Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за наступними підставами. Позивач на підставі договору дарування квартири є власником квартири [ADDRESS] . З 02.08.2013 року у вищевказаній квартирі як дружина власника була зареєстрована відповідач. 20.09.2016 року рішенням Якимівського районного суду Запорізької області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, а 01.04.2017 відповідачка виїхала з квартири і з того часу не проживає в ній. Конкретне місце перебування і засоби зв`язку відповідачки позивачу невідомі і тому він не може вплинути на те, щоб колишня дружина самостійно знялась з місця своєї реєстрації. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою квартири, відповідачка перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю, оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, не можливо оформити житлову субсидію, отримати певні пільги. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачкою відсутні. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханям розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на їх задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових викликів за адресою її реєстрації та шляхом розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. Відповідно до договору дарування квартири від 21 травня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Онищук Н.С. позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7). З 02 серпня 2013 року у вищевказаній квартирі як дружина власника житла була зареєстрована відповідач [PERSON] , що підтверджується наданою копією домової книги (а.с. 8-10). 20 вересня 2016 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, що підтверджується наданою копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року (а.с. 11). Як вбачається із тексту позовної заяви та підтверджується наданою копією довідки, виданої 21 жовтня 2019 року (а.с. 12), 01 квітня 2017 року відповідачка [PERSON] виїхала з квартири позивача і з того часу не проживає в ній. Однак, продовжуючи бути зареєстрованою за адресою знаходження квартири, відповідачка [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] користуватись своєю власністю оскільки витрати за комунальні платежі нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб. Крім того позивач не може отримати субсидію, що підтверджується наданою копією довідки № 8465 від 30 жовтня 2019 року про не отримання допомоги (а.с. 13). Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачами відсутні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначає позивач, зняти з реєстраційного обліку відповідача позасудовим порядком він не має можливості, так як у відповідності з ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Відповідно до ст. 72 ЖК України: Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved