overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що під час спільного проживання з відповідачем у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач призваний до лав збройних сил України. Дитина знаходиться на її утриманні, батько матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Судом ухвалено про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Донька проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з обовязку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу її надавати. На підставі зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, а також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що у житловому будинку за адресою: с.Гожули Полтавського району та області, вул.Вербова (колишня Пролетарська), будинок 43, який належить їй на праві приватної власності, зареєстровані члени її сімї, а саме: внучка [PERSON], внук [PERSON], внук [PERSON]. З 2005 року відповідачі за вказаною адресою не проживають, тим самим створюють позивачеві, як власнику житла, перешкоди у вільному розпорядженні своїм майном та додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Просила визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Гожули, вул.Вербова (колишня Пролетарська), будинок 43. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, попередньо представник позивача надавла заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідачі, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом виклику у суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Гожули, вул.Вербова (колишня Пролетарська), будинок 43, який належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2003 року (а.с.7). Відповідно до рішення Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05.04.2018 року вулицю Пролетарську перейменовано на вулицю Вербова (а.с.13). У житловому будинку за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Гожули, вул.Вербова (колишня Пролетарська), будинок 43, окрім позивача зареєстровані члени її сімї: внучка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO] (а.с.9). З 2005 року відповідачі за вказаною адресою не проживають, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гожулівської сільської ради Полтавського району від 05.07.2018 року №02-31/1679 (а.с.9). За змістом ст.ст. 71,72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням у судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідачі втратили право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Син навчається, є студентом ІІІ курсу Автотранспортного технікуму ДВНЗ «Криворізький національний університет», тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, а позивачу самостійно важко утримувати сина, тому що навчання потребує значних витрат, крім того, син у 1999 році отримав інвалідність за діагнозом «бронхіальна астма», що потребує додаткових витрат. Доходів позивача не вистачає на утримання [PERSON]. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача до закінчення навчання. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 32). Судом ухвалено про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача. Третя особа - [PERSON] - у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Встановлено, що [PERSON] досяг 18-річного віку. [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення Автотранспортного технікуму Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет». Термін навчання - з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року (а. с. 10). Відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, [PERSON] знаходиться на утриманні позивача (а. с. 1). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітнього [PERSON] в коштах на проживання, харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 199-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 11 липня 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 720, укладений з відповідачем. За змістом позову, від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2020. Сторони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, чужі одним для одного люди. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе. Відповідач надав до суду заяву, у якій вказав, що просить розглянути справу у його відсутності, зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 11.07.2017 між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області, актовий запис 720. Від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені, з березня 2020 сторони мешкають окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сім`ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який був зареєстрований 27 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управляння юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 40. За змістом позову, від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог. За ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27 січня 2001 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управляння юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 40. Від шлюбу подружжя має спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачкою. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сім`ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом про стягнення аліментів нанавчання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не більше як до досягнення 23-річного віку. 11.12.2020 року ухвалою суду відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні. 09.02.2021 року до суду надійшов відзив на позов у якому визнаються позовні вимоги частково у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача. Ухвалою суду 11.12.2020 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні. 09.02.2021 року до суду відповідачем подано відзив на позов у якому останній визнає позовні вимоги частково у розмірі 1/6 частини доходів та просить справу розглядати без його участі. Позивач у судове засідання не з`явилася проте, направила до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причину своєї неявки. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Даними договору №79 від 16.09.2020 року укладеного між Тернопільським національним університетом ім.І.Я. Горбачевського МОЗ України та [PERSON] та довідкою цього ж навчального закладу №05/1-18/286 від 19.10.2020 року підтверджується, що дочка [PERSON] є студенткою 2-го курсу з 01 вересня 2019 року по червень 2025 року навчається на другому курсі медичного факультету. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Суд рахує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на навчання дочки. Зважаючи на викладене, беручи до уваги навчання у вищому навчальному закладі, проживання за місцем його знаходження суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на навчання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не більше як до досягнення 23-річного віку, з моменту набрання законної сили рішенням суду. Судові витрати не підлягають до стягнення з відповідача так, як відповідач є учасником бойових дій згідно посвідчення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом про стягнення аліментів нанавчання\~сина \~ [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. 10.07.2020 року ухвалою суду відкрито провадження та справу призначено до спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася проте, направила до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причину своєї неявки. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Даними довідки Хмельницького політехнічного коледжу Національного університету «Львівська Політехніка» №21537 від 05 січня 2021 року підтверджується, що син [PERSON] з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року навчається у зазначеному коледжі на третьому курсі денного відділення на факультеті інженерної механіки. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від 29.01.2018 у справі\~№ 622/373/16-ц). Суд рахує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на навчання сина у більшому розмірі. Зважаючи на викладене, беручи до уваги навчання у навчальному закладі, проживання за місцем його знаходження суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на навчання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 600 грн. всіх видів його заробітку, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку, починаючи з 13 січня 2021 року. Судові витрати становлять 262,61 грн.(600х840,80/1921) та підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено. 30 вересня 2019 року позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат. В судове засідання з розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали, що у відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, суд вбачає наявність підстав для ухвалення додаткового рішення виходячи з наступного. Згідно з п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. 27 серпня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Однак ухвалюючи рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Таким чином, вбачається наявність підстав для задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового рішення у справі, яким необхідно вирішити питання щодо розподілу судових витрат. При цьому, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 704,80 грн. Внаслідок викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, що призвело до нерозуміння одне одного та постійних сварок, а також припинення шлюбних відносин протягом останніх п'яти років -просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 23 вересня 1995 року. Також позивач зазначила, що від даного шлюб у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Окрім того, позивач звернула увагу суду на фізичне насилля над нею зі сторони відповідача, що також унеможливлює примирення сторін. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. В поданій заяві позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали та проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], зареєстрований у відділі реєстрації одруження м. Миколаєва 23 вересня 1995 року, актовий запис №1174. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Суд враховує, що позивач з відповідачем подружні стосунки не підтримує, і підтримувати їх в подальшому наміру не має, примиритися не бажає, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача розриває шлюб.

Outcome: approved