Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн. 00 коп. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з 25.08.2005 року по 11.12.2007 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає позивачці ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини починаючи з грудня 2007 року, та не приймає ніякої участі у її вихованні, і взагалі не бачиться й не спілкується ні з дитиною, ні з позивачем. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем у її батьків в с. Дударків Бориспільського району Київської області у приватному будинку. З наведених підстав і було прийнято рішення позивачем звернутися до суду за захистом прав та інтересів її та неповнолітньої дитини. Позивачка [PERSON] допитана в якості свідка в порядку ст. 184 ЦПК України дала показання, що причиною розірвання шлюбу було небажання відповідача мати дітей. Після народження дитини стосунки між сторонами спору вкрай погіршилися, внаслідок чого, відповідач зібрав свої речі, і з 2007 року поїхав проживати до своєї матері у м. Бровари Київської області. Крім того позивач вказала, що матеріальним та духовним розвитком неповнолітнього сина [PERSON] займається виключно вона та їй допомагають її батьки. Дитина забезпечена всім необхідним, а оскільки відповідач взагалі не бачить і не хоче бачити дитину його слід позбавити батьківських прав та стягнути аліменти, так як він добровільно ніякої допомоги на утримання дитини не надає з 2007 року. Свідок [PERSON] дав показання, що позивач є його донькою яка до грудня 2007 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. Під час шлюбу сторони спору проживали разом у його житловому будинку с. Дударків Бориспільського району Київської області, а у 2007 році відповідач залишив будинок та переїхав проживати в інше місце. Матеріальним утриманням та розвитком дитини займається виключно позивачка, а він разом з дружиною допомагає їй в цьому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України. Пояснень по суті справи не надав, явку представника не забезпечив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд справи згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Прокурор Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області Мойсієнко О.В. в судовому засіданні заявлений позов підтримала, проти його задоволення не заперечувала. Третьою особою: органом опіки та піклування виконавчого комітету Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області надано суду заяву у якій просить справу розглядати без присутності її представника, та надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина сторін спору. Суд заслухав пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони спору перебували у шлюбі з 25.08.2005 року по 11.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та розірвання шлюбу (а.с. 7,9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.8). Позивач разом з дитиною проживає у приватному будинку своїх батьків у с. Дударків Бориспільського району Київської області, що вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.12), та з довідки виконавчого комітету Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області №311 від 28.05.2014 року (а.с.10). З показів свідків та відповіді на адвокатський запит №2-16-396 від 28.05.2014 року вбачається, що утриманням та розвитком дитини займається виключно позивач, а батько дитини участі в утриманні та вихованні свого сина [PERSON] не приймає (а.с.11). Згідно довідки №6 від 07.05.2014 року виданої Дударківською ЗОШ, за весь рік навчання в школі неповнолітнього [PERSON] відповідач в школі жодного разу не з'являвся і навчанням сина не цікавився (а.с.14). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов, дитина проживає з позивачкою та її батьками у приватному будинку з усіма зручностями, є забезпеченою всім необхідним для навчання та життєдіяльності (а.с.34). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дударківської сільської ради своїм висновком вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.36 ). Відповідно до ст.ст. 141, 180 СК України, батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини і зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька (матері) дитини або у твердій грошовій сумі. З пояснень позивачки слідує, що їй не відоме місце роботи відповідача, а тому просить суд стягувати з нього тверду грошову суму. Відповідно до положень ст. 184 СК України та роз'яснень викладених у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення для справи, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років становить 1286 грн. 00 коп. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі що становить 643 грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум ВСУ у абз. 2 п.16 Постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в їх сукупності, можуть розцінюватися як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. З наданих суду доказів вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками відносно неповнолітнього сина [PERSON], а тому враховуючи вказані докази та беручи до уваги висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, суд приходить до переконання, що дійсно, відповідача слід позбавити батьківських прав. В зв'язку із задоволенням позову, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору по даній категорії справ.

Outcome: approved