Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем протягом року мали стосунки, з яких три місяці проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. 24 грудня 2015 року у них народилася дитина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідачем за його власною волею. Від самого народження сина вона та відповідач проживають окремо, дитина проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає, не піклується про неї, участі у вихованні не приймає, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Як стало їй нещодавно відомо, відповідач має ще як мінімум трьох дітей від різних жінок, але чи сплачує він на їх утримання аліменти вона не знає. Позивач як і її представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положень ч.9 ст.74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням розміщеним у газеті «Народне слово» від 09 листопада 2017 року; про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батьком [PERSON] у свідоцтві про його народження серії [NUMBER], яке видане 06 січня 2016 року, записаний відповідач. Згідно з довідкою Пантазіївської сільської ради від 04 вересня 2017 року до складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON] (а.с. 8). Доказів про доходи сторін суду не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року). При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим розгляд справи проводився заочно, що відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн., а на користь позивача - 225 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про його виклик.

Outcome: approved