Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала у незареєстрованому шлюбі в відповідачем з липня 2016 р. по травень 2017 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач разом зі своєю дочкою проживає за адресою: [ADDRESS] . Дитина перебуває на утриманні позивача. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. У зв`язку з тим, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу при народженні дитини, ніякого заробітку не має, а отже відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка. Позивач та її представник-адвокат Петров І.М. у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. За відсутності заперечень позивача, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань до суду подав, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01.2017 року, [PERSON] , народилась [INFO] . Батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується довідкою виконавчого комітету Приютівської селищної ради № 712 від 25.11.2020 року та не заперечується відповідачем. Також, враховуючи доводи позовної заяви та за відсутності будь-яких заперечень відповідача суд встановив, що відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має, аліменти не сплачує, участі в утриманні дитини не бере, а також має можливість надавати утримання також і позивачу до досягнення дитиною 3-х років. Отже, враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з`явився і не надав будь-яких доказів та заперечень щодо предмету спору, суд вирішує справу на підставі наявних доказів і визнає доведеним, що [PERSON] не виконує обов`язок щодо утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не виконує свої обов`язки утримувати дитину, хоча має обов`язок це робити. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved