Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 214585,70 грн., посилаючись на наступні обставини. 11 грудня 2016 о 15.50 год. відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], виїхавши на регульоване перехрестя вул. Кремлівської у м. Запоріжжя на заборонений (червоний) сигнал світлофору скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], яка рухалась на зелений сигнал світлофору. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 6 лютого 2016 року постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] застрахована згідно з полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9885528 в ПАТ СК Здорово. [PERSON] звернулася до ПАТ СК Здорово із повідомленням про подію, яка має ознаки страхової. Відповідно до укладеного страхового договору цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9885528 в ПАТ СК Здорово у разі виникнення страхової випадку встановлено зобовязання відшкодувати страхову суму за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100000 грн., розмір франшизи 1000 грн. ПАТ СК Здорово сплатило страхову виплату в розмірі 99000 грн. на користь [PERSON] Відповідно до акту виконаних робіт №ЗН-0003986 від 16 січня 2017 року вартість відновлювального ремонту склала 258213,90 грн. Поряд з цим втрата товарної вартості не змінилася і розрахована на підставі висновку автотоварозначого дослідження і складає 54371,80 грн. Позивач просить стягнути на своє користь з відповідача 214585,70 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, з яких: 160213,90 грн. - вартість відновлювального ремонту, 54371,80 грн. - втрата товарної вартості, а також стягнути витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні не погодився з позовними вимогами. Пояснив, що вказані суми є занадто великими для нього. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просив врахувати розмір шкоди, встановлений у звіті про оцінку колісного транспортного засобу від 7.01.2017 року №5389, на підставі якого були проведена виплата страхового відшкодування. Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 11 грудня 2016 о 15.50 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виїхавши на регульоване перехрестя вул. Кремлівської у м. Запоріжжя на заборонений (червоний) сигнал світлофору скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], яка рухалась на зелений сигнал світлофору. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 6 лютого 2017 року постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу. Власником автомобіля [NUMBER], 2016 року випуску, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії СХО 771420 є позивачка. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, страховий поліс - №АЕ/9885528 в ПАТ СК Здорово, до якої своєчасно надано відповідне повідомлення про вказану ДТП. Огляд і дослідження пошкодженого автомобіля виконав експерт [PERSON] , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів розміру збитку заданого власнику транспортного засобу» і стаж експертної роботи з 2001 року (свідоцтво № 415 від 23.03.2001 року, видане МЮУ, дійсне по 27.05.2019 року) . Висновок експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], 2016 року випуску, складений експертом [PERSON] за № ZU27121601 від 11 січня 2017 року, встановлено наступне : вартість відновлювального ремонту складає: 278769,67 грн. втрата товарної вартості складає: 54371,80 грн. Сума відновлювально-ремонтних робіт не перевищує ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження, отже автомобіль не є фізично знищеним, а ремонт є технічно можливим і економічно обґрунтованим. Експертом - автотоварознавцем в даному Висновку визначено умовну величину, як втрату товарної вартості , у сумі - 54371,80 грн. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 7.01.2017 року №5389, проведеної ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 160909,31 грн. Втрата товарної вартості не визначалась. Відповідно до акту виконаних робіт №ЗН-0003986 від 16 січня 2017 року, виставлених ПрАТ Дніпропетровськ-Авто, вартість відновлювального-ремонтних робіт Mersedes-Benz GLE 250D 4 MATIC д.н.з.[NUMBER], 2016 року випуску, складає 258213,90 грн. Страховик Відповідача, по даному страховому випадку, перерахував на користь Позивача суму страхового відшкодування в розмірі 99000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№478, 1415, 1379, 1325, 1302, 1284 . Надаючи оцінку дослідженим у справі доказам у їх сукупності, співставленні між собою та вимогам законодавства, яке регулює дані правовідносини, суд враховує наступне : Постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6.02.2017 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України є преюдиційним доказом, а саме обставиною яка не підлягає доказуванню. Судом була надана правова оцінка доказам у справі, встановлено вину водія [PERSON] у ДТП, яке скоїлось 11.12.2016 року, та жодним чином не встановлено, що дії водія [PERSON] перебувають у причинному зв'язку із ДТП та її наслідками, що і підтверджується даною постановою суду. Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачено зокрема: п.1.3. -вимоги [PERSON] є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно- криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин п.1.6. - величина втрати товарної вартості - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ. відновлювального за нормативними вимогами після пошкодження, у порівнянні з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ Відповідно до п.32.7 ст. 32 Закону №1961, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу. Верховний Суд України у справі №6-760цс15 від 16 грудня 2015 року висловив правову позицію, що величина втрати товарної вартості транспортного засобу після ДТП має враховуватися при визначені фактичного розміру заподіяної шкоди власнику. Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи згідно з вимогами ч.3 ст. 386 ЦК України, має власник. Відповідно до ч.1 і 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Положеннями ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Верховний Суд України при розгляді справи №6-108 цс13 від 13 листопада 2013 року, висловив правову позицію, якою визначено, що положення ст.ст. 1187 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст.ст. 1166 - 1167 ЦК України у зв'язку з чим перевага у застосуванні мас надаватися спеціальним нормам Виходячи з цього, оскільки позивачу в даному ДТП завдано шкоду внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, то спір про відшкодування цієї шкоди з Відповідача повинно вирішуватись за правилами ст. 1188 ЦК України, а саме ч.1 ст. 1188 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода) Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд України у справі № 6-2808цс1520 від січня 2016 року висловив правову позицію, якою зазначено, що якщо страхової виплати (страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого слід враховувати положення статті 1192 ЦК. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Зазначена правова позиція підтверджується Постановою Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15. Також, в листі Верховного Суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року надано роз'яснено що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля). В звязку із викладеним суд вважає, що при визначені розміру завданої шкоди має бути врахована сума, зазначена в акті виконаних робіт №ЗН-0003986 від 16 січня 2017 року, виставлених ПрАТ Дніпропетровськ-Авто. Враховуючи вищевикладене, порівнюючи результати проведених відновлювально-ремонтних робіт пошкодженого автомобіля [NUMBER], 2016 року випуску та проведеної виплати страхового відшкодування, слід дійти висновку про те, що відповідач повинен відшкодувати Позивачу матеріальну шкоду в сумі, яка складається з : 1)суми різниці між фактичним розміром завданої шкоди та прямими застрахованими збитками в сумі 258213,90 грн. - 99000 грн. = 159213,99 грн.; 2)величини втрати товарної вартості в сумі 54371,80 грн. В добровільному порядку Відповідачем не відшкодовано завдану шкоду в повному обсязі, завдані джерелом підвищеної небезпеки, що порушує законні права і інтереси Позивача, які підлягають захисту в суді та мають бути стягнуті в судовому порядку згідно чинного законодавства. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 213585,79. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2135,86 грн. В іншій частині вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved