Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 193. Подружнє життя не склалося, сім`я розпалась, спільних інтересів та взаєморозуміння між ними не залишилося, почуття любові та поваги втрачені. Спільне господарство не ведеться, відповідач не надає матеріальну допомогу. Сім`я фактично розпалась, сторони проживають окремо. Тому позивач вважає, що збереження подружжя є неможливим. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просила розірвати шлюб, стягнувши аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позов визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 CК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25 жовтня 2014 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 193 (а.с.4). Подружнє життя не склалося, сім`я розпалась, спільних інтересів та взаєморозуміння між сторонами не залишилося, почуття любові та поваги втрачені. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Відповідач не надає матеріальну допомогу. Сім`я фактично розпалась, тому збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), батьком якого є відповідач. Дитина перебуває на утриманні позивача. У відповідності з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Відповідач працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved