Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 3 000 гривень, щомісячно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем остання перебуває в спільному шлюбі зареєстрованому 20 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Її з відповідачем подружнє життя не склалось, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дітей. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, з 06 січня 2014 року проживають окремо. В період спільного проживання народилися діти, [PERSON] та [PERSON], які перебувають на її утриманні. Відповідач не в повному обсязі виконує покладені на нього обов'язки по утриманню та вихованню дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, зазначив, що усвідомлює свій обов'язок по утриманню дітей, тому, з урахуванням свого матеріального становища, згоден сплачувати аліменти на утримання дочок у розмірі встановленому законом. Пояснив, що на даний час не працює, а тому не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі, який зазначає позивач в своїй позовній заяві. Крім того, зазначив, що піклується про своїх дітей та забезпечує їх необхідним по мірі можливості. Стосовно розірвання шлюбу не заперечував, пояснив, що він з позивачкою дійсно разом не проживає та має окрему сім'ю. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 20 лютого 2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 187 (а.с.7). Від спільного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року становить 1286 грн., з 2 вересня 2015 року - 1455 грн.. Поряд з цим, судом встановлено, що у відповідача по справі не існує будь - яких інших зобов'язань з утримання, стан здоров'я у нього задовільний, він є працездатною особою, хоча офіційно не працює, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власних дітей в повному обсязі і сплати аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, який є достатнім для забезпечення дітей можливості нормального розвитку. Що ж стосується позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 3 000 гривень до повноліття дітей, то, відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частки зі всіх видів доходів відповідача але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial