Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01 червня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Після одруження проживали у м. Суми до січня 2015 р. У січні 2015 р. відповідач поїхав до своєї матері в с. Нововасилівка Бахчисарайського району Автономна Республіка Крим і там залишився, отримав паспорт громадянина РФ, і повідомив, що до м. Суми не повернеться. З того часу вони припинили подружні стосунки, збереження шлюбу вважає неможливим. Просила шлюб розірвати. Син проживає разом з нею, з серпня 2016 р. відповідач кошти на утримання сина не надає. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, отримує нерегулярний дохід просила з нього стягувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Просила шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина з дня предявлення позову. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, її представник [PERSON] - позов за наведених обставин підтримала і просила задовольнити. Суду пояснила, що відповідач поїхав до своєї матері в АРК Крим і там залишився проживати, на даний час працює, але не офіційно, його дохід становить 9000 грн. на місяць, тому просила шлюб розірвати і стягувати з відповідача аліменти у заявленому розмірі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Надіслав до суду листа про розгляд справи без його участі, зазначив, що згоден на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця (а.с. 29). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 01 червня 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 161 (а.с. 6). Подружжя має сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 10). Судом встановлено, що сторони з січня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружні стосунки, що свідчить про фактичне припинення шлюбу між ними. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Оскільки сторони з січня 2015 р. проживають окремо, припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, їх сімя фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, згоден сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду 12 жовтня 2016 року. Згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., а також на користь держави - витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved