Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила встановити, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця. В обгрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, однак державна реєстрація шлюбу не проводилася. [INFO] у них народився син, [PERSON] . При реєстрації народження дитини запис про батька було здійснено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері. Згодом стосунки з відповідачем погіршились, наразі вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Останнім часом відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а також відмовляється добровільно в позасудовому порядку подати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12.04.2021 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно доводів позовної заяви, що не заперечується відповідачем, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносин, однак державна реєстрація шлюбу не проводилася. [INFO] позивач народила сина, [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження останнього, серії [NUMBER] , виданого 08.01.2020 Холодногірським районним у м. Харкові ВДРАЦС СМУ Міністерства юстиції (м. Харків), батьком дитини записаний « [PERSON] (актовий запис №12). (а.с. 10) Реєстрація народження дитини була проведена на підставі ч.1 ст.135 СК України, відомості про батька були внесені за вказівкою матері. (а.с.25) Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved