Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 23.02.2005р.н., та [PERSON], 14.12.2008р.н., в твердій грошовій сумі по 2000грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 12 березня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], 23.02.2005р.н., та [PERSON], 14.12.2008р.н. Зазначає, що подружнє життя не склалося, протягом декількох останніх років вони з відповідачем не ведуть спільний побут та господарство, проживають окремо, їх шлюбні відносини є фактично припиненими та в провадженні Сихівського районного суду м.Львова знаходиться справа про розірвання шлюбу між ними. З часу фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від обов'язку з утримання неповнолітніх дітей, матеріально не допомагає. Діти залишилися проживати з нею та перебувають на повному її матеріальному забезпеченні. Стверджує, що їй важко самостійно забезпечити усі потреби неповнолітніх дітей. Зазначає, що інших утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами не проводиться. Вважає найбільш доцільним встановлення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки незважаючи на те, що відповідач працює, його доходи є в основному неофіційними та мінливими. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті „Львівська пошта, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~ Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. \~181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], 23.02.2005р.н., та [PERSON], 14.12.2008р.н. Як вбачається з пояснень позивача, на даний час вона з дітьми проживає окремо, та несе всі витрати по утриманню неповнолітніх дітей, відповідачем допомога на утримання дітей не надається. Їй відомо, що відповідач працює, отримує доходи та місце праці їй невідоме, інших утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими листами не проводиться. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що можливість для відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000грн. на кожну дитину щомісячно позивачем не доведена, та такі слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 листопада 2015 р. і до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. \~ В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином\~з відповідача потрібно стягнути 487,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: partial