Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. Вобґрунтування позовної заяви вказувала, що вона та [PERSON] є співвласниками земельних ділянок площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка знаходиться за адресою: с. Яворівка, вул. Леніна, 68, Драбівського району Черкаської області, та частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме площею 0,0667 га. На приватизацію іншої частини цієї земельної ділянки, а саме площею 0,08 га, орган місцевого самоврядування згоди не надав, в Яворівській сільській раді їй пояснили, що цільове призначення цієї земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, і за рішенням сільської ради на той час дозволи на приватизацію таких земельних ділянок не надавались. Наразі вказана земельна ділянка залишається у її користуванні. До цього часу вона без перешкод користувалася земельною ділянкою, розташованою по вул. Леніна, 74, в с. Яворівка. Однак в цьому році виявила, що частину вказаної земельної ділянки став без її згоди використовувати суміжний землекористувач [PERSON] перегородивши їй проїзд до іншої частини її земельної ділянки. Так, гр. [PERSON], який проживає в с. Яворівка, використовує 30 метрів земельної ділянки, якою вона користувалася, по всій ширині цієї земельної ділянки, при цьому перешкоджає їй використовувати земельну ділянку. З метою врегулювання земельного спору вона через свого представника звернулася до Яворівської сільської ради Драбівського району. Під час виїзду працівників органу місцевого самоврядування на місце розташування спірної земельної ділянки встановлено, що [PERSON] приватизував частину земельної ділянки, яка виділена у її користування. При цьому, працівники Яворівської сільської ради не змогли обєктивно провести обміри земельних ділянок та встановити межу між суміжними земельними ділянками, та не надали жодних документів, що підтверджують законність права володіння та користування гр. [PERSON] частиною її земельної ділянки. При проведенні обмірів її земельної ділянки, працівник сільської ради не зміг виміряти фактичну довжину земельної ділянки, яка за даними обліку сільської ради мала б становити 109,43 м, оскільки фактично довжина земельної ділянки становила всього 70 м. Така розбіжність між фактичним розміром та даними земельного обліку сільської ради виникла в результаті незаконної приватизації частини земельної ділянки суміжним землекористувачем [PERSON] У звязку з цим, акт комісією не складався, а Яворівська сільська рада надала довідку № 228 без врахування останніх обмірів земельної ділянки. Не отримавши жодних пояснень чи будь-яких пропозицій щодо відновлення свого порушеного права на користування земельної ділянкою, вона через свого представника змушена була звернутись до Драбівської райдержадміністрації із заявою про створення комісії для вирішення земельного спору. В результаті звернення вона отримала формальну відписку та нову довідку від Яворівської сільської ради зі схемою земельних ділянок. Вказана довідка також видана формально, в ній не відображена дійсна площа її земельної ділянки, оскільки комісія для вирішення земельного спору створена не була, обміри не проводились, спеціалісти землевпорядних організацій не залучалися. Варто зазначити, що кожна з довідок, виданих сільською радою, містить різні дані стосовно площі її земельної ділянки. Вважає, що під час складення технічної документації була допущена помилка у визначенні меж, саме тому частина земельної ділянки [PERSON] стала накладатись на її земельну ділянку. Сусід підтвердив, що в нього дійсно є державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,2145 га та технічна документація, відповідно до якої частина земельної ділянки перемістилась в бік її земельної ділянки. Оскільки донедавна вона безперешкодно користувалася своєю земельною ділянкою, здійснюючи її обробіток, тому навіть не могла припустити, що частина даної земельної ділянки вже кілька років належить іншій особі. Таким чином, Яворівська сільська рада, не пересвідчившись у правильності складання технічної документації, затвердила державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,2145 га в с. Яворівка Драбівського району Черкаської області, кадастровий № 7120689700:01:001:0371. Внаслідок видачі вказаного державного акту про право власності на земельну ділянку, порушуються її законні права та інтереси, вона фактично позбавляється можливості реалізувати своє право володіння, користування та розпоряджання земельною ділянкою. Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,2145 га в с. Яворівка має бути визнаний недійсним, оскільки виданий без належної правової підстави та з порушенням законодавства, яке було чинне на час видачі вказаного державного акта. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, просили суд його задоволити, пояснили, що про факт приватизації сусідом земельної ділянки їм стало відомо лише в червні 2015 року, жодних згод на погодження меж земельних ділянок з їх сторони не надавалися, а погодження меж сільським головою в технічній документації є протиправним, протиправними діями по приватизації сусідньої земельної ділянки порушені права позивача по користуванню землею, в тому числі і вільного доступу до неї. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що приватизація земельної ділянки відбулася без будь-яких порушень, земельна ділянка на даний час перебуває у власності територіальної громади, я тому сільський голова який представляє власника мав право погоджувати межі земельної ділянки. Накладення земельних ділянок не відбулося, оскільки земельна ділянка позивача є в наявності і має інші межі ніж ті на які вказує позивач, питання проїзду до земельної ділянки вирішується шляхом отримання земельного сервітуту від власника сусідньої земельної ділянки, також можливо використовувати заїзд від берега, де закінчується земельна ділянка. Третя особа та її представник пояснили суду що порушень про проведенні приватизації не було, оскільки земля яка була ними приватизована не перебувала у користуванні позивача або інших осіб, проїзд до земельної ділянки позивача третя особа може надати при зверненні позивача до нього, надав суду заяву про застосування судом строків позовної давності, які обраховує з часу отримання права власності на земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідків, спеціаліста, суд дійшов до наступного. Згідно відповіді Яворівської сільської ради №171 від 28.07.2015 року на заяву [PERSON] від 26.06.2015 року, на даний час за [PERSON] числиться 0,3967 га (0,25 га земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (приватизована), що знаходиться по вул. Леніна, 68, в с. Яворівка, та 0,1467 га для ведення особистого селянського господарства (0,0667 га приватизована, та 0,08 га не приватизована, з них 0,06 га земельна ділянка по вул. Леніна, 74, та 0,02 га (сіножаті) по вул. Леніна, 68. Відповідно до довідки № 228 Яворівської сільської ради, земельна ділянка в розмірі 0,06 га, яка розташована в с. Яворівка по вул. Леніна, 74, і належить [PERSON], має 109 м довжини і 6 м ширини. Згідно акту про перевірку присадибного землекористування громадян комісії Яворівської сільської ради від 19.11.2015 року земельна ділянка позивача та [PERSON], яка перебуває в їх користуванні має розміри 6,28 м х 109,43 м та знаходиться по вул. Леніна, 74 с. Яворівка Драбівського району Черкаської області. Згідно даних земельно-шнурової книги колгоспу ім.Куйбишева за [PERSON] обліковується 0,40 га землі, з яких 0,35 га ріллі, 0,01 садів і інших плодово-ягідних багаторічних насаджень, 0,03 га інших сільськогосподарських угідь, 0,01 га під будівлями, чагарниками, лісами, ярами. Згідно даних по господарської книги Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області за головою двору по вул. Ленана, 68 с. Яворівка Драбівського району Черкаської області обліковується 0,40 га, в тому ріллі 0,38 та 0,01 га під будівлями, чагарниками, лісами, ярами. Рішенням Яворівської сільської ради від 12.11.2010 року № 1-10/VI надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, які знаходяться в користуванні загальною площею 0,70 га, що підтверджується витягом з даного рішення. Така технічна документація розроблена ТОВ «Надір», в тому числі і щодо спірної земельної ділянки, розміром 0,2145 га, та яка фактично знаходиться по тій же адресі, що й земельна ділянка позивача, і межує з нею. З копії акта встановлення, погодження та передачі межових знаків на зберігання вбачається, що на плані земельної ділянки зі сторони де розташована земельна ділянка позивача вказано «землі сільської ради», і проставлено підпис про погодження сільського голови [PERSON] Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 7120689700:01:001. Рішенням Яворівської сільської ради від 06.04.2012 року № 13-2/VI затверджено остаточно розміри земельних ділянок [PERSON], визначені технічною документацією. Повноваження сільської ради, щодо вирішення даних питань передбачено ч.9 ст.118 Земельного кодексу України. На підставі даних документів [PERSON] видано державний акта на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується його копією. З копії вищевказаної земельно-шнурової книги колгоспу ім.Куйбишева та листа Яворівської сільської ради №171 від 28.07.2015 вбачається, що спірна земельна ділянка позивача перебувала в користуванні її батька [PERSON], потім матері [PERSON] Позивач не надав суду жодного належного правовстановлюючого документа, який би підтвердив перехід права користування земельною ділянкою від матері до нього в порядку спадкування. Рішення сільської ради про надання позивачу в користування земельної ділянки суду не надано. Ст.33 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768 передбачено, що громадяни можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. П.6 перехідних положень даного Земельного кодексу України визначено, що громадяни, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Доказів щодо переоформлення прав на земельну ділянку позивач також не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення при погодженні меж земельної ділянки [PERSON] в технічній документації не відбулося, оскільки сільський голова, як представник громади у власності якої перебуває земельна ділянка, що межує з землею [PERSON] мав право на таке погодження, в порядку визначеному п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376. Відтак, суд вважає, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували незаконність прийнятого оскаржуваного рішення сільської ради, що дане рішення порушило її права, як користувача земельної ділянки, а тому позов є необґрунтованим і в його задоволенні потрібно відмовити.

Outcome: dismissed