Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що на забезпечення умов виконання її зобовязань за кредитним договором № 49/32/06-Z від 30 жовтня 2006 року укладеним між нею і ВАТ «Кредитпромбанк», між ними, у той же день було також укладено іпотечний договір № 49.8/29/1322/06. Оскільки за укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» і ПАТ «Дельта банк» договором купівлі-продажу прав вимоги від 19 червня 2013 року до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 49/32/06-Z від 30 жовтня 2006 року, позивач вважає, що відбувся розрив основного зобовязання із його забезпеченням, у звязку з чим та повним виконанням зобовязання, посилаючись на статті 3 і 24 Закону України «Про іпотеку» та статтю 593 ЦК України, просить визнати припиненим укладений між нею і ВАТ «Кредитпромбанк» іпотечний договір № 49.8/29/1322/06 від 30 жовтня 2006 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив задовольнити вимоги заяви з викладених у ній підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо вимог позову та просив відмовити в його задоволенні, оскільки іпотечне обтяження належним чином зареєстровано за ПАТ «Дельта банк», яке за договором набуло права вимоги до позичальника за кредитним договором, а останній має кредитну заборгованість. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. 30 жовтня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 49/32/06-Z в забезпечення виконання якого між ними, того ж дня було укладено іпотечний договір № 49.8/29/1322/06 за умовами якого остання передала ВАТ «Кредитпромбанк» в іпотеку земельну ділянку, площею 0,2500 га, що розташована в Застугнянській сільській раді на вулиці Польовій в селі Безпятне Васильківського району Київської області (а.с. 4 7, 14 на звороті 16). 26 червня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» і ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги за укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» і [PERSON] кредитним договором № 49/32/06-Z від 30 жовтня 2006 року (а.с. 37 42). Вказані обставини представники сторін в судовому засіданні визнали і не оспорили. З наданих під час розгляду справи представником відповідача на підтвердження своїх заперечень інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2016 року та витягів з державних реєстрів вбачається, що ПАТ «Дельта банк» є іпотекодержателем земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована в Застугнянській сільській раді на вулиці Польовій в селі Безпятне Васильківського району Київської області, а іпотекодавцем є [PERSON], про що свідчить відповідна державна реєстрація. Також, згідно із розрахунком заборгованості за договором кредиту № 49/32/06-Z від 30.10.200 року, станом на 12.04.2016 року [PERSON] має кредитну заборгованість. Отже, враховуючи положення Закону України «Про іпотеку», статтю 593 ЦК України, на які посилається позивач при обґрунтуванні своїх вимог, а також факт державної реєстрації іпотеки за відповідачем та існування у позивача заборгованості за кредитом, суд приходить до висновку, що немає підстав для визнання припиненим укладеного між [PERSON] і ВАТ «Кредитпромбанк» іпотечного договору № 49.8/29/1322/06 від 30 жовтня 2006 року, оскільки вони відсутні. Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно із встановленими під розгляду справи обставинами, підстав припинення існуючої між сторонами іпотеки, що передбачені статтею 17 Закону України «Про іпотеку» немає та судом не встановлено. Усі інші зазначені позивачем в обґрунтування своїх вимог підстави визнання іпотечного договору припиненим суд також не приймає до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed