Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1998 року по 12 листопада 2013 року. Від сумісного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року з відповідача на її користь на утримання синів стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів. Але на теперішній час їх старшому сину, [INFO] виповнилося 19 років та відповідач звільнився від сплати аліментів на його утримання в зв`язку з повноліттям. Наразі з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частина від доходів відповідача, а тому матеріальний стан відповідача покращився і це стало підставою для її звернення до суду з даним позовом. Вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини, так як має постійний дохід, отримує пенсію близько 11000 грн. Окрім того, їх син [PERSON] навчається за дистанційною формою навчання у зв`язку з захворюванням (F 33.1) та з вказаної причини вона не має можливості працювати, так як доглядає за хворою дитиною. Її доходи складаються з отриманої пенсії в розмірі 1497 грн. на місяць, що є значно меншим прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати, передбачених чинним законодавством. У зв`язку з чим, просить збільшити розмір стягуваних аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини до 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову, оскільки він на утримання неповнолітнього сина [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів та 1/6 частину він продовжує добровільно сплачувати на повнолітню дитину [PERSON] , який навчається в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, де є студентом 3 курсу, навчаючись на пільговій формі навчання. Крім того, він з 29 березня 2019 року не працює і його дохід зменшився, оскільки він отримує лише пенсію. Про дистанційну форму навчання [PERSON] , 2004 року народження йому не було відомо, дізнався згодом, син дуже важко переніс розірвання сімейних стосунків в родині, що призвело до розладу емоційного стану, що тим самим [PERSON] замкнувся в собі та не має бажання до спілкування з близькими і друзями. Він сплачує двом дітям по однакому розмірі аліментів, а тому при збільшенні розміру аліментів на утримання сина [PERSON] буде зменшено розмір аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , оскільки він позбавлений можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. В зв`язку з чим, просить в задоволенні позову відмовити. Позивач в судовому засіданні просила змінити розмір аліментів та пояснила, що вона з відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON] , на якого вона отримує від відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини, але даних коштів їй не вистачає, оскільки вона не може працювати, так як доглядає за хворою дитиною. Представник позивача - адвокат Голіцин О.М. в судовому засіданні пояснив, що за рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини, у зв`язку з досягненням одної дитини повноліття з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Позивач отримує лише мінімальну пенсію, та не має можливості працювати, оскільки їх син [PERSON] , 2004 року народження, навчається за дистанційною формою навчання у зв`язку з захворюванням (F 33.1). Вважає, що у відповідача покращився матеріальний стан, оскільки він сплачує аліменти в меншому розмірі, ніж раніше. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він сплачує аліменти за рішенням суду на неповнолітнього сина [PERSON] своєчасно. Крім того, він продовжує добровільно сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини. Він на даний час не працює, а лише отримує пенсію, а тому не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Просив, з урахуванням відзиву, відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 04 червня 2004 року, актовий запис № 133 (а.с. 5). Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 6). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] досяг повноліття та на його утримання закінчено стягнення аліментів, згідно рішення суду. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 13 червня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 7). З довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 02 вересня 2019 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради, видно, що [PERSON] , [INFO] , рекомендовано щадний режим навчання на підставі захворювання G 40.5, G 90.8. Відповідно до довідки № 15 від 06 серпня 2019 року, [PERSON] навчається у 10 класі комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 58» Дніпропетровської міської ради. [PERSON] отримує пенсію за вислугу років з лютого 2019 року в розмірі 1497 грн., а з липня 2019 року - 1564 грн., про що свідчить довідка про доходи № 4880 9882 5878 0814, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с. 8). [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 41256,91 грн. за період з травня 2019 року по вересень 2019 року (а.с. 32). Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності зі ст. 182 СК України про визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримує пенсію за віком з травня 2019 року в розмірі 8244,68 грн., а з липня 2019 року - 8255,85 грн., про що свідчить довідка про доходи № 5101 9211 7116 0493, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с. 32). [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на його утримання, та на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , по 16,67 % на кожного, що в грошовому еквіваленті складає 2064,58 грн. на місяць, що підтверджується довідками № 2122, 2123 від 24 вересня 2019 року, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та виписками з ПриватБанку (а.с. 30, 31, 33). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому, суд вважає, що при збільшенні розміру аліментів застосовується не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи те, що матеріальний стан сторін змінився, вони наразі є пенсіонерами, позивач позбавлена можливості працювати у зв`язку із станом здоров`я молодшої дитини, враховуючи добровільну сплату відповідачем аліментів на утримання старшого сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки збільшення розміру аліментів на даний час не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дитини, а тому необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/5 частини всіх доходів відповідача щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також суд зазначає, що посилання позивача на те, що на її утриманні перебуває дитина, яка має захворювання та навчається дистанційно, у зв`язку з чим потребує більше затрат та просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання молодшого сина саме у розмірі 1/4 частки доходу відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки такі вимоги можуть бути предметом позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial