Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилися син [PERSON] та дочка [PERSON] На даний час діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У звязку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23.09.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-НО № 023901 від 29.11.2005 року. Зі свідоцтва про народження серії I-НО № 791485 від 02.10.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Зі свідоцтва про народження серії I-НО № 056435 від 28.03.2006 року вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 04.12.2018 року № 02-147-1992 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю [PERSON] Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001\~p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 СК України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дітей матеріальну допомогу не надає, позов визнав повністю, виходячи з матеріального становища сторін, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 06.12.2018 року до повноліття дітей, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved