Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання. Позовні вимоги мотивував тим, що вона, [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи, група «А». Згідно з довідкою МСЕК інвалідність встановлено безстроково. Тобто вона є непрацездатною та потребує стороннього догляду. Вона мешкає в будинку своєї бабусі [PERSON], [INFO], яка є пенсіонеркою за віком, та здійснює за нею догляд. Опіки над нею не встановлено, оскільки вона є дієздатною особою. Як інвалід, вона щомісячно отримує щомісячну державну допомогу в розмірі близько 1 380,26 грн. на місяць. Інших видів доходу вона не має, за станом здоров'я працювати та матеріально забезпечувати себе не може. Відповідач доводиться їй рідним батьком. Її матір - [PERSON], [INFO], зареєстрована в будинку бабусі разом з нею, але за місцем реєстрації не проживає, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим часто знаходиться на лікуванні. На теперішній час вона потребує матеріальної допомоги, оскільки бабуся отримує мінімальну пенсію, вона отримує соціальну пенсію, яка не може покрити рівень необхідних витрат для лікування та проживання. Батько матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи, отримує стабільну заробітну плату. Просить суд стягувати з відповідача, який є її батьком, на свою користь аліменти в розмірі 1/5 частини усіх його видів довічно, оскільки відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. В судове засідання позивач не з'явився , надав заяву про розгляд справи в її відсутність, з посиланням на стан здоров'я ( а.с. 4). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з його доходів 1/8 частини на користь позивача. Надав пакет документів на підтвердження своєї позиції. Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно з ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно з матеріалами справи [PERSON], [INFO], відповідач по справі, є батьком [PERSON], [INFO] - позивача по справі ( а.с.6). Відповідно до виписки із акту огляду МСЕК серії КР-12 № 017420 (а.с.12) [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства, першої групи, інвалідність встановлена безстроково. Позивач проживає в [ADDRESS] разом з бабусею - [PERSON], [INFO] та матір'ю [PERSON] ( а.с. 9). Позивач отримує соціальну допомогу в середньому розмірі 1 380, 26 грн. на місяць ( а.с. 13). Відповідно до наданих відповідачем документів він перебуває в шлюбі, має двох неповнолітніх дітей: [INFO] та [INFO] ( а.с. 35-36). Дитина - донька [PERSON], [INFO] має захворювання, які потребують постійного лікування та консультацій лікарів ( а.с. 37,43). Дружина відповідача працює та має мінімальну заробітну плату ( а.с. 44,45). На утриманні відповідача є престаріла матір, яка отримує мінімальну пенсію. Судом встановлено, що в силу захворювання позивач потребує матеріальної допомоги, хоча доказів на потребу матеріальної допомоги не надано. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, але в меншому розмірі ніж зазначено в позовних вимогах. Матеріальну допомогу непрацездатній повнолітній дитині повинні надавати обидва з батьків. Крім того суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, наявність неповнолітніх дітей на утриманні, інших утриманців, та вважає достатнім і справедливим стягнення з його заробітку (доходу) аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно з дати звернення до суду та довічно.

Outcome: partial