Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Також просила стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення даного позову та до досягнення нею повноліття. У обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона разом з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Але після розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] 23 вересня 2004 року вихованням дитини займалась виключно позивач. Відповідач у свою чергу не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавився життям та станом її здоров'я, не намагався спілкуватися з нею, не надавав необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо усунувся від виховання дитини. Крім того відповідач перебував на диспансерному обліку у нарколога, маючи наркотичну залежність, та психічні розлади, декілька разів притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку та зберігання наркотичних засобів. Також зазначила, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Тому, на її думку, розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], має складати 1 000,00 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення даного позову та до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник надав до суду заяву в якій зазначив, що просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Третя особа: орган опіки та піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст.224 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 23 вересня 2004 року зроблено запис за №443 (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Висновком, наданим Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією від 29 січня 2016 року № 104-667, встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавився життям та станом її здоров'я, не намагався спілкуватися з нею, не надавав необхідної матеріальної допомоги. Також у вищезазначеному висновку вказано, що Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №2 від 28 січня 2016 року). Крім того судом встановлено, що відповідач перебував на диспансерному обліку у нарколога, маючи наркотичну залежність та психічні розлади, що підтверджується відповідними довідками від 26.09.2012 та 02.10.2012 (а.с.11-12). До того ж відповідач притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку та зберігання наркотичних засобів (а.с.15-16). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавився життям та станом її здоров'я, не намагався спілкуватися з нею, не надавав необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо відхиляється від виховання дитини, тому суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення даного позову та до досягнення нею повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір в розмірі 487,20 грн за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів. На підставі викладеного, ст. ст. 141, 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183, 191, 193 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитини»,

Outcome: approved