overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.1981 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Чорнотисівською сільською радою Виноградівського району, актовий запис № 2. За час шлюбу в них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що одруження виявилось невдалим. Внаслідок неправильної поведінки чоловіка, який на ґрунті зловживання алкоголем та особливостей власного характеру ображав та принижував її, висловлював незадоволення спільним життям. За останні 4 роки відбувався розлад у сім'ї, яка практично розпалася, оскільки відносини стали гірше і більш нестерпними, втрачена взаємоповага, спільне подружнє життя припинено з 2010 року. Позивач та її представник в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримали. Відповідач в судовому засіданні обставини та вимоги позову визнав. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.03.2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу дітей немає. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя. За час шлюбу в них так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відстуності. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відстуності, вимоги позову визнає. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.11.2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Великокопанської сільської ради Виноградівського району за актовим записом № 23. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що з вересня 2013 року між ними почастішали непорозуміння, і з цього часу шлюбні відносини припинені повністю. В них різні характери та погляди на життя. Представник позивача в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримав. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя. За час шлюбу в них так і не склалися нормальні сімейні стосунки, більше року вони спільно не проживають та припинили шлюбні відносини. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні обставини та вимоги позову визнав. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв'язку із чим даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачкою. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя. За час шлюбу в них так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відстуності. Відповідач також не з'явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним? позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2004 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя. За час шлюбу в них так і не склалися нормальні сімейні стосунки, постійні сварки негативно впливаюить на психологічний розвиток дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні, з вимогами позову погодився, пояснив, що на протязі 12 років спільного життя в них так і несклались нормальні відносини, примирення між ними не можливе. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Судові витрати понесені позивачем в сумі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.1995 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось, тривалий час вони не проживають разом та не ведуть спільне домашнє господарство. Шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відстуності. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2018 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. Після придбання даної квартири, відповідачі які зареєстровані за вказаною адресою повинні були знятися з реєстрації місця проживання до 18.05.2018 року. Однак, [PERSON] стало відомо, що станом на 23.05.2018 року відповідачі не знялися з реєстрації місця проживання. У зв'язку з цим, просила визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Продавцем вказаної квартири була [PERSON]. Згідно довідки №821 від 21.05.2018 року, виданої виконкомом Антонівської селищної ради м.Херсона, Херсонської області, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та члени її сім'ї: [PERSON] - донька, [PERSON] - онука. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] є членами її сім'є, відповідно членами сім'ї позивача відповідачі не є та позивач не надавала згоди відповідачам на користуватися належною їй на праві власності квартирою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] є таким, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Після придбання будинку позивачем з'ясовано, що в будинку був зареєстрований відповідач. Позивач вважає, що її права як власника вказаного нерухомого майна є порушеними відповідачем, оскільки він є членом сім'ї колишнього власника, в спірному жилому будинку не проживає, його реєстрації завдає позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні спірним житловим будинком. У зв'язку з цим, просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2018 року [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS], який вона придбавала у [PERSON] та [PERSON] Згідно домової книги на будинок [ADDRESS], виданої власнику [PERSON], за вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] з 03.08.1993 року. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача [PERSON] та вона не надавала згоди на користуватися належним їй на праві власності житловим будинком. Отже, право користування членів сім'ї власника будинку кореспондується та є похідним від права власності на будинок попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.06.2018 року право власності [PERSON] та [PERSON] припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів їх сім'ї, зокрема, [PERSON], та виникло у [PERSON], яка в свою чергу не надавала згоди на користування жилим приміщенням будинку [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Посилалася на те, що 16 вересня 1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та проживали однією сімєю до лютого 2014 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 200, 206 ЦПК України, які визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. 16 вересня 1994 року сторони зареєстрували шлюб, про що Новотроїцькою селищною радою Волноваського району Донецької області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №24. Проживали однією сімєю до 2014 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення сторони не згодні. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved