Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд перерозподілити спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , шляхом визнання за [PERSON] права власності на 5/8 частки всього спадкового майна; звільнити її від сплати судового збору відповідно до наданих пільг, як інваліду другої групи. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Після своєї смерті спадкодавець заповіту не залишив, спадкоємці першої черги згідно ст. 1261 ЦК України відсутні. Спадкоємцями за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України є вона сестра, [PERSON] на 3/8 частки спадкового майна (з урахуванням 1/8 частки, від якої відмовився племінник спадкодавця [PERSON] ), та [PERSON] на 5/8 часток спадкового майна (з урахуванням 1/4 частки, від якої відмовились племінники спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , та 1/8 частки, від якої відмовилася племінниця спадкодавця [PERSON] ), та брат спадкодавця [PERSON] , який на день смерті покійного [PERSON] проживав в Автономній республіці Крим та який 28.12.2017 року відповідно до «свидетильства о смерти» [NUMBER] виданого «Красногвардейским \~ \~ \~ \~районным отделом записи гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым» та рішення Таращанського районного суду Київської області від 07.03.2018 № 379/231/18 помер, місце смерті: Україна, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, село П`ятихатки, і який відмовився від належної йому долі у спадщині на її (позивача) користь. Відмову, вже покійного, [PERSON] на вимогу в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. вона отримала, і відмова завірена нотаріусом Червоногвардійського районного нотаріального округу Республіки Крим. За наполяганням в.о. державного нотаріуса Калітенко Л.Б. вона змушена була двічі їздити до Автономної Республіки Крим, оскільки остання запевнила позивача, що цього буде достатньо для остаточного визначення її частки у спадковому майні після смерті спадкодавця [PERSON] . Відмову [PERSON] вона отримала та передала до спадкової справи, але в.о. державного нотаріуса Таращанської районної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б., всупереч своїм же словам, відмовилась приймати по уваги цю відмову, відповідно відмовилась збільшувати її частку у спадковому майні, про що її було надано роз`яснення. Тільки після двох поїздок позивача [PERSON] повідомила останню, що в такий спосіб посвідчена відмова [PERSON] від своєї частки у спадщині, не є дійсною, оскільки він проживає на тимчасово окупованій території. Вважає, що державний нотаріус повинна була пояснити порядок відмови від спадщини в такий спосіб, який би мав юридичну силу на території України, тобто простіше, вона повинна була підказати, що посвідчення відмови повинно було відбуватися на території, юридично підпорядкованій Україні. Адже [PERSON] - був громадянином України і мав український паспорт. Тож, вважає, що саме нотаріус мав її пояснити порядок оформлення відмови від частки у спадковому майні особи, що проживає на тимчасово окупованій території, але [PERSON] цього не зробила. Аргументація в.о. державного нотаріуса Калітенко Л.Б. ґрунтується на тому, що заява [PERSON] про відмову від своєї частки у спадщині була посвідчена нотаріусом Червоногвардійського районного нотаріального округу Республіки Крим. До речі, відмову у здійсненні нотаріальних дій [PERSON] чомусь посвідчила печаткою Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області. Разом з тим, покійний [PERSON] неодноразово підтверджував свою думку про відмову від своєї частки у спадковому майні померлого [PERSON] , оскільки жив він досить далеко, з іншими родичами дуже давно не спілкувався, і йому достеменно було відомо про те, що вона (позивач) в період хвороби померлого [PERSON] весь час за ним доглядала, допомагала йому по господарству, отримавши від нього доручення, вирішувала всі життєві питання по мірі необхідності. Під час хвороби покійного [PERSON] саме вона, а ніхто інший відвідувала лікарню з приводу його хвороби, при госпіталізації з хворим неодноразово передавала в приймальне відділення гроші, за власний рахунок здійснювала всі витрати щодо проведення церемонії поховання останнього. Покійний [PERSON] , надавши заяву про відмову від своєї частки у спадщині, розумів і знав про такий стан справ, і виявив свою волю на користь позивача. Враховуючи той факт, що територія, на якій покійний брат проживав та помер є окупованою, і з огляду на його стан безпорадності, в інший спосіб брат не міг оформити свою заяву про відмову від своєї частки у спадковому майні після померлого [PERSON] . Вважає, що відмова від спадщини, надана покійним [PERSON] , який був громадянином України та на території України помер, не заперечує законодавству України, відповідає всім іншим вимогам до офіційного документа. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Марущак Я.В. подано до суду відзив на позовну заяву у якому він зазначає, що відповідачем по справі [PERSON] вимоги заявлені у позовній заяві не визнаються. Обставини, які визнаються нею, як відповідачем по справі: спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні; спадкоємцями другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України є : а) [PERSON] на 3/8 частки спадкового майна з урахуванням 1/8 частки, від якої відмовився племінник спадкодавця [PERSON] ; б) [PERSON] на 5/8 часток спадкового майна з урахуванням: особисто її 1/4 частки, 1/8 частки від якої відмовився [PERSON] на користь [PERSON] , плюс 1/8 від якої відмовилась [PERSON] на користь [PERSON] та плюс 1/8 від якої на користь останньої відмовилась [PERSON] ; в) [PERSON] (пропустив строк для прийняття спадщини). Зазначає, що [PERSON] подав до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь рідної сестри [PERSON] , яке не відповідає вимогам ст.ст. 1273, 1274 ЦК України. Таку ж позицію висловив і Апеляційний суд Київської області в рішенні від 12.01.2017 у цивільній справі № 379/735/16-ц та в рішенні від 15.08.2017 у цивільній справі № 379/439/17. Хоч разом з тим, якби заява [PERSON] відповідала нормам ст.ст. 1273, 1274 ЦК України, то ідеальні частки спадкового майна були б наступні: [PERSON] 1/2, [PERSON] 1/2. Крім того, вважає, що обставини на які посилається [PERSON] , а саме, здійснювала догляд за спадкодавцем, носила продукти харчування, робила по дому необхідну роботу, возила його до лікарні та купувала за власний рахунок ліки, які були необхідні для його лікування та підтримки організму у відповідному життєвому тонусі, а також те, що всі витрати щодо проведення церемонії поховання останнього здійснювала за власний рахунок, не можуть бути підставою для зміни розміру часток у спадщині. Позивач, звернувшись до суду з позовом про збільшення розміру частки у спадщині, не вказав правової норми, яка б надала права одному із спадкоємців вимагати в примусовому порядку за рішенням суду перерозподілити розмір частки у спадщині, оскільки ст. 1267 ЦК України не містить відповідного положення. При таких обставинах, позивач, у випадку здійснення ним витрат на утримання спадкодавця, догляду за ним та лікування, а також інших витрат, які вказані ним в рахунок обґрунтування своїх вимог, може звернутись до суду з позовом до іншого спадкодавця про стягнення цих витрат, проте ці витрати не є підставою для зміни розміру частки у спадщині, про що і відсутня правова норма в актах цивільного законодавства України. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримали, прохали її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] . адвокат Марущак Я.В. в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, послався на ст. 1280 ЦК України, зазначивши, що цією нормою передбачений випадок, коли після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Лише за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, може подати заяву про прийняття спадщини спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини. Суд може встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцю, який пропустив строк з поважної причини, однак нотаріус не відмовляла [PERSON] у зв`язку з пропуском строку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, не надавали згоду [PERSON] , який пропустив строк на прийняття спадщини, на надання заяви про прийняття спадщини. Крім того судовими рішеннями, які набрали законної сили встановлено, що заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь позивачки не відповідає вимогам ЦК України. Тобто фактично [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини. Навіть, якщо враховувати частину [PERSON] 7на користь позивачки, то спадщина має ділитися між позивачкою та [PERSON] по одній другій кожному. Однак, заява про відмову від спадщини не відповідає вимогам закону, відтак частка [PERSON] у спадщини складає три восьмих, а [PERSON] . п`ять восьмих. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, прохала відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Зазначила, що заяву [PERSON] про відмову від спадщини не можна враховувати при розподілі спадщини, оскільки заява не відповідає вимогам законодавства. Крім того, достеменно не відомо, чи була воля [PERSON] на відмову від спадщини на користь позивачки. Заяву підписала невідома особа. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, прохала відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки до суду не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. в судовому засіданні пояснила, що заява [PERSON] про відмову від спадщини була посвідчена на тимчасово окупованій території нотаріусом. Факт підпису не визнається на території України. [PERSON] було роз`яснено правовий режим перетину меж окупованої території, та запропоновано перевезти брата [PERSON] на території України та засвідчити відмову від спадщини у нотаріуса України. Отже, заява [PERSON] не підлягає врахуванню, це й підтверджено судовими рішеннями, які набрали законної сили. Таким чином, [PERSON] спадкує три восьмих спадкової маси, а [PERSON] - п`ять восьмих. У разі врахування частки [PERSON] та [PERSON] спадкують по одній другій. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] двічі їздила в Крим коли готувалися до прийняття спадщини. При першій поїздці [PERSON] їй особисто телефонувала, як була у дорозі. На її, тобто [PERSON] , електронну адресу надходила відмова [PERSON] від спадщини. В цьому документі не було зазначено, що [PERSON] був громадянином іншої держави. [PERSON] мав паспорт України. Їй це відомо, оскільки вона бачила до окупації Криму ці данні в документах. Заслухавши думку сторін по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємці за законом першої черги згідно ст. 1261 ЦК України відсутні. Спадкоємцями за законом другої черги згідно ст. 1262 ЦК України є позивач, [PERSON] та [PERSON] (рідні сестри та брат спадкодавця). Інші спадкоємці, племінники спадкодавця: [PERSON] відмовився від своєї частки в спадковому майні померлого на користь [PERSON] ; а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті дядька [PERSON] на користь [PERSON] Після відкриття спадщини померлого [PERSON] позивач та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса із заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач надала державному нотаріусу заяву посвідчену нотаріусом Красногвардійського районного нотаріального округу Республіки Крим, Російської Федерації від 25.03.2016, в якій зазначено, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації з 24.06.2014, зареєстрований в [ADDRESS] Республіки Крим, відмовляється від своєї частки в спадковому майні померлого [PERSON] на користь [PERSON] Дана заява підписана від імені [PERSON] , громадянкою Російської Федерації, в зв`язку з тим, що [PERSON] хворіє хворобою Паркінсона (а.с.143). 05.05.2016 позивачу державним нотаріусом було надано роз`яснення щодо неможливості прийняття до уваги заяви [PERSON] , оскільки вона не відповідає вимогам законодавства держави Україна та рекомендовано звернутися до суду для встановлення дійсності заяви (а.с.127). Постановою\~ від 10.02.2017 року в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивач претендує на більшу частку у спадковому майні, а нотаріусом не може бути прийнята до уваги заява [PERSON] (а.с.128-129). Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 07.03.2018 по справі № 379/231/18 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця села Круті Горби Таращанського району Київської області, який помер [INFO] , місце смерті: Україна Автономна Республіка Крим Красногвардійський район село П`ятихатки на підставі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Красногвардеским районным отделом записи гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым» (а.с.74-76). Відповідно до витягу від 11.04.2018 року № 00019924998 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання [PERSON] помер [INFO] , місце смерті: Україна, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. П`ятихатки. Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 11.04.2018 видано свідоцтво про смерть [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2018 року спадкоємцем [PERSON] є позивач [PERSON] Рішенням Апеляційного\~суду Київської\~області від\~15\~серпня 2017\~року скасовано\~рішення Таращанського\~районного суду\~Київської області\~від 12\~червня 2017\~року,\~яким за\~ [PERSON] \~визнано право\~власності в\~порядку спадкування\~за законом\~на 3/8\~частин спадкового\~майна,\~та ухвалено\~рішення про\~відмову в\~задоволенні позову.\~В рішенні\~Апеляційний суд\~зазначив,\~що заява\~ [PERSON] \~про відмову\~від спадщини\~на користь\~позивача не\~відповідає вимогам\~статтей 1273,\~1274\~ЦК України. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.03.2019 рішення Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року залишено без змін. (справа № 379/439/17). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Тобто, закон передбачає настання такого юридичного факту як зміна часток у спадщині лише при наявності волевиявлення двох чи більше спадкоємців. У випадку відсутності волевиявлення у одного із спадкоємців щодо настання таких юридичних наслідків як зміна його частки у спадщині, є підставою для того, щоб частки у спадщині у відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України були рівними, і за жодних обставин не можуть бути змінені. Згідно ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Тобто, перерозподіл спадщини є повторним розподілом спадщини між спадкоємцями у випадку, коли після первісного її розподілу в натурі спадщина буде прийнята іншими спадкоємцями, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, або ж на підставі рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (частини 2, 3 ст. 1272 ЦК України) чи в інших випадках, коли певні обставини є підставою для перерозподілу спадщини. Однак, первісний розподіл спадщини наразі не здійснено. Водночас, відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Тобто обставини на які посилається а саме, що остання здійснювала догляд за спадкодавцем, носила продукти харчування, робила по дому необхідну роботу, возила спадкодавця до лікарні та купувала за власний рахунок ліки, які були необхідні для його лікування та підтримки організму у відповідному життєвому тонусі, а також те, що всі витрати щодо проведення церемонії поховання останнього здійснювала за власний рахунок, не можуть бути підставою для зміни розміру часток у спадщині. Враховуючи викладене, позовна вимога про перерозподіл спадщини та визнання права власності на 5/8 частки спадкового майна є передчасною, отже задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed