Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 70,10 кв. м, житлова площа - 59,60 кв. м, підсобна площа - 10,50 кв. м, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, Г, тамбуру літ. Д, вбиральня літ. Е, огорожі 1-4, споруда 5. За життя померлий [PERSON] залишив заповідальне розпорядження, від 09 жовтня 2014 року (зареєстроване в реєстрі за № 146), згідно якого спірний житловий будинок заповідав своєму синові - відповідачу [PERSON], також померлий залишив заповідальне розпорядження від 22 жовтня 2015 року (зареєстроване в реєстрі за № 337), згідно якого 1/2 частину спірного житлового будинку заповідав своєї дружині - позивачу [PERSON] Отже спадкоємство здійснюється за заповітом. Дійсним є останній заповіт. Крім того, позивач проживала разом з померлим на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялася, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Через деякий час після смерті чоловіка позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 21 жовтня 2017 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката [PERSON], відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 70,10 кв. м, житлова площа - 59,60 кв. м, підсобна площа - 10,50 кв. м, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, Г, тамбуру літ. Д, вбиральня літ. Е, огорожі 1-4, споруда 5. За життя померлий [PERSON] залишив заповідальне розпорядження, від 09 жовтня 2014 року (зареєстроване в реєстрі за № 146), згідно якого спірний житловий будинок заповідав своєму синові - відповідачу [PERSON], також померлий залишив заповідальне розпорядження від 22 жовтня 2015 року (зареєстроване в реєстрі за № 337), згідно якого 1/2 частину спірного житлового будинку заповідав своєї дружині - позивачу [PERSON] Відповідно до ч. 2-3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно із ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Отже спадкоємство здійснюється за заповітом. Дійсним є останній заповіт. Крім того, позивач проживала разом з померлим на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялася, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Через деякий час після смерті чоловіка позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 21 жовтня 2017 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлого [PERSON], копії заповітів, копію свідоцтва про шлюб між позивачем та померлим, документи підтверджуючі факт сумісного проживання позивача з померлим на день смерті останнього та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, надані суду документи у повному обсязі підтверджують правопомерлого [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якого є [PERSON]., а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved