Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла її [PERSON]. Після смерті тої відкрилася спадщина - земельна ділянка площею 1,03 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративні території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії І-ОД №072766, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Вона є спадкоємцею за заповітом. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що був відсутній оригінал державного акту на право власності на землю, що належав спадкодавцю. Залишилися лише ксерокопія цього документу. Про втрату державних актів на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відділ Держземагенства у Кодимському районі відмовив видати дублікат правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,03 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії І-ОД №072766, виданого на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Сербівської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи (відділу Держземагенства у Кодимському районі) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви відповідача та третьої особи, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,03 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Сербівської сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської областіь №579 від 16 жовтня 2013 року). Як убачається з дослідженого судом заповіту від 25 січня 1992 року, який зареєстрований в реєстрі за №9 по Сербівській сільській раді Кодимського району, [PERSON] заповідала на випадок своєї смерті все своє майно [PERSON]. Згідно частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних соіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частина перша статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Своїм правом спадкоємця за заповітом позивач скористалася, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на ім»я [PERSON] (лист державного нотарісуа №470/02-14 від 26 червня 2014 року). З приводу втрати державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №48 від 30 листопада 2013 року. Крім того, як убачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держземагенства в Кодимському арйоні №12-12-05/2012 від 24 червня 2014 року, видати новий державний акту на парво власності на землю або виготовити його дублікат не є можливим, оскільки втратили чинність нормативно-правові акти, які регулювали видачу державних актів або їх дублікатів. Вітадк, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,03 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії І-ОД №072766 на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved