Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку під номером [ADDRESS] Позивач, являючись спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняла. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок не має змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на будинок. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на жилий будинок під номером [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Росавської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. Cільський голова Бондар Т.С. подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Дана обставина підтверджена свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року виконавчим комітетом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області. Спадковим майном після смерті [PERSON] був жилий будинок по [ADDRESS] Спадкоємцями за заповітом померлої [PERSON], посвідченим Миронівською державною нотаріальною конторою 29 вересня 1981 року, в рівних частках були її сини [PERSON] та [PERSON]. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняв її. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину жилого будинку, належного померлій [PERSON], [PERSON] не одержав. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 13 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, відповідно до ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв фактично, оскільки вступив в управління та володіння жилим будинком під номером [ADDRESS] який входив до спадкової маси. Даний факт підтверджується довідками № 248 та 3 299, виданими 18 березня 2016 року 13 квітня 2016 року виконавчим комітетом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27 липня 2015 року виконавчим комітетом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області. За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючого документа на спадкове майно у виді частки у будинку під номером [ADDRESS] яку успадкував після смерті матері [PERSON] Позивач є спадкоємицею померлого [PERSON] за законом згідно ст. 1261 ЦК України, оскільки являється його дружиною. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 10 листопада 1990 року Росавською сільською радою народних депутатів Миронівського району Київської області. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняла її. Згідно з пунктом 4.15 ч. 1 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У матеріалах справи міститься повідомлення нотаріуса від 03 березня 2016 року № 190/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, є відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкових справ [PERSON] та [PERSON]. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером [ADDRESS] побудований на земельній ділянці, призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 227, виданою 09 березня 2016 року виконавчим комітетом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області. Будинок має виготовлений 23 лютого 2016 року ФОП [PERSON] технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, та зареєстрований в погосподарській книзі Росавської сільської ради Миронівського району Київської області. Встановлено, що померла [PERSON] з 1978 року до дня смерті [INFO] року була власником будинку, розташованого в селі Росава Миронівського району Київської області по провулку Острівний, 16 відповідно до записів погосподарського обліку (форми № 4, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 95 від 18.04.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.05.2005 за № 487/10767). Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку Росавської сільської ради Миронівського району Київської області з 1978 року як голови двору підтверджує факт належності їй будинку. Даним будинком померла володіла та користувалася на праві власності. Після смерті [PERSON] з 2002 року головою двору став [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються довідками виконавчого комітету Росавської сільської ради Миронівського району Київської області № 248 від 18 березня 2016 року та № 233 від 11 березня 2016 року. За даними довідки КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 280 від 18 лютого 2016 року право власності на дане нерухоме майно станом на 01 січня 2013 року не було зареєстровано. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді жилого будинку під номером [ADDRESS] не здійснена. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки позивач як спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. В порядку захисту прав позивача за нею необхідно визнати право власності на 1/2 частину жилого будинку під номером [ADDRESS] оскільки померлий спадкодавець [PERSON] в порядку спадкування за заповітом набув право на 1/2 частину спадкового майна, належного померлій матері [PERSON] Право на іншу частину спадкового майна набув інший спадкоємець за складеним померлою [PERSON] заповітом - [PERSON]. Наявність заяви спадкоємця померлого [PERSON], його жінки [PERSON], за змістом якої вона спадщину після смерті чоловіка не прийняла і до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не зверталась, не спростовують висновків суду про розмір часток спадкоємців [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216 - 1218, 1270, 1296, 1297 ЦК України, статті 227 ЦК УРСР,

Outcome: partial