Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить виділити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у власність в натурі Ѕ частину житлового будинку з належною частиною надвірних споруд, розташованого за адресою [ADDRESS] , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який підлягає державній реєстрації, та складається з приміщень в будинку під літ. А-1 під №2-1 кухня площею 8.6 кв.м, №2-2 кімната площею 13.6 кв.м, частина прибудови під літ. а-1 під №2-3 коридор площею 5.6 кв.м, №2-4 кладова площею 2.7 кв.м, крильце під літ. Кр1, загальною площею 30.5 кв.м, житловою площею 13.6 кв.м, а також навіс під літ. В-1, літній душ лід літ. Д-1, вбиральня під літ.У1-1, ворота з хвірткою під №2. Огорожу під №3 залишити у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що дана частина будинку належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове) від 16.02.2008 року виданого державним нотаріусом Шахтарської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-585. Співвласником іншої частини вказаного будинку - є [PERSON] (Відповідач), якій належить ј частина цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.07.1997 року виданого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3-2723 та ј частина успадкована нею після смерті батька [PERSON] , але право власності на вказану частку на даний час не перереєстровано. Позивач посилається на те, що спору щодо розміру часток та порядку користування приміщеннями у будинку між сторонами не має, проте без судового рішення про поділ будинку з виділенням належної частки в натурі не має можливості здійснити державну реєстрацію своєї частки як окремого об`єкту нерухомості з метою безперешкодного користування своїм майном без погодження з іншими співвласниками та здійснити приватизацію земельної ділянки, на якій знаходиться будинок. У судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву про проведення розгляду справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, не надав відзиву на позовну заяву, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, з огляду на приписи ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, визнання в повному обсязі позовних вимог відповідачем, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове) від 16.02.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Шахтарської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-585, [PERSON] є власником 1/2 частки жилого будинку споруд, що знаходиться в [ADDRESS] /а.с.7/. Судом встановлено, що у фактичному користуванні позивача знаходиться частка будинковолодіння, яка згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП Прилуцьке МБТІ за № 2500/1 від 04.10.2019р., станом на 04.10.2019 р. технічна характеристика 1/2 частки жилого будинку з належною частиною надвірних будівель належить [PERSON] та складається з таких приміщень: по будинку під літ. А-1 під №2-1 кухня площею 8.6 кв.м, №2-2 кімната площею 13.6 кв.м, частина прибудови під літ. а-1 під №2-3 коридор площею 5.6 кв.м, №2-4 кладова площею 2.7 кв.м, крильце під літ. Кр1, загальною площею 30.5 кв.м, житловою площею 13.6 кв.м, а також навіс під літ. В-1, літній душ лід літ. Д-1, вбиральня під літ.У1-1, ворота з хвірткою під №2. Огорожу під №3 залишити у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч.ч.1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183,358,364,380 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що сторонами по справі вже добровільно встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку із створенням окремих входів до житлових приміщень, окрім того, відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, з метою реалізації прав позивача як власника нерухомого майна, позовні вимоги підлягають задоволенню. В своїй позовній заяві та заяві поданій позивачем до суду, не зазначено про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, тому, суд вважає, що судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: approved