Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 1992 року вона працює в Державному навчальному закладі «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка». На посаді старшого майстра працює з 2005року. Згідно наказу Директора Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» № 41 від 16 січня 2018 року до неї застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Вважає вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Тому звернулась з даним позовом до суду. У відзиві на позов представник відповідача позов не визнала з тих підстав, що 14.01.2019 року у присутності 3-х осіб, позивачу запропоновано надати письмові пояснення директору закладу, роз`яснено з яких підстав в неї їх вимагають, а саме не виконання наказів № 398, 400 від 19.10.2018 року та резолюції на листі вих. № 02/11-04/3138, але замість пояснень позивач звернулася із заявою від 15.01.2019. Пояснень надано не було, про що складено акт від 15.01.2019. Рішення про продовження терміну виконання вище зазначених наказів, прийнято на підставі рішення комісії з перевірки виконання трудових обов`язків старшим майстром [PERSON] , створеної наказом № 426-а від 13.11.2018 та на засідання якої позивач була присутня, що зафіксовано у протоколі № 1 від 16.11.2018 року. Таким чином, законодавчо встановлений термін застосування власником або уповноваженим ним органом, дисциплінарного стягнення в один місяць з дня виявлення проступку дотримано, адже термін виконання наказів № 398, 400 від 19.10.2019 сплив 28.12.2018, а дисциплінарне стягнення застосовано наказом № 41 від 16.01.2018 року. Станом на теперішній час позивач поновлена на роботі. За своїм бажанням, викладеним у службовій записці від 28.09.2018 отримує завдання в межах посадової інструкції, викладені у письмовій формі, оформлені наказом, що є достатнім підтвердженням фактичного допуску до роботи, тому твердження, що особу позивача не допущено до роботи є безпідставним і необгрунтованим. Просила у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 06 березня 2019 року на 09-00 год. в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд визнати протиправним та скасувати наказ Директора Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» № 41 від 16 січня 2019 року, згідно якого притягнуто [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Зобов`язати директора Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» виконати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року та допустити позивача до фактичного виконання своїх посадових обов`язків старшого майстра. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з підставі, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову не заперечувала, пояснила суду, що профспілкова організація згоди на притягнення [PERSON] не надавала. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 27 серпня 1992 року [PERSON] була прийнята на роботу на посаду майстра виробничого навчання до Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка». Наказом від 23 серпня 2005 року переведена на посаду старшого майстра. \~ \~ \~ \~Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Згідно із статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку Так, суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, виходить з того, що дійсно наказом директора Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» № 41 від 16 січня 2018 року до [PERSON] застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Як слідує із вказаного наказу, підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності невиконання завдань визначених наказами № 398, № 400 від 19 жовтня 2018 року та п. 1 наказу № 436 від 20 листопада 2018 року, резолюції на листі вх. № 02/11-04/3138, віднесених до кола завдань та обов`язків старшого майстра п. 2.3, 2.4 посадової інструкції. Відповідно до ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни. \~ \~ \~ \~Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. \~ \~ \~ \~Суд також звертає увагу на те, що за кожний проступок до працівника може бути застосоване тільки одне дисциплінарне стягнення. Поряд з дисциплінарним стягненням до порушника трудової дисципліни можуть бути застосовані інші заходи правового впливу, наприклад, повне або часткове позбавлення премії чи винагороди за результатами роботи за рік. Якщо невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків продовжувалось, не дивлячись на накладення дисциплінарного стягнення, допускається застосування до нього нового дисциплінарного стягнення, у тому числі звільнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч. 3 ст. 149 КЗпП України). \~ \~ \~ \~До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ч. 1 ст. 149 КЗпП України). Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення. Дана норма узгоджується з правовою позицією, викладеною ВСУ в Постанові від 19.10.2016 року № 6-2801 цс 15, згідно якої пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Трудові спори з питань накладення дисциплінарних стягнень вирішуються в установленому законодавством порядку. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Судом проаналізований вказаний Наказ, згідно якого позивачу оголошено догану за невиконання завдань, визначених наказами № 398, № 400 від 19.10.2018 року та п. 1 наказу № 436 від 20.11. 2018 року, резолюції на листі вх. № 02\\11-04\\3138, віднесених до кола завдань та обов`язків старшого майстра п. 2.3, 2.4 Посадової інструкції. Аналіз даних наказів свідчить про доручення [PERSON] підготувати письмовий звіт щодо переліку нових професій, видів підготовки, або суміжних із ліцензованими, за якими може бути впроваджено освітню діяльність, за умови отримання ліцензії з урахуванням: Національного класифікатора професій, регіональних потреб, існуючих технологічних, соціально-побутових, кадрових, інформаційних та організаційних можливостей закладу або попередніх розрахунків на їх створення( наказ № 436), розробити та подати на затвердження плани навчально-виробничої діяльності для курсової підготовки на основі робочих програм професійно-технічної підготовки та фонду навчального часу передбаченого на виконання навчально-виробничих завдань (з урахуванням затверджених термінів навчання) за переліком напрямків (наказ № 398). Виходячи з того, що позивачу оголошено догану за порушення різних наказів, за якими на неї покладались різні завдання вбачається, що такі порушення позивача наявні по різних за своїм змістом не є одним і тим же дисциплінарним проступком. Проводячи правову оцінку дисциплінарного проступку за скоєння якого позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності суд звертає увагу на наступне. Наказом Директора Державного навчального заклад) «Черкаське вище професійне училище ім..Героя Радянського Союз) Г.Ф.Короленка» № 225-к від 25 вересня 2017 року позивача було звільнено з посади старшого майстра з 25 вересня 2017року в зв`язку з скороченням штату працівників по п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року позов до Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» третя особа Профспілкова організація Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ згідно якого [PERSON] звільнено з посади старшого майстра з 25 вересня 2017року в зв`язку з скороченням штату працівників по п.1 ст.40 КЗпП України. Поновлено позивача на посаді старшого майстра Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка». Постановою апеляційного суду Черкаської області від 18 січня 2018 року апеляційна скарга Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» на вищевказане судове рішення залишена без задоволення. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року залишено без змін. Між тим, як встановлено в судовому засіданні не дивлячись на видання наказу про поновлення позивача на роботі, доручаючи їй виконання посадових обов`язків шляхом видання наказів № 398 та № 400 від 19.10.2018 року відповідач не вжив заходів щодо забезпечення позивача робочим місцем. Як пояснила в судовому засіданні позивач, 27 грудня 2018 року відповідач видав наказ № 507 про розподіл посадових обов`язків між нею та старшим майстром [PERSON] . При цьому, розподіл провів лише по п.2 Посадової інструкції. Всі інші пункти Посадової інструкції відносяться до її посадових обов`язків. Навіть після розподілу посадових обов`язків її не допущено до роботи, оскільки не було визначено робоче місце. Підтвердженням цьому є акт про не допуск до виконання посадових обов`язків від 15 січня 2019 року, складеного членами профспілкового комітету навчального закладу відповідно до якого їй не забезпечено попереднє робоче місце, вона позбавлена доступу до робочої документації, контактів з роботодавцями та колегами. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту позбавлення можливості виконувати накази відповідача по справі, через фактичне недопущення до виконання своїх обов`язків, та свідчить про відсутність її вини у невиконанні покладених на неї обов`язків, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про протиправність наказу відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальністю. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відповідачем зроблено не було. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани від 16 січня 2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого майстра [PERSON] » знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. В ході судового розгляду були спростовані твердження представників відповідача щодо визначення робочого місця для [PERSON] , та забезпечення їй можливості виконувати службові обов`язки, оскільки як вбачається з наказів № 398 ,400 від 19.10.2018 року робоче місце їй було визначено лише 20.12.2018 року, в той час як позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання завдань, визначених наказами від 19.102018року, 20.11.2018року. \~ \~ \~ \~Що стосується вимог позивача щодо зобов`язання директора Державного навчального закладу виконати рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15 листопада 2017 року та допустити до фактичного виконання трудових обов`язків, суд вважає, що дана вимога не грунтується на вимогах закону, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 4,5 ЦПК України, право на звернення до суду має особа, права, свободи чи інтереси якої порушуються, не визнаються або оспорюються, захист яких здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. \~ \~ \~ \~Між тим, такий спосіб захисту порушеного трудового права як зобов`язання відповідача виконати рішення суду та допустити до фактичного виконання трудових обов`язків у розумінні ст. 5 ЦПК України не є способом захисту, визначеним законом. Належним способом захисту права може бути зобов`язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов`язків за відповідною посадою. Проте, така вимога позивачем не заявлена, а відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності зі ст.\~133\~ч.3\~ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно зі ст.\~137\~ч.2\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Договором про надання правової допомоги від 06.03.2019 року, укладеним між позивачем [PERSON] та адвокатом Топор І.О. передбачено, що вартість надання юридичних послуг виконавець визначає самостійно після одержання від замовника замовлення за надання юридичної допомоги та виставляє замовнику відповідний рахунок. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надала суду договір про надання правової допомоги від 06.03.2019 року, оригінал квитанції від 20.03.2019 року про оплату за надання правової допомоги по договору та акт від 10.06.2019 року, Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правничої допомоги в розмірі 2 400 гривень. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved