Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що вказана квартира відповідно до договору дарування квартири від 19.12.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №5233, їй перейшла у власність від батька [PERSON] . 12.01.2007 року нею було здійснено перереєстрацію права власності на квартиру в Олександрійському КМБТІ, запис в реєстрову книгу №9570/116с.127. На даний час в квартирі зареєстрована вона, її чоловік, дочка та відповідач [PERSON] , який є її рідним братом. При цьому, відповідач з 2014 року в квартирі не проживає. Реєстрація відповідача в спірній квартирі позбавляє її можливості належним чином розпоряджатися, користуватися квартирою, вона сплачує комунальні послуги, не може оформити житлову субсидію. В добровільному порядку відповідач знатись з реєстрації за вказаною адресою не бажає. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.03.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилися, натомість подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 26.03.2020 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача на 13 год. 00хв. 14.04.2019 року на розгляд зазначеної цивільної справи. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач, що підтверджується копією договору дарування квартири від 19.12.2006 року,посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Бендеровим О.В., зареєстровано в реєстрі за №5233 та зареєстрованого в Олександрійському БТІ 12.01.2007 року. Згідно довідки КП «Житлогосп» №350 від 31.01.2020 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка, [PERSON] - брат. Згідно акту розпорядження КП «Житлогосп» № 80 від 05.02.2020 року, складеного майстром дільниці, паспортистом, в присутності сусідів та власника квартири, затвердженого директором КП «Житлогосп», в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2014 року, на момент перевірки 05.02.2020 року [PERSON] в квартирі був відсутній, його особистих речей у квартирі немає . Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідач не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин. Реєстрація відповідача в квартирі, яка належить позивачу [PERSON] створює для неї перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала. На підставі викладеного,

Outcome: approved