Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 03 серпня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 34 по вул. Слобода в с. Волиця Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,377 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованих за вказаною адресою. Вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна. Відповідачі спадщину не приймали та на неї не притендують. Але вона не може оформити спадщину, оскільки на вищезгаданий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).Просила визнати за нею право власності на жилий будинок, дві земельні ділянки, як на спадщину за законом. В судове засіданні позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, направили на адресу суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги визнають повністю. Дослідивши матеріали справи,суд встановив : 03 серпня 2014 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 34 по вул. Слобода в с. Волиця Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,377 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованих за вказаною адресою. Вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна. Відповідачі спадщину не приймали та на неї не притендують. Але вона не може оформити спадщину, оскільки на вищезгаданий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1268 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.1269 ЦК України, згідно якої,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину.Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації.Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на будинок № 34 по вул. Слобода в с. Волиця Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,377 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованих за вказаною адресою, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до клопотання позивача понесені нею судові витрати при подачі позову суд на її користь з відповідачів не стягує.

Outcome: approved