Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь внесок за договором № 2792 від 11.06.2013 року в розмірі 50\~000,00 грн., зазначивши що 11.06.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, після чого відповідач прийняв від неї, як вкладника 45\~000,00 гривень. На протязі строку дії договору вона збільшувала суму внеску таким чином, остаточна сума її внеску становить 50\~000,00 гривень. Днем закінчення строку дії договору є 11.07.2014 року, відповідно додаткової угоди, строк дії договору було продовжено до 11.10.2014 року. Після закінчення строку дії договору позивачка зверталася до керівництва Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» з питання повернення внеску, проте їй було повідомлено, що спілка має певні фінансові труднощі, через складну ситуацію в країні збільшилась кількість вкладників, які виявили бажання припинити дію договорів достроково. Вважає, що її право порушено та просить стягнути з відповідача на її користь зазначені вище грошові кошти. В судове засідання позивач не зявилася, суду надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на підставі матеріалів даної справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між [PERSON] та Мелітопольською філією № 1 ЗОКС «Довіра» укладений договір про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 2792 від 11.06.2013 року на суму вкладу 45\~000,00 гривень /а.с. 3-4/. За положеннями пункту 2.2.1. вищевказаного договору, процентна ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 22% річних. На протязі строку дії договору [PERSON] збільшувала суму внеску, таким чином, остаточна сума внеску за договором № 2792 від 11.06.2013 року становить 50\~000,00 гривень. Відповідно до п 1.2 договору № 2792 від 11.06.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 11.07.2014 року. Згідно копії додаткового договору до договору № 2792 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, строк дії договору було продовжено до 11.10.2014 року /а.с. 5/. Відповідно довідки від 07.12.2015 року наданої Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра», сума внеску на депозитний рахунок [PERSON] складає 50\~000,00 гривень /а.с.6/. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, позовні вимоги щодо повернення позивачу грошових коштів у розмірі 50\~000,00 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за розгляд позовної заяви майнового характеру, що подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менш 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати, встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2016 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1 378 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved