Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 25.01.2014 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери, погляди на життя та виховання дитини. З березня 2016 року вони не живуть однією сім'єю, не ведуть спільне господарство. Вона переконана, що збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить її інтересам, зокрема, зустріти іншу людину та побудувати з ним повноцінну сім'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Зауважила, що з вони відповідачем проживають за різними адресами з березня 2016 року. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.01.2014 року. Мають сильну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З березня 2016 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 551,21 грн., дані кошти підлягають сплаті відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved