Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона знаходиться у шлюбі з 10.05.2014 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2018 року вони з відповідачем проживають окремо, хоча і мешкають за однією адресою. Їх сім'я розпалася, відповідач зловживає спиртними напоями на підставі чого виникають сварки, суперечки, вони втратили почуття довіри і любові один до одного. Просить розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву якою просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 10 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2014 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії[NUMBER] від 13 лютого 2015 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 2014 року.Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідач позовні вимоги визнала, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку із зазначеним, позивачу, яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved