Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона 16.05.2011 року уклала безстроковий трудовий договір з відповідачем, який було зареєстровано в Харцизькому міському центрі зайнятості, у зв'язку з неспокійною обстановкою в Донецькій області з червня 2014 року відповідач припинив підприємницьку діяльність, а тому і виплату їй заробітної плати, вона свої зобов'язання виконувала до тих пір, доки відповідач надавав їй роботу, коли в Донецькій області розпочалися бойові дії, то вона зі своєю сім'єю виїхала з міста, на даний час вона не має можливості звільнитися з роботи у встановленому законом порядку та працевлаштуватися на нову роботу. А тому позивач просила суд розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 16.05.2011 року між нею та ФОП [PERSON], зареєстрований за № 05451100271 у Харцизькому міському центрі зайнятості. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач до суду не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації його місця проживання, але поштові відправлення повернуті до суду в зв'язку з відсутністю обміну кореспонденцією, яка направляється до м. Зугрес Донецької області. Представник Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості Київської області в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано письмове клопотання, в якому вказується на те, що представник 3-ї особи не заперечує щодо розірвання трудового договору між позивачкою та ФОП [PERSON] Представник Харцизького міського центру зайнятості Донецької області до суду також не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 27.06.2003 року зареєстрована і проживала в [ADDRESS], що слідує з копії її паспорта. Згідно копії довідки від 02.12.2014 року управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] прибула разом з малолітнім сином [PERSON] [INFO] до м. Білої Церкви і проживає [ADDRESS]. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 29.11.2007 року, вид підприємницької діяльності -роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, 16.05.2011 року між позивачкою, як фізичною особою та відповідачем, як ФОП, було укладено безстроковий трудовий договір, згідно якого позивач зобов'язувалася виконувати роботу продавця непродовольчих товарів з оплатою праці в розмірі по 7 грн.96 коп. за годину роботи, 16.05.2011 року цей договір було зареєстровано в Харцизькому міському центрі зайнятості Донецької області за № 05451100271. Наведене стверджується відомостями з реєстру трудових договорів в ЄІАС, наданими Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості Київської області на запит суду, поясненнями позивача. За ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст.24-1 КЗпП України, у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою затверджений наказом Мінпраці та соціальної політики України за № 260 від 08.06.2001 року, який зареєстровано в Мінюсті України 27.06.2001 року за № 554/5745. Цей порядок поширюється на фізичних осіб-підприємців без створення юридичної особи з правом найму працівників. Укладений у письмовій формі трудовий договір фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. При реєстрації договору сторони повинні подати відповідні документи, перелічені в цьому Порядку. А відповідно до п.2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 року № 58, фізичні особи-роботодавці роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір, і засвідчуються його печаткою. Як передбачено п.8 Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Виходячи з механізму, визначеного Порядком, вчинення дій щодо реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, укладеного між фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, внесення відповідних записів до трудової книжки працівника можливе лише у разі особистої присутності обох сторін трудових відносин у центрі зайнятості. Як пояснила в суді позивач, вона виконувала свої обов'язки за трудовим договором до травня 2014 року, а потім в зв'язку з бойовими діями ФОП [PERSON] припинив підприємницьку діяльність та перестав виплачувати їй заробітну плату, пізніше вона з сім'єю виїхала з міста Зугрес, де вони проживали, що позбавляє її можливості зняти з реєстрації в центрі зайнятості вказаний вище трудовий договір, а тому вона просить суд розірвати трудовий договір, укладений між нею та відповідачем, на підставі ст.38 КЗпП України. Ст.38 КЗпП України передбачено умови розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Інших підстав для розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, крім звільнення за власним бажанням, КЗпП не передбачено. Оскільки сторони по справі фактично розірвали трудовий договір, але передбачених діючим законодавством дій для розірвання трудового договору і зняття його з реєстрації не вчинили, то суд вважає за можливе розірвати вказаний вище трудовий договір від 16.05.2011 року. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Згідно зі ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає відшкодуванню на користь держави за рахунок відповідача. Враховуючи все наведене та

Outcome: approved