Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

\~Позивач звернулася до суду з названим позовом (а.с.1-8), та просить постановити рішення, яким: - визнати дійсним договір купівлі-продажу від 21 вересня 2020 року 1/2 частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , та який в цілому має наступні характеристики: загальна площа - 187.5 кв. метрів, житлова площа - 114.9 кв. метрів, під літерами А - житловий будинок, Б,К - гаражі, В, Е, Ж, Л, М - сараї, Д - вбиральня, З, І, Р - навіси, Н, О, П - підвали, за номерами 1 - 9 дворові споруди, укладений між громадянкою Російської Федерації [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що проживає: [ADDRESS] , яка діє від свого імені та на підставі довіреності, посвідченої Прядініною Т.М., тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса Бурлакової Е.М. Івановського міського нотаріального округу Івановської області 06.07.2020 року за реєстром №37/62-н/37-2020-3-934, від імені громадянина Російської Федерації [PERSON] , що проживає: [ADDRESS] (надалі Продавці) та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що проживає: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що проживає: [ADDRESS] , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та який в цілому має наступні характеристики: загальна площа - 187.5 кв. метрів, житлова площа - 114.9 кв. метрів, під літерами А - житловий будинок, Б,К - гаражі, В, Е,Ж, Л, М - сараї, Д - вбиральня, З, І, Р - навіси, Н, О, П - підвали, за номерами 1-9 дворові споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 715947251214. Свої вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2020 року, вона [PERSON] домовилась з [PERSON] про купівлю-продаж 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом на частку зазначеного будинку, як спадкоємцем майна її матері [PERSON] , 1951 року народження, яка померла [INFO] , та погодження питання продажу частки нерухомості з співвласником її братом [PERSON] . При цьому [PERSON] дозволила позивачу [PERSON] з родиною проживати в зазначеному будинку та доглядати за ним. У подальшому між сторонами було укладено договір купівлі-продажу зазначеного майна, досягнуто усіх істотних умов договору, та відбулося повне виконання умов договору. Позивач передала кошти за частку житлового будинку відповідачам, та зі своєю сім`єю вселилася в зазначене домоволодіння, постійно проживають в ньому, користується придбаним майном, та вважає себе повноправним власником, хоча до теперішнього часу правочин не оформлений належним чином. Відповідачі є громадянами Російської Федерації, де постійно проживають, та не мають наміру приїжджати до України, аби належним чином нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, а без їх присутності нотаріус не посвідчує договір. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою від 02.10.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 28 жовтня 2020 року о 10:00 годині (а.с.48), про що повідомлено сторони (а.с.49). 08.10.2020 року позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву якою підтримала позові вимоги, наполягала на задоволенні їх у повному обсязі, та просила провести розгляд справи без її участі (а.с.50). 22.10.2020 року судом отримано поштовий лист від відповідачів, надісланий з Російської Федерації, згідно якого вони визнають позовні вимоги цілком і беззаперечно, просять їх задовольнити, стверджують про неможливість їх прибуття до України для нотаріального посвідчення укладеного з [PERSON] договору купівлі-продажу. Судове засідання просять провести у їх відсутність (а.с.51-52). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~\~позовних\~вимог за наступних підстав. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 09.07.2020 року, справа 497/1377/15-ц позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності задоволено у повному обсязі. Визнано за [PERSON] , право власності на: 1/8 частку домоволодіння, загальною площею 187,5 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м., з господарські будівлі та дворові споруди при ньому: гараж літ. «Б» і «К», сарай літ. «В», «Е», «Ж», «Л», «М», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «З», «І», «Р», погріб літ. «Н», «О» і «П», надвірні споруди №1-9, розташованого в [ADDRESS] ; - на 1/8 частки домоволодіння, загальною площею 187,5 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м., з господарські будівлі та дворові споруди при ньому: гараж літ. «Б» і «К», сарай літ. «В», «Е», «Ж», «Л», «М», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «З», «І», «Р», погріб літ. «Н», «О» і «П», надвірні споруди №1-9, розташованого в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Визнано за [PERSON] , право власності на 1/8 частки домоволодіння, загальною площею 187,5 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м., з господарські будівлі та дворові споруди при ньому: гараж літ. «Б» і «К», сарай літ. «В», «Е», «Ж», «Л», «М», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «З», «І», «Р», погріб літ. «Н», «О» і «П», надвірні споруди №1-9, розташованого в [ADDRESS] (а.с.11-12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ажинтаревим В.В. Болградського районного нотаріального округу Одеської області спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка успадкувала 3/8 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13), що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадкову реєстрі (а.с.14). Право власності відповідачів зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме: [PERSON] належить 3/8 частки, а [PERSON] 1/8 частка житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Відповідач [PERSON] на підставі довіреності №37 А А 1418591 від 06.07.2020 року, що посвідчена [PERSON] , тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса Бурлакової О.М. міського нотаріального округу Івановської області (а.с.15) уповноважив [PERSON] бути його представником при продажі належної йому частки на праві спільної часткової власності на земельну ділянку і житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 21 вересня 2020 року, між відповідачем [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та позивачем [PERSON] був складений та підписаний договір купівлі-продажу Ѕ частки будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). Згідно тексту цього договору сторони дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, в тому числі вартості частки, яка складає 51 200.00 гривень (а.с.16-17). Після укладення і підписання цього договору, відповідач [PERSON] особисто передала, [PERSON] особисто прийняла відповідно до технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами , виготовлений 10.02.2020 року КП «Болградське БТІ», Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , ключі, технічний паспорт (а.с.41-44), та інші документи (а.с.32-40) , що стосуються частки цього житлового будинку, про що було складено Акт прийому-передачі частки житлового будинку (а.с.18). Розпискою від 21.09.2020 року, складеною у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] підтверджується факт передачі [PERSON] , та прийняття [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , грошових коштів в розмірі 51\~200.00 гривень, вартості Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.19) При цьому, [PERSON] , який є співвласником Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та має переважне право на купівлі іншої Ѕ частки цього домоволодіння, заявою від 17.09.2020 року, посвідченою приватним нотаріусом Ажинтаревим В.В. Болградського районного нотаріального округу Одеської області, відмовився від придбання цієї частки (а.с.19). 28.09.2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. щодо посвідчення договору купівлі-продажу частки будинку, однак їй було відмовлено письмово від 28.09.2020 року №163/01-16 з тих підстав, що згідно ст. 377 ЦК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, є розмір та кадастровий номер земельної ділянки, на якій він розташований, а також, що договір за посвідченням якого [PERSON] звернулася, є двостороннім договором, та його посвідчення можливе за наявності обох сторін, або уповноважених представників (а.с.23). З метою виготовлення кадастрового номеру та необхідної документації позивач звернулася до відділу у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеські області (а.с.2426), в результаті чого їй було роз`яснено, що відповідно до листа відділу у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеські області 29-15-0.290-184/106-20 від 24.09.2020 року (а.с.27), земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , рахується згідно державного акту на право постійного користування землею серії Б №032072 від 1989 року (а.с.28-31) та належить до земель Міністерства Оборони України (а.с.27), та надано копію державного акту на право користування (а.с.28-31). У відповідності до ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями ст.208 ч.1 п.3\~ ЦК України визначено, що\~у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів\~розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст.206 цього Кодексу. Згідно ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Така згода між сторонами була досягнута по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу частини житлового будинку. Зокрема, було досягнуто згоди по наступних умовах договору купівлі-продажу: визначено предмет договору купівлі-продажу, погоджено ціну товару (частини житлового будинку), передано позивачем, як покупцем, належної грошової суми за придбаний товар: частину житлового будинку, продавцем передано, а позивач, в свою чергу, прийнято частину житлового будинку, який на власний розсуд користується та володіє нею. Відповідно до ст.334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з моменту передання нерухомого майна, тобто з 21.09.2020 року, позивач [PERSON] стала його власником Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Згідно ст.218 ч.3 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Крім того, відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу … житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Нині діючі та діючі на момент укладання договору купівлі-продажу між сторонами статті 334, 640, 657 ЦК України вимог щодо обов`язкової державної реєстрації таких правочинів не містять та не пов`язують момент вчинення таких правочинів з державною реєстрацією. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», встановлена державна реєстрація саме речових прав на нерухоме майно, а не самих правочинів, з яких набувається це право, а ст. 19 цього ж Закону договори та рішення суду зазначає лише як підставу для реєстрації прав, а не як об`єкт державної реєстрації. При вирішенні справи по суті суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ № 6-1288цс17 від 06 вересня 2017 року, згідно якої суди дійшли неправильного висновку про те, що норма ч.2 ст.220 ЦК України\~не застосовується до спірних правовідносин у зв`язку з необхідністю державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однією з умов застосування ч. 2 ст.220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року\~при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу частини житлового будинку, однак позивачем втрачена можливість з поважних причин нотаріально посвідчити правочин, так як відповідачі [PERSON] та [PERSON] є громадянами Російської Федерації, зареєстровані та фактично проживають в м. Іваново, Івановської області, Російської Федерації, не мають наміру і не бажають приїжджати до України, тобто безповоротно ухиляються від нотаріального посвідчення договору, а відтак втрачена можливість посвідчення укладеного між сторонами договору у нотаріуса. Також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку немає. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу частки житлового будинку від 21 вересня 2020 року 1/2 частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , та визнати право власності на спірну частку за позивачем [PERSON] . На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved