Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала про те, що 15.11.1996 року померла її мати [PERSON]. На час смерті вона мала у власності житловий будинок, що розташований у с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 140. З метою переоформлення спадщини позивач звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус відмовила. Свої дії мотивувала тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. З огляду на викладене, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій зазначає, що проти позовних вимог позивача не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Під час розгляду справи судом, на підставі свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 023844, виданим 18.11.1996 року виконавчим комітетом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області встановлено, що 15.11.1996 року в с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області померла мати позивача [PERSON]. На час смерті [PERSON] мала у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., що розташований у с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Шевченка, 140, та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку, «б» - сараю, «Б» - гаражу, «В» - сараю, «Г» - убиральні, «Д» - літнього душу, «ж» - навісу, «Ж» - сараю, «І» - вимощення, «№ 1» - воріт, «№ 2» - огорожі, «№3» - водогону, «№4» - ями вигрібної. Згідно з правовою позицією пленуму Верховного суду України, викладеною у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом Згідно з ч. 1 ст. 534 Цивільного кодексу УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Встановлено, що за час життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким, все своє майно без виключення, а також те майно, на яке вона на день смерті за законом матиме право, заповіла позивачеві. У відповідності до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Встановлено, що іншим спадкоємцем за законом міг би бути чоловік спадкодавця, [PERSON]І, батько позивача. Проте останній помер 11.08.1989 року до відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так як до цього часу позивачем не отримано свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, у якості належного відповідача у справі залучений орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Майорщинська сільська рада Гребінківського району Полтавської області. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved