Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 22.01.2016 та просила суд поділити в натурі спільне її з відповідачем майно виділивши їй трикімнатну квартиру загальною площею 65,0 кв.м., житловою площею 38,7 кв. м., що знаходиться за адресою вул. Миколаївське шосе, 13/191 м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та виділити відповідачу житловий будинок № 8 по вул. Лесі Українки, с. Лозуватка, Криворізький район Дніпропетровської області, стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 1950,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що з 1998 по 2007 роки вони з відповідачем [PERSON] перебували у шлюбі. В період перебування у шлюбі придбали житловий будинок по вулиці Лесі Українки, буд. 8 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області та у травні-червні 2001 року квартиру [ADDRESS]. Рішенням Криворізького районного суду від 02.02.2009 року за нею визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою вул. Лесі Українки, буд. 8 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області та рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.03.2011 року за нею визнано право власності на ? частку спірної квартири за адресою вул. Миколаївське шосе, 13/191 м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. 30.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просив суд поділити в натурі спільну власність його та [PERSON], виділивши йому квартиру в цілому, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 65,0 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., визнавши за ним право власності, а [PERSON] виділити домоволодіння в цілому, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Лесі Українки, буд.8, яке складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 92,5 кв.м., житловою площею 57,5 кв.м., вбиральня «Б», вимощення «І», водоколонка ІІ, визнавши за нею право власності, стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) та його представник [PERSON] просили у задоволенні первісного позову відмовити, задовольнивши зустрічний. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] при вирішенні справи по суті покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом задоволенню не підлягають з наступних законних підстав. Судом встановлено, що з 11.07.1998 року по 25.09.2007 року сторони по справі перебували у шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,13). На підставі рішення виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26.04.2007 року № 110 та отриманого на підставі вказаного рішення 06.08.2007 року свідоцтва про право власності [PERSON] набув у власність спірний житловий будинок, який розташований за адресою вул. Лесі Українки, буд. 8 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.21-24). Також, 27.06.2001 року сторони по справі придбали квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.25-29). Право власності на вказану квартиру оформлено на [PERSON] Однак, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2009 року, яке набрало законної сили 13.02.2009 року, розділено майно у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши з [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою вул. Лесі Українки, буд. 8 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.21-24). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2011 року, яке набрало законної сили 09.06.2011 року, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою [ADDRESS], як такої, що була придбана нею та її чоловіком [PERSON] за спільні кошти і в період їх спільного проживання однією сімєю у шлюбі (а.с.25-29). Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Оскільки рішеннями Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2011 року та Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2009 року, які набрали законної сили, вже вирішені питання поділу між сторонами спільного сумісного майна подружжя, а саме квартири за адресою [ADDRESS] та будинку за адресою вул. Лесі Українки, буд. 8 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, рішення обовязкові для виконання сторонами, повторно даний спір не підлягає вирішенню, тому суд вважає необхідним у задоволені позовних вимог [PERSON] за первісним позовом та позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, в даному випадку, беручи до уваги, що у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено, судовий збір залишається за позивачами та стягненню з відповідачів не підлягає.

Outcome: dismissed