Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в шлюбних відносинах з 1997 року по 2005 рік. Шлюб між ними було розірвано. Від данного шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. На даний час дочка є повнолітньою, однак продовжує навчання у Львівському національному університеті імені [PERSON] на денній формі навчання на платній основі, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Вона сплачує за навчання в 2015 році- 16342, в 2016 році-17158 грн. Відповідач працює в 2 Державному пожежно-рятувальному загоні Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області та отримує стабільну заробітну плату, а тому може надати матеріальну допомогу на утримання дочки. В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення дочкою навчання чи досягненні нею 23 років та стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання дочки в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення дитиною 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовні заяві обставини і просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Не заперечує проти стягнення аліментів в заявленому розмірі та проти стягнення з нього додаткових витрат на оплату за навчання дитини в розмірі ? витрат, понесених в 2015 році в розмірі 8171 грн. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.1997 по 15.06.2005 та являються батьками повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серія І-АМ №117819 (а.с.6), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-АМ № 003183 (а.с.7), копією повторного свідоцтва про народження серія 1-АМ №161730 (а.с.9), копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), згідно яких позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. 06.09.2016 [PERSON] досягла повноліття. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання. В судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] навчається у Львівському національному університеті імені [PERSON] та є студенткою ІІ курсу денного навчання напряму «Філологія» «англо-український переклад» факультуту іноземних мов, закінчує навчання в червні 2019 року, що підтверджується копією довідки Львівського національного університету імені [PERSON] №189 від 14.09.2016 (а.с.11). Так як дочка [PERSON] знаходиться на утриманні матері - позивача по даній справі, що підтверджується довідкою, виданною виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області від 20.09.2016 №2781 (а.с.16), то аліменти підлягають стягненню з відповідача, який являється батьком дитини, на користь позивача. Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків\~\~утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких\~\~юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим\~\~у матеріальній допомозі; наяність у батьків\~\~можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан дитини [PERSON], а також стан здоров'я та матеріальний стан відповідача - батька [PERSON], який працює в Державній пожежно-рятувальній частині №14 м.Тульчина, інших утриманців не має, крім того він не заперечує проти стягнення аліментів в заявленному позивачем розмірі, а тому суд вважає, що він має можливість виплачувати аліменти на утримання дочки, яка навчається і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву предявлено до суду 27.09.2016. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується вимог позивача про стягнення\~\~додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення дитиною 23 років, то суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За змістом\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пунктом 18 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», який має рекомендаційній характер, передбачено, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Згідно копії двостороннього договору №1468с-15 про підготовку фахівців з вищою освітою за освітньо - кваліфікаційнго рівнем\~бакалавр (а.с.12) та копії додаткового договору № №1468с-15/Д16 до двостороннього договору №1468с-15 про підготовку фахівців з вищою освітою за освітньо - кваліфікаційнго рівнем\~бакалавр (переклад (англійська)) (а.с.13) вбачається, що дочка сторін [PERSON] уклала з Львівським національним університетом імені [PERSON] дані договори та стала студенткою вказаного вузу,де навчається на платній основі з 2015 року. В судовому засіданні позивач надала квітанції від 06.08.2015 та від 18.01.2016, згідно яких [PERSON] оплатила за навчання на І курсі в Львівському національному університеті - 16342 грн. та в матеріалах справи наявка копія квітанції від 29.06.2016 (а.с.14), згідно якої [PERSON] оплатила за навчання за І семестр ІІ курсу -8579,50 грн. З урахуванням обставин, встановлених по даній справі, вимог\~ст.185 СК України,\~ а також те, що дочка відповідача [PERSON] досягла повноліття 06.09.2016, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенню, а саме покриватися повинні фактично понесені витрати по оплаті навчання доньки [PERSON] на І курсі в Львівському національному університеті імені [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Суд враховує, що позивач довела, що до досягнення дитиною повноліття її дочка понесла фактичні витрати на навчання у розмірі 16342 грн., а тому з відповідача на підставі\~ст.185 СК України\~необхідно стягнути половину понесених його дочкою витрат за навчання на І курсі в університеті в сумі 8171 грн. (16342/2=8171), які були сплачені до досягнення [PERSON] повноліття. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину до закінчення навчання дочкою чи досягнення дитиною 23 років слід відмовити, враховуючи вимоги ст.185 СК України, яка передбачає участь батьків у додаткових витратах на дитину та ст.180 СК України, яка передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки 06.09.2016 [PERSON] досягла повноліття, а тому з цього часу відповідач не зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину. За п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial