Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1355 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем з 27 вересня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі позивач народила доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Рішенням суду від 13 лютого 2017 року шлюб розірвано. Сторони проживають окремо, дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально дитину не утримує, приховує місце роботи та розмір заробітку, внаслідок чого позивач звернулася із позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, визнаючи позов в частині стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Надав копію витягу з реєстру платників єдиного податку. Зазначив, що зареєстрований як фізична особа-підприємець. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач та відповідач перебували у шлюбі зареєстрованому 27 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 423 /а.с.4/. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем /а.с.6/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/335/17 від 13 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.7-8/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження наявності домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, позивач вказала, а відповідачем не спростовано, що станом на день розгляду справи неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Доказів наявності негативного стану здоров`я дитини суд не надано. Доказів негативного стану здоров`я відповідача, який би позбавляв можливості останнього працювати та отримувати дохід суду не доведено. Позивачем не доведено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід чи отримує частину доходу в натурі. Доказів наявності у платника аліментів інших осіб на утриманні матеріали справи не містять, як не надано суду і доказів наявності у відповідача нерухомого майна, інших обставин, які б мали істотне значення для визначення розміру аліментів, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, саме означеного розміру аліментів, з урахуванням обставин справи, наданих сторонами доказів, відомостей про дохід сторін та прохальної частини позову буде достатньо для утримання дитини. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась з позовом 20 березня 2017 року, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов частково. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп.

Outcome: partial