Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2006, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . [PERSON] зазначила, що подружні відносини у них з чоловіком не склалися, а тому рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2015 шлюб між ними був розірваний, а неповнолітніх дітей залишено проживати з нею. Відповідач з часу припинення спільного проживання фактично усунувся від виховання та утримання дітей, практично не спілкувався з ними та не піклувався про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З 09.10.2017 року відповідач сплачував аліменти на утримання дітей на підставі рішення суду в розмірі по 900,00 гривень щомісячно. Рішенням суду від 03.10.2019 збільшено розмір аліментів на дітей та вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину щомісячно. Однак відповідач практично не сплачував аліментів, тому станом на 01.07.2020 загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів на дітей за даними судовими рішеннями становить 174 910,00 гривень. Так як відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, [PERSON] просить суд позбавити його батьківських прав відносно дочки синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 2908,00 гривень. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Представник Органу опіки та піклування Калуської міської ради Бідюк Т.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила про під ставність позову та при ухваленні рішення просила врахувати наданий ними висновок. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] (а.с. 6-7). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2015 шлюб між сторонами був розірваний, дітей залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання неповнолітні діти зареєстровані по [ADDRESS] та проживають разом із мамою [PERSON] (а.с. 19). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.08.2020 вбачається, що в будинку за вказаною вище адресою матір`ю для дітей створено необхідні умови для проживання та розвитку (а.с. 15). З наданого Калуським МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 345/3090/17 від 09.10.2017 про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів на трьох дітей по 900,00 гривень вбачається, що станом на 10.11.2019 існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 69 680,00 гривень (а.с. 21). Також рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2019 по справі № 345/3116/19 збільшено розмір аліментів на дітей з 900,00 гривень на кожну дитину до 1500,00 гривень на кожну дитину щомісячно (а.с. 11). Згідно розрахунку зі сплати аліментів (а.с. 20) заборгованість за даним виконавчим листом станом на 01.07.2020 становила 105 230,00 гривень. Починаючи з листопада 2019 року [PERSON] взагалі перестав сплачувати аліменти на дітей. Також з наданих Калуською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №3 характеристик дітей (а.с. 16, 17, 18) вбачається, що батько навчанням та вихованням дітей не цікавиться, жодного разу не був присутнім на батьківських зборах. Вихованням дітей займається мама. Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Калуської міської ради надала висновок, в якому вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно трьох неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , ат [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Статтями 150, 155 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Із змісту п.2 ч.1. ст.164 Сімейного кодексу України вбачається, що батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Під час судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей, а саме не спілкується з дітьми багато років, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, на вітає зі святами та не дарує подарунки, не сплачує призначені судом аліменти на дітей. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, суд, на підставі п.2 ч.1 ст. 164, 165 СК України, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2908,00 гривень, з яких 908,00 гривень судового збору (а.с. 4) та 2000,00 гривень витрат на правничу допомогу (а.с. 22-24). На підставі наведеного та

Outcome: approved