Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що 28 червня 1985 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають, їх діти є повнолітніми. З 26 червня 2021 року сторони по справі перестали проживати разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. Спільне життя не склалося за несумісністю характерів. В них з відповідачем різні погляди на сімейне життя. [PERSON] та [PERSON] остаточно припинили сімейні відносини. Позивачка вважає, що їх родина розпалась остаточно, на її переконання, подальше їх спільне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливим оскільки суперечить їх інтересам. Строк на примирення сторонам не потрібен, ними вичерпано всі можливості зберегти сім`ю. Сенсу відновлювати сімейні відносини немає. Відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді\~від 08\~листопада 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони по справі 28 червня 1985 року зареєстрували шлюб у міському РАЦС м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 773, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть і проживають окремо. За положенням ч.2\~ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.ч.1,4\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено,\~подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач в позовній заяві просить після\~розірвання шлюбу\~залишити їй\~прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги п.1\~ч.\~2\~ст.\~141,\~ ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог судового збору в розмірі 454,00 грн., інша половина судових витрат в розмірі 454,00 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved