overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 01 жовтня 2010 року. Додатково позивач зауважила про те, що від такого шлюбу сторони мають сина. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про вирішення справи за їх відсутності, відповідно до поданих заяв позивач заявлені вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач вказані вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №231797 у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 01 жовтня 2010року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №346. Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем, сторони на час вирішення справи, припинили спільне проживання та будь-які притаманні подружжю відносини не підтримують. З викладеного та враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в звязку з чим сімю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 04.03.1978 року. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04.03.1978 року в Київському відділі РАЦС м. Одеси, актовий запис № 235. Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони починаючи з 1994 року спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, - з 1994 року, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 04.09.2009 року. Додатково позивач зауважила про те, що від такого шлюбу сторони мають малолітнього сина, що на час розгляду справи судом проживає із нею. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №109184, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04 вересня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 796. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №168620, сторони мають малолітнього сина [PERSON], 12 березня 2009року народження, що за наданими суду поясненнями та відомостями на час вирішення справи проживає разом з позивачкою. Разом з тим з пояснень позивачки, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, а заходи примирення, що були вжиті судом в ході вирішення справи належних результатів не принесли, зясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 04.10.2012 року. Додатково позивач повідомила суду, що сторони мають народжену у шлюбі спільну дитину, якою є [PERSON], 2012 року народження, що на теперішній час є неповнолітньою та проживає з позивачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04.10.2012 року Відділом ДРАЦС у Київському Районі реєстраційної служби Одеського МУЮ, актовий запис про шлюб №1439. Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]) сторони є батьками неповнолітньої дитини. На час вирішення справи вказана дитина проживає разом з позивачем, та відповідно до наданих суду пояснень спору щодо визначення місця проживання дитини або поділу сумісно нажитого майна подружжя між сторонами на час вирішення справи немає. Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 04.11.2006 року. Додатково позивач зауважила про те, що від такого шлюбу сторони мають доньку що на час розгляду справи судом проживає із нею. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про вирішення справи за їх відсутності, відповідно до поданих заяв позивач заявлені вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач вказані вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №037551 у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 04.11.2006 року Міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції, актовий запис 2052. Від шлюбу сторони мають спільну доньку, якою є [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖД №215002). Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем, сторони на час вирішення справи припинили спільне проживання та будь-які притаманні подружжю відносини не підтримують. З викладеного та враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в звязку з чим сімю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 05 червня 1998 року. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач звернувся до суду з заявою у якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Встановивши наведені обставини провадження та розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності сторін, на підставі наданих ними письмових пояснень та доказів. Так, проаналізувавши надані до суду письмові докази суд вбачає, що 05 червня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Ярмоленко) [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом РАГС виконкому Одеської міської ради було зареєстровано актовий запис №367 від 05 червня 1998 року. Вказані обставини випливають зі змісту Свідоцтва про шлюб (бланк серії 1-ЖД №089299), оригінал якого долучено до матеріалів справи. Відповідно до наданих позивачем пояснень та викладених обставин, що були визнані відповідачем, сторони прийшли до переконання про несумісність характерів та втрату ними взаємних почуттів що притаманні подружжю у звязку з чим на час розгляду справи спільне господарство не ведуть та переконані у неможливості збереження між ними шлюбних відносин, що фактично припинені вже тривалий час. Відповідно до положень ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, без обмеження щодо наявності чи відсутності у подружжя спільних дітей. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що надані сторонами заяви свідчать про дійсну волю сторін на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову у повному обсязі. При цьому відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 551,20 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 06.10.2006 року. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про вирішення справи за їх відсутності, відповідно до поданих заяв позивач заявлені вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач вказані вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 06.10.2006 року Відділом РАЦС Київського РУЮ м. Одеси, актовий запис №978. Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем, сторони, на час звернення до суду (09.01.2015 року), припинили спільне проживання та будь-які притаманні подружжю відносини. Суд враховує, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 06.10.2007 року. Додатково позивач зауважила про те, що від такого шлюбу сторони мають малолітнього сина, що на час розгляду справи судом проживає із нею. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 06 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1758. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що за наданими суду поясненнями та відомостями на час вирішення справи проживає разом з позивачем. Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, а заходи примирення, що були вжиті судом в ході вирішення справи - належних результатів не принесли, з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 07.07.2007 року, та змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Додатково позивач повідомила суду, що сторони мають народжену у шлюбі спільну дитину, якою є [PERSON], 2008 року народження, що на теперішній час проживає з позивачем. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 07.07.2007 року Третім відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №265. Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]) сторони є батьками неповнолітньої дитини. На час вирішення справи вказана дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою Органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Люстдорф» №624 від 13.11.2014 року, та відповідно до наданих суду пояснень, спору щодо визначення місця проживання дитини або поділу сумісно нажитого майна подружжя між сторонами на час вирішення справи немає. Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Розриваючи шлюб між сторонами, суд, виходячи з бажання позивача та приписів ст. 113 СК України, визначає прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу - «[PERSON]». Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved