за нею право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 61,8 м2, житловою площею 38,9 м2 з верандою (літ. а), ганком №1, з господарськими будівлями сараєм (літ. Б), гаражем (літ. В), погребом з шиєю (літ. б, б1), банею (літ. Г), огорожею №4, розташований по вул. Київська,57-а в м. Балті Одеської області, визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, кадастровий номер 5120610100:02:007:0208 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2015 року серії САК №940196, індексний номер 34350240, та на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,12 га, кадастровий номер 5120610100:02:007:0209 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2015 року серії САК №940197, індексний номер 34366769, розташовані за вище вказаною адресою, які раніше на праві приватної власності належали [PERSON], стверджуючи, що 05.06.2015 року вона уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку, земельних ділянок, згідно якої сплатила відповідачу гроші у сумі 170000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передав їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельні ділянки), пообіцяв зявитися до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі-продажу, але до теперішнього часу відповідач ухиляється від належного оформлення угоди, до нотаріальної контори не зявляється. Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, земельними ділянками, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в позові обставини, в тому числі і небажання оформити угоду купівлі-продажу у нотаріуса, просить справу розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 30.10.2013 року належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Київська,57-а в м. Балті Одеської області, згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 02.03.2015 року серії САК №940196, індексний номер 34350240 та серії САК №940197, індексний номер 34366769 належали відповідно земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га та земельна ділянка для індивідуального садівництва площею 0,12 га, розташовані за тією ж адресою, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку та земельних ділянок від 05.06.2015 року, згідно якого відповідач продав, а позивач придбала вище вказані житловий будинок із земельними ділянками за 170000 грн. і по акту прийому-передачі від 05.06.2015 року відповідач передав, а позивач прийняла житловий будинок з господарськими будівлями разом із земельними ділянками, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, він отримав від позивача вище вказану суму грошей і взяв на себе зобовязання оформити угоду належним чином у нотаріальній конторі. Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Судом зясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, про що повідомив у клопотанні про розгляд справи без його присутності, де вказав, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у нього немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку немає. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 05.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved