Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд зобов'язати Павлоградський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON], що зареєстрована у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що згідно договору довічного утримання від 20 березня 2015 року нею була придбана квартира [ADDRESS]. Відповідно до п. 6 договору відчужувач гарантував, що на момент складання угоди він зобов'язується зняти з реєстрації місця проживання [PERSON]. З придбанням квартири вона з березня 2015 року самостійно здійснює оплату квартирної плати, комунальних послуг та інші витрати. На її звернення про виселення відповідач відмовилась виписатись з даної квартири, але і приймати участь в утриманні квартири також відмовляється, у зв'язку з чим, порушуються права позивача як власника квартири. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив суд усунути перешкоди позивачу у користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги заявлені до неї не визнала, пояснила, що позивач є її рідною сестрою, а [PERSON] з якою укладений договір довічного утримання є її матір'ю. Інтересу до житла вона не втратила, єдиною причиною не проживання є неможливість зайти до квартири, оскільки в неї немає ключів від квартири. Крім того, в квартирі залишилися її речі, деякі інструменти. Житла іншого не має і вимушена винаймати квартиру. Просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник третьої особи Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на такі підстави. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору довічного утримання (догляду) № 275 від 13.03.2015 року (а.с. 4-5). В спірній квартирі зареєстрована донька відчужувача - [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію сім'ї від 14.04.2015 року, виданої КП «Житлосервіс 2» ( а.с. 6) Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Згідно ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідач [PERSON] інтересу до житла не втратила, не проживає у квартирі тільки у зв'язку з тим, що у неї відсутні ключі до квартири і вільного доступу до житла вона немає. Іншого житла [PERSON] не має, вона винаймає житло, що підтверджується договором оренди житла (а.с. 14-15). Крім того, в спірній квартирі знаходяться її особисті речі. Доказів на підтвердження факту того, з якого часу відповідач не проживає у спірному житлі позивачем не надано. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed