Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 19 жовтня 1996 року уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, бо вони виявилися абсолютно різними людьми, мають різні життєві цінності та спосіб життя. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. За останній час подружжя віддалилися один від одного, зникло взаєморозуміння, спільні інтереси, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже тривалий час сторони живуть окремим життям та своїми інтересами; фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вказує, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Зазначає, що на даний час проживає з донькою в м.Полтава, спору щодо місця проживання доньки немає. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Дошлюбне прізвище просить не відновлювати, судові витрати з відповідача стягнути. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, заслухавши сторін, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 1996 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] (а.с.6). Сторони сімейних стосунків не підтримують, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними життєвими цінностями та спосіб життя, що призвело до припинення шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться. З огляду на те, що між сторонами систематично виникають непорозуміння, що призвело до припинення подружніх відносин, примирення подружжя та подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач не просила відновлювати дошлюбне прізвище - « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Outcome: approved