Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 5,4100 га, яка розташована на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області з кадастровим номером 6520385000:05:010:0007, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності перейшло до неї в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . 30 листопада 2012 року між її бабусею та Фермерським господарством «Богуслав-Земля» був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 15 років. Вказаний договір оренди був зареєстрований 21.12.2012 року у книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі за № 652030004002276. В договорі сторони визначили щорічну орендну плату в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строки внесення орендної плати 25.10 - 25.12, щорічно, про що зазначено у п.9 та п.11 Договору. Проте, позивач вважає, що відповідач порушує свої договірні зобов`язання, щодо сплати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та в період з 2013 року по 2019 рік зобов`язаний був сплатити орендну плату в загальній сумі 31265 грн. 41 коп., посилаючись на дані Держгеокадастру, щодо нормативно-грошової оцінки ріллі та перелогів в Херсонській області за період з 2013 року по 2019 роки. Крім того, на момент пред`явлення позову, зобов`язання відповідача по сплаті орендної плати за 2017 рік, 2018 рік та 2019 рік, також не виконані. Таким чином вказані порушення є систематичним, тому просить суд розірвати вказаний договір оренди земельної ділянки. Ухвалою судді від 09.09.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 20.01.2020 року, задоволено клопотання представника позивача про витребування письмових доказів з Фермерського господарства «Богуслав-Земля», Білозерської державної податкової інспекції Херсонського управління Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, та з Білозерської державної нотаріальної контори. Крім того задоволено клопотання представника відповідача, визнано обов`язкову явку позивача по справі - [PERSON] та по справі оголошено перерву. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.05.2020 року, задоволено клопотання представника позивача про витребування письмових доказів з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, та по справі оголошено перерву. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.05.2020 року, задоволено клопотання представника позивача про витребування письмових доказів з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, та по справі оголошено перерву. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 31.07.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити, відповідаючи на питання суду, вказала, що з письмовими пропозиціями щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки або будь-якими іншими листами не зверталася, свою незгоду з розміром орендної плати висловлювала по телефону, проте доказів на підтвердження вказаного суду не надала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність у відповідача заборгованості, щодо сплати орендної плати, про що свідчать відповідні відомості, долучені до матеріалів справи, з яких вбачається факт отримання позивачем орендної плати за 2016 рік в сумі 5000 грн.; за 2017 рік в сумі 6122 грн. 53 коп. та за 2018 рік в сумі 6000 грн. Також зазначив, що окрім вищевказаного, відповідачем на протязі усього часу дії договору, сумлінно виконувалися зобов`язання щодо сплати орендної плати, про що свідчать відомості з 2012 року по 2015 рік, які також долучені до матеріалів справи, вважав, що позивачем в основу розрахунку покладено документ, походження якого не відомо, він не відповідає вимогам ст.ст.76 та 77 ЦПК України, та не може бути взятий до уваги судом, а саме інформація про нормативну оцінку землі. При цьому, зазначив, що відповідачем дійсно не сплачувалася орендна плата за 2019 рік, оскільки позивач звернувся до суду у вересні 2019 року, а передбачений Договором строк по сплаті орендної плати настає лише 25.10 - 25.12. Вважав, твердження позивача такими, що є надуманими та необґрунтованими, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності у їх взаємозв`язку, дійшов переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 12ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно частини 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 30 листопада 2012 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Богуслав-Земля» був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 15 років. Вказаний договір оренди був зареєстрований 21.12.2012 року у книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі за № 652030004002276. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори 24.07.2017 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,4100 га, яка розташована на території Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області з кадастровим номером 6520385000:05:010:0007, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктами 9 та 11 договору, визначено істотні умови договору, а саме що орендна плата вноситься Орендарем щорічно, у розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки щорічно, що становить 2658 грн., та у такі строки 25.10 - 25.12, щорічно. Згідно п.13 договору розмір орендної плати переглядається один раз на три роки. Відповідно до відомостей наданих Фермерським господарством «Богуслав-Земля», вбачається, що позивач отримала та її чоловік за дорученням орендну плату за 2016 рік в сумі 5000 грн.; за 2017 рік в сумі 6122 грн. 53 коп. та за 2018 рік в сумі 6000 грн., що є більшим, ніж наведений позивачем у розрахунку орендної плати, який підлягає стягненню відповідно до розміру нормативно-грошової оцінки землі. Вказані обставини та факти отримання грошей позивачкою не спростовується. Відповідно до ст.ст.1, 13 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і у користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено істотні умови договору, в тому числі і виплата орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до приписів ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Як передбачено положеннями ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. З матеріалів справи та пояснень наданих у судовому засіданні сторін, вбачається, що позивач вважала своє право порушеним, в зв`язку з тим, що вона не отримувала орендну плату у більшому розмірі, з урахуванням збільшення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки кожного року та індексу інфляції, а також не отримала орендну плату за 2017 рік, 2018 рік та 2019 рік. Разом з тим, суд не погоджується з твердженням позивача щодо не здійснення відповідачем перерахунку орендної плати у зв`язку із збільшенням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки або індексом інфляції, оскільки вказане твердження спростоване у судовому засіданні. При цьому, маючи право з листопада 2015 року звернутися до орендаря з пропозицією укласти додаткову угоду про перегляд розміру орендної плати, ані спадкодавець, ані позивач з відповідним клопотанням та пропозицією не зверталися, що свідчить про передчасність звернення до суду. Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо не отримання нею орендної плати за 2019 рік, оскільки строк передбачений договором для її внесення, на момент звернення позивача з позовом, не настав. Також, з урахуванням того, що позивач визнала зафіксований у відомостях за 2017 рік та 2018 рік наданих Фермерським господарством «Богуслав-Земля», виплату їй грошових коштів, суд вважає позовні вимоги в цій частині безпідставними. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України. Приписами статті 651 ЦК України, передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме те, що відповідачем надано докази про сплату орендної плати позивачу, а остання в судовому засіданні не заперечувала того, що їй дійсно сплачувалася орендна плата, доказів про існування заборгованості перед нею з приводу орендної плати не надала, факту неналежного виконання або невиконання умов договору відповідачем, систематичної несплати останнім орендної плати або інших підстав, які б слугували підставами для розірвання договору оренди землі, не встановлено, суд дійшов переконання, про відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, тому й судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, що були понесені позивачем, у відповідності до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача не підлягають На підставі викладеного та

Outcome: dismissed