Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. Вона є власницею квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає з 2014 р. відповідач по справі, який є сином позивачки. Позивачка вказує, що внаслідок того, що відповідач зареєстрований, але фактично не мешкає з 2014 р. в цій квартирі, вона вимушена нести самостійно витрати на комунальні платежі, які нараховуються по кількості зареєстрованих осіб. Також наявність реєстрації відповідача позбавляє її можливості здійснювати свої права як власника квартира. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2019 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам наданий строк для надання заяв по суті справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила ї задовольнити з підстав зазначених в ньому, відносно ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач по справі повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які повернулися на адресу суду з причин «відсутній вдома». Відповідач був повідомлений про час, дату та місце слухання справи шляхом опублікування оголошення на сайті Судова влада України. З урахуванням положень п. 4 ч.ч. 8, 11\~ ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка є власницею квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 25.01.2013 р., виданого Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району та договору дарування частки квартири від 21.04.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру та довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вбачається, що позивачка зареєстрована за вищезазначеною адресою з 31.01.1991 р. З інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 24.09.2019 р., вбачається, що відповідач, який [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 08.12.1995 р. Відповідач є сином позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією актового запису про шлюб. До 21.01.2014 р. відповідач був співвласником вищевказаної квартири, після припинення права спільної часткової власності на цю квартиру, місце проживання відповідача залишається зареєстрованим за вищевказаною адресою. Згідно з Актами від 21.06.2016 р., складеного МКП «Основаніє», та мешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2014 р. і по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною другою статті 405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач, який є членом сім`ї власника квартири, без поважних причин, не мешкає в спірній квартирі протягом 5 років, внаслідок чого втратив право на користування цим житлом. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачці на праві приватної власності, перешкоджає їй у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй майном, оскільки вона вимушена нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом на розпорядження належним їй майном. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved