Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно по день закінчення навчання, оскільки у зв'язку із продовженням навчання в навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу без особистої участі останніх, при цьому позивач підтримує позовні вимого у повному обсязі, а відповідач у такому ж обсязі їх визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.5). Повнолітня [PERSON] навчається на 1 курсі Національного університету «Львівська політехника». Форма навчання денна, спеціальність 6.292.00 «Міжнародні економічні відносини». Дата закінчення навчання 30 червня 2021 року (а.с.6-7). Згідно довідки №697 від 20 грудня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Знам'янської Другої селищної ради Кіровоградської області [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON].(а.с.4). Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на та той факт, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти задоволення позову,відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я останнього чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання дитини, можливість надавати своїй повнолітній дочці [PERSON] матеріальної допомоги на період навчання останньої, суд визначає як сплату аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, ст.ст.191, 198, 199 СК України,

Outcome: approved