Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.08.2003 р. Шлюб зареєстровано відділом РАГС Лисичанського МУЮ у Луганській області, актовий запис № 382. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинені з травня 2014 р. Причиною розпаду родини послужило те, що відповідач покинув її з дітьми, вибув за місцем своєї реєстрації, матеріально не допомагає, стосунків не підтримує. Позивачка вважає, що збереження сімї не можливе і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку щляхом надсилання судових повісток. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. 08.08.2003 р. одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ЕД № 125789, виданим 08.08.2003 р. відділом РАГС Лисичанського МУЮ у Луганській області, під записом № 382. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 108510 виданого 18.03.1999 р. Лисичанським відділом РАГС Луганської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 243083 виданого 08.08.2003 р. відділом РАГС Лисичанського МУЮ Луганської області. Спільно сторони не проживають з травня 2014 р. через те, що відповідач покинув позивачку з дітьми, вибув за місцем своєї реєстрації, матеріально не допомагає, стосунків не підтримує. Позивачка на примирення з відповідачем не згодна і наполягає на розірванні шлюбу. Неповнолітні дитини залишаються проживати з позивачкою. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суперечки про розділ майна між сторонами не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved