Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому з просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін за час шлюбу, який розірваний за рішенням суду, народилось двоє дітей, які проживають разом із позивачем. Відповідач не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні доньок, які перебувають на утриманні і вихованні матері. Разом із тим, відповідач офіційно не працює, на утриманні інших осіб, окрім двох дітей немає; угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, однак, попри те, батьки зобов'язані утримувати дитину, а тому просить стягнути із відповідача аліменти у твердій грошовій форму у визначеному розмірі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та просить такі задовольнити. У судовому засіданні відповідач не заперечив проти задоволення позову. Додатково пояснив, що отримує нерегулярний дохід, інших осіб на утриманні немає, окрім двох неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 травня 2002 року між сторонами укладено шлюб, який судовим рішенням розірвано. Дану обставину підтвердили сторони. Так, у шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується відповідно свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Поза як, діти на даний час проживають із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Дана обставина підтверджена відповідачем у судовому засіданні. Разом із тим, судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, на утриманні інших осіб немає. Ці обставини також підтверджені сторонами у судовому засіданні. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом. Так, у положеннях ст.182 цього ж кодексу визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до зазначених вище положень ст.ст.180-182 СК України та роз'яснень, що містяться у п.п.15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття й способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. У разі недосягнення такої домовленості, той із батьків, з яким проживає дитина, має право звернутися з відповідним позовом про стягнення аліментів в користь дитини, які присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька чи матері або у твердій грошовій сумі й виплачуються щомісячно. У зв'язку із вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовна заява підставна та обґрунтована, оскільки батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Попри те, враховуючи особу відповідача, його молодий вік, матеріальне становище останнього, зокрема, отримує мінливий дохід, що в свою чергу не звільняє його від обов'язку утримування дітей, до досягнення ними повноліття, на утриманні інших осіб, окрім двох дітей немає, суд приходить висновку, що із відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивача на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000, 00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи із моменту подачі позовної заяви до суду, а саме із 30 травня 2014 року і до досягнення ними повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, а позов задовольнити повністю. Щодо змісту частини позовної вимоги про стягнення аліментів у розмірі «…не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку…», то суд приходить висновку, що така обставина врахована судом при визначення аліментів у твердій грошовій сумі, як одна із підстав у відповідності до ст. 182 СК України, а відтак не оцінюється судом, як частина позовної вимоги. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.141, 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved