Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що працює на посаді директора Білоцерківської музичної школи № 3 з 01.04.1985 року, наказом начальника відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради від 06.07.2017 року № 77 її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обовязків. Цей наказ позивач вважає незаконним, її звинуватили в тому, що вона видала накази за № 34 від 16.11.2015 року «Про видачу працівникам Білоцерківської музичної школи № 3 грошової винагороди до Всеукраїнського дня робітників культури» та за № 38 від 09.12.2015 року «Про проведення виплати винагороди викладачам музичної школи по підсумках 2015 року» без погодження з начальником відділу культури і туризму, але згідно Положення про преміювання працівників музичної школи таке погодження не вимагається, преміювання працівників здійснюється за рахунок фонду заробітної плати, про економію якої повідомляється саме централізованою бухгалтерією відділу культури і туризму, згідно трудового законодавства дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідач вже накладав на неї дисциплінарне стягнення у вигляді догани та звільнення з роботи, рішеннями судів ці накази визнані незаконними та скасовані, ці обставини підтверджують упереджене ставлення до неї, як директора навчального закладу. Позивач просила суд визнати незаконним наказ № 77 від 06.07.2017 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани і скасувати цей наказ як такий, що не відповідає вимогам закону. Представники позивача в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги. Представники відповідача позов не визнали та пояснили, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало неналежне виконання нею посадових обовязків, що було встановлено при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради за період з 01.01.2014 року по 01.04.2017 року аудиторами Північного офісу Держаудитслужби, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства,. Заслухавши пояснення представників позивача та представників відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що позивач згідно наказу Білоцерківського міського відділу культури від 01.04.1985 року за № 13 призначена на посаду директора Білоцерківської музичної школи № 3 по переводу з 01 квітня 1985 року, що слідує з копії цього наказу /а.с.64/. Білоцерківська музична школа № 3 належить до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціалізованої мистецької освіти, створюється згідно з рішенням Білоцерківської міської ради, форма власності комунальна; має статус державного закладу освіти та підпорядкована відділу культури Білоцерківської міської ради; БМШ № 3 є юридичною особою, має свій кошторис, самостійний баланс, має власну печатку, рахунки в установах банків. Наведене стверджується копією Статуту Білоцерківської музичної школи № 3 /нова редакція/, затвердженого рішенням 14 сесії Білоцерківської міської ради V скликання від 25.04.2007 року № 338, державну реєстрацію змін проведено 24.05.2007 року /а.с.82-87/. З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області № 77 від 06.07.2017 року директору КЗ Білоцерківської музичної школи № 3 [PERSON] було оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків, яке полягає в тому, що вона видала накази за № 34 від 16.11.2015 року «Про видачу працівникам Білоцерківської музичної школи № 3 грошової винагороди до Всеукраїнського дня робітників культури» та за № 38 від 09.12.2015 року «Про проведення виплати винагороди викладачам музичної школи по підсумках 2015 року» без погодження з начальником відділу культури і туризму та з порушенням вимог чинного законодавства, що слідує з копії даного наказу /а.с.5-6/. Як вбачається зі змісту наказу, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали порушення, виявлені аудиторами Північного офісу Держаудитслужби України під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради за період з 01.01.2014 року по 01.04.2017 року. В судовому засіданні встановлено, що за наказом по Білоцерківській музичній школі № 3 від 16.11.2015 року за № 34 працівникам школи було виплачено грошову винагороду до Всеукраїнського дня робітників культури; а на підставі наказу по школі № 38 від 09.12.2015 року викладачам з урахуванням досягнень та результативності педагогічної праці проведено виплату винагороди по підсумках 2015 року, що слідує з копій цих наказів /а.с.13-14/. В акті ревізії, як на порушення, вказано на призначення грошової винагороди директору [PERSON] без погодження з організацією вищого рівня /відділ культури/ в особі керівника /а.с.121/; також вказано на те, що [PERSON], як директором БМШ № 3, здійснено преміювання працівників школи до Всеукраїнського дня робітників культури, тоді як умовами колективного договору на 2015-2016 роки, не передбачено преміювання працівників з нагоди професійних та державних свят, а надані [PERSON] Положення про преміювання та додаток до Положення про преміювання не є складовими колективного договору /а.с.122/. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Отже, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Хоча в чинному законодавстві відсутнє легальне визначення дисциплінарного проступку (на противагу від злочину та адміністративного проступку), в теорії трудового права дисциплінарний проступок визначається як винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Як встановлено судом, виплату винагороди викладачам БМШ № 3 по підсумках 2015 року проведено відповідно до Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обовязків, затвердженого постановою КМ України від 05.06.2000 року № 898, яким передбачено, що щорічна грошова винагорода здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці; щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за наказом вищестоящої організації /в редакції на час видання наказу/. Представники позивача пояснили в судовому засіданні, що вказана щорічна винагорода була виплачена [PERSON] не як директору навчального закладу, а як педагогу, оскільки вона є одночасно викладачем по класу домри, про що також зазначила в своїх письмових поясненнях від 29.05.2017 року [PERSON] при проведенні ревізії /а.с.8/, але ці обставини не були враховані при винесенні оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 17.02.2017 року по справі № 357/12912/16-ц 2/357/861/17, яке набрало законної сили 09.06.2017 року відповідно до ухвали апеляційного суду Київської області /а.с.51-58/, позивача [PERSON] було поновлено на посаді директора Білоцерківської музичної школи № 3 та викладача по класу домри цієї школи. А тому суд вважає, що виплата щорічної винагороди за 2015 рік [PERSON] в числі інших 54 викладачів БМШ № 3 проведена з дотриманням вимог вказаного вище Порядку, інших порушень в частині правильності призначення та нарахування щорічної грошової винагороди педпрацівникам при проведенні ревізії не встановлено. Щодо виплати грошової винагороди 64 працівникам БМШ № 3 відповідно до наказу директора школи [PERSON] за № 34 від 16.11.2015 року, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ст.15 цього Закону та ст.97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Статтею 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). В судовому засіданні встановлено, що в БМШ № 3 діє колективний договір між адміністрацією і профспілковим комітетом на 2015-2016 роки, схвалений загальними зборами колективу музичної школи № 3 17.03.2015 року /протокол № 2/, підписаний директором школи [PERSON] та головою профкому [PERSON] 19.03.2015 року, зареєстрований виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради від 08.04.2015 року реєстровий номер 15 згідно напису про повідомну реєстрацію колективного договору /а.с.91-97/. В п.3.1.12 колективного договору передбачено, що адміністрація зобовязується разом з профкомом розробити Положення «Про преміювання та матеріальне заохочення педагогів та адміністративно технічних працівників» в межах фонду заробітної плати та сплачувати при наявності коштів. З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2015 року Положення про преміювання працівників Білоцерківської музичної школи № 3 було затверджено директором школи [PERSON], погоджено головою профкому [PERSON] /а.с.9/. Згідно цього Положення преміювання проводиться директором за погодженням з профспілковим комітетом за сумлінну працю, зразкове виконання посадових обовязків, високі результати в організації та проведенні навчально-виховного процесу, позакласних і методичних заходів; за провадження нових форм та методів роботи; за активну культурно-освітню діяльність, що впливає на підвищення якості роботи закладу; за активну концертно-громадську роботу та інше. А 12.11.2015 року затверджено директором школи та погоджено головою профкому Додаток до Положення про преміювання працівників Білоцерківської музичної школи № 3, згідно якого передбачено виплату одноразової премії в межах фонду оплати праці до професійних і державних свят, ювілейних та святкових дат, а також за особистий вагомий внесок працівника у розвиток культури і музичної освіти /а.с.10/. Як вказано вище в рішенні, згідно наказу директора БМШ № 3 від 16.11.2015 року за № 34, який погоджено з головою профкому школи, працівникам школи виплачено премію до Всеукраїнського дня робітників культури. Відповідно до ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді. Зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою /ст.14 Закону/. Положеннями ст.ст. 15, 17 КЗпП України передбачено, що колективні договори підлягають повідомній реєстрації місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Порядок реєстрації колективних договорів визначається Кабінетом Міністрів України. Колективний договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у ньому. Після закінчення строку чинності колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до Закону України «Про колективні договори і угоди» колективні договори підлягають повідомній реєстрації в установленому порядку місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (стаття 9). Закон не містить будь яких виключень. Незареєстрований колективний договір має юридичну силу, оскільки колективний договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі. Відповідальність за неподання колективного договору на реєстрацію законодавством не передбачена, на що вказано в розясненнях Міністерства соціальної політики України з питань, які надані в межах компетенції місцевим органам виконавчої влади здійснюючих повідомну реєстрацією колективних договорів і угод. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2013 № 115 затверджений Порядок повідомної реєстрації галузевих (міжгалузевих) і територіальних угод, колективних договорів. Відповідно до пункту 3 Порядку сторони договору подають на повідомну реєстрацію договір разом з додатками у кількості примірників, що відповідає кількості таких сторін, та копію договору. Водночас, у повідомної реєстрації може бути відмовлено лише у разі, коли подані на реєстрацію примірники договору не є автентичними (пункт 5 Порядку). З огляду на вказане, колективний договір реєструється, одночасно реєструючий орган листом інформує сторони колективного договору про необхідність подання на реєстрацію всіх додатків до договору. При цьому додатки, які надійшли після реєстрації договору реєструються в установленому порядку як доповнення до колективного договору. Отже, нормативно-правовими актами не встановлена обов'язкова наявність додатків до колективного договору. Тому за погодженням сторін окремі питання можуть бути внесені в текст договору як окремі розділи або оформлені як додатки. У такому випадку слід звернути увагу, що в разі наявності у договорі посилань на додатки та неподання їх реєстратору, він має право відмовити у прийнятті на реєстрацію такого договору. З огляду на мету реєстрації колективних договорів та положення частини першої ст. 17 КЗпП момент реєстрації не впливає на набрання чинності колективним договором. Він є чинним з моменту підписання його сторонами або з дня, зазначеного у ньому, незалежно від того, чи була здійснена реєстрація договору. Тобто, фактом реєстрації колективного договору сторонам, які його підписали, не створюється жодних суттєвих правових наслідків. Тому у законодавстві і не встановлені строки подання договору на реєстрацію. В даному випадку в колективному договорі БМШ № 3 на 2015-2016 роки міститься посилання на те, що додатком до договору має бути окреме положення про преміювання, на що вказано вище, але колективний договір пройшов повідомну реєстрацію. Положення про преміювання по БМШ № 3 від 17.03.2015 року та Додаток до цього Положення від 12.11.2015 року можуть бути подані на реєстрацію як додатки до колективного договору, оскільки строк подання їх на реєстрацію не встановлений. Виходячи з аналізу наведених вище правових норм щодо чинності колективного договору, суд вважає, що Положення про преміювання та Додаток до нього є чинними з моменту підписання їх сторонами. А тому посилання в акті ревізії та представників відповідача в суді на те, що Положення про преміювання та додаток до Положення про преміювання не є складовими колективного договору, в звязку з цим наказ № 34 від 16.11.2015 року по БМШ № 3 видано директором з порушенням вимог чинного законодавства, не можуть прийматися судом до уваги при вирішенні цього спору. При вирішенні спору судом враховуються також ті обставини, що виплата премії працівникам БМШ № 3 проведена централізованою бухгалтерією відділу культури і туризму міської ради, що підтверджує факт погодження цієї виплати з розпорядником коштів, яким є даний відділ. Проаналізувавши все наведене вище суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутня вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни, що є цілковито необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Згідно ст. 148 цього Кодексу - дисциплiнарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пiзнiше одного мiсяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звiльнення працiвника вiд роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатнiстю або перебування його у вiдпустцi. Дисциплiнарне стягнення не може бути накладене пiзнiше шести мiсяцiв з дня вчинення проступку. Представники відповідача в суді посилалися на те, що порушення законодавства в звязку з неналежним виконанням своїх посадових обовязків директором БМШ № 3 встановлені в акті ревізії від 08.06.2017 року, наказ про накладення дисциплінарного стягнення виданий 06.07.2017 року, тобто, в межах строку для застосування дисциплінарного стягнення. Але на відміну від інституту матеріальної відповідальності, інститут дисципліни праці не допускає мож¬ливості застосування дисциплінарного стягнення, якщо з дня по¬рушення трудової дисципліни пройшло більш як 6 місяців. Отже, у будь-якому випадку дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Як встановлено судом і вказано вище, проступок, за який позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності в 2017 році, вчинено в 2015 році, а тому дисциплінарне стягнення на позивача не може бути накладене. Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає за можливе визнати недійсним та скасувати наказ від від 06.07.2017 року № 77 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з наведених вище в рішенні підстав. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України підлягає відшкодуванню на користь позивача з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved