Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що 09.11.2012 року у виконавчому комітеті Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області , зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис № 09. Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON] , 17.06.2013 року народженя. В зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися. З 2014 року сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують . Позивач вважає, що за таких обставин їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі . Не заперечувала проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, в порядку, визначеному ч.3 с.76 ЦПК України . Доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . За таких обставин, суд вважає доцільним провести заочний розгляд справи . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 09.11.2012 року у Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 9 ( свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 066514 від 09.11.2012 року, видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 5 ). Від сумісного проживання сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії І-ОЛ №145903 від 05.07.2013 року, видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.6 ) . З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що в зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися. З 2014 року сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують, на примирення позивач не погоджується. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 640 гривень . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved