Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 27.09.2007 року померла її мати [PERSON], про що 28.09.2007 року відділом ДРАЦС по м. Коломия Коломийського МРУЮ складений відповідний актовий запис за № 554, після чого згідно вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України відкрилася спадщина за законом на майно померлої. Спадкове майно складається з будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Богуна, 12-а. Позивачу було відомо, що на день смерті матері і до 2013 року до спадкоємців першої черги після смерті матері згідно вимог ст. 1261 ЦК України відносяться - вона (позивач) [PERSON], її батько [PERSON] та її рідний брат [PERSON]. Вказані особи згідно вимог ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки на день смерті спадкодавця проживали з нею у вищевказаному будинку. Позивачка була впевнена, що її батько [PERSON] чоловік померлої і що він до дня її смерті перебував з нею в зареєстрованому шлюбі і зважаючи на те, що батько після смерті матері залишився проживати за вище вказаною адресою, вона подала до державного нотаріуса Коломийської міської нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини в користь свого батька [PERSON] Після смерті [PERSON] державним нотаріусом була відкрита спадкова справа і для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину нотаріус подала запит у відділ ДРАЦС про підтвердження реєстрації шлюбу між батьками позивача. З витребуваних державним нотаріусом відомостей з ВДРАЦС по м. Коломия позивачу стало відомо, що її батько [PERSON] не перебував в зареєстрованому шлюбі з її матірю [PERSON] на день її смерті і відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України він не відноситься до спадкоємців після її смерті. Позивач, довідавшись про вищенаведене та звернувшись до Коломийської державної нотаріальної контори з приводу відкликання її заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті її матері та видачу свідоцтва про право на спащину на її імя, 25.04.2015 року отримала відмову, оскільки згідно п. 6 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (тобто в шестимісячний строк після смерті спадкодавця). Позивач зясувала, що 04.10.1959 року в бюро ЗАГС м. Коломия був зареєстрований шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON], про що був складений відповідний актовий запис за № 267. Батько позивача при реєстрації шлюбу з [PERSON] приховав від неї та органів ДРАЦС той факт, що він на той же час вже перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб з якою був зареєстрований 25.12.1958 року виконкомом Вістрянської сільської ради Монастирського району Тернопільської області та рішенням народного суду Отинійського району за позовом прокурора Отинійського району шлюб, зареєстрований 04.10.1959 року між батьками позивача був визнаний недійсним. 10.09.2013 року відповідачу [PERSON] було видано повторне свідоцтво про шлюб, з якого підтверджується, що в дійсності [PERSON] 25.12.1958 року зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконкомі Вістрянської сільської ради Монастирського району Тернопільської області, а також і та обставина, що даний шлюб є зареєстрований і на даний час. Позивачу також стало відомо, що [PERSON] померла. Отже подаючи заяву про відмову від прийняття спадщини, позивачу не було відомо про те, що вона відмовляється від спадщини в користь батька, який не є спадкоємцем після смерті її матері. Про дану обставину позивачка не могла дізнатися по тій прчині, що її батьки з 1959 року проживали спільно однією сімєю до дня смерті її матері у вищевказаному будинку. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON]; повідомлення Коломийської міської Державної нотаріальної контори від 25.04.2015 року № 277/01-16; копію рішення Отинійського Народного суду Отинійського району від 10 червня 1960 року; копію свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON]; копію свідоцтва про народження [PERSON]; копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища; копію виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «МБТІ» від 24.01.2014 року № 49120; копію довідки КП «Житлоінфоцентр» від 18.03.2015 року № 338; копію заяви про уточнення дати подання заяви про відмову від прийняття спадщини від 28.05.2015 року; фотокопію спадкової справи після смерті [PERSON] від 05.06.2015 року № 429 вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що відповідач [PERSON] не може бути спадкоємцем майна, яке знаходиться по вул. Богуна, 12-а в м. Коломия, Коломийського району, оскільки на час смерті [PERSON] не перебував з нею в зареєстрованому шлюбі. Написавши заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини, на час вчинення даного правочину, помилялась стосовно його природи та можливих наслідків вчинення такого кроку та прав її батька, оскільки вважала, що спадщина її матері перейде до батька позивачки та ніяк не могла знати про те, що він не являється спадкоємцем. Отже заяву про відмову від прийняття спадщини слід визнати недійсною. На підставі викладеного та ст. 16, 229, 1223, 1261, 1273 ЦК України,

Outcome: approved