Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги по догляду за дитиною не надає. Крім того, зазначила, що вона несе витрати на купівлю канцелярії, одягу, продуктів, та придбання ліків для дитини. Просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, що підтверджено поштовим повідомленням та оголошенням через сайт судової влади. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.10.2010 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], народився [INFO], його батьком є [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Слід зауважити, що згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві лише констатує факт несення нею витрат на придбання ліків для дитини, натомість вимог щодо стягнення додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, в порядку ст. 185 СК не заявляє. В зв'язку з чим, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одного неповнолітнього сина, фізично здоровий і має змогу виплачувати аліменти на його утримання. Інших осіб, які перебувають на утриманні у відповідача судом не встановлено. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров'я, матеріальний стан дитини та відповідача, можливість допомоги з боку позивача, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів є достатнім для утримання дитини, тому позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню . Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач 28.08.2017 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти починаючи з 28.08.2017 року. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: partial