Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулася\~ до\~ суду\~ з\~ позовом\~ в якому\~ просила стягнути з ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» на її користь 38 327,34 гривень нарахованої але не виплаченої заробітної плати та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 26 січня 2018 року по 01 липня 2018 року у сумі 35\~729,40 гривень. В позові [PERSON] вказала, що з 25 травня 2017 року по 25 січня 2018 року вона перебувала в трудових відносинах з ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння», працювала на посаді головного бухгалтера. На день звільнення заборгованість підприємства по нарахованій але не виплаченій їй заробітній платі становила 38\~327,34 гривень. Дана сума не була виплачена їй при звільненні по причині відсутності коштів у підприємства. В квітні 2018 року позивач зверталася до Ніжинського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, який було видано 07 травня 2018 року, але за заявою боржника наказ було скасовано. Просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 38 327,34 гривень та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 26 січня 2018 року по 01 липня 2018 року у сумі 35\~729,40 гривень. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Враховуючи, що відповідачем відзив не подано справа розглянута відповідно до ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії трудової книжки, наказів № 46-К від 25 травня 2017 року та № 7-К від 25 січня 2018 року, [PERSON] була прийнята на роботу до ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» на посаду головного бухгалтера(а.с.9, 11). Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Як вбачається з довідки ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» від 05 вересня 2018 року, підприємство має заборгованість перед [PERSON] на день її звільнення в розмірі 38\~327,34 гривні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На день розгляду справи відповідачем не подано підтверджень того, що заборгованість перед [PERSON] відсутня. Оскільки виплата позивачеві заборгованості по заробітній платі не була проведена в день звільнення, тому підлягає стягненню в судовому порядку. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Як вбачається з матеріалів справи, заробіток позивача за останні два календарні місяці роботи становить 12\~250 гривень, при цьому нею було відпрацьовано 36 дні, отже середньоденний заробіток становить - 340,28 гривень. [PERSON] просить стягнути середньоденний заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 26 січня 2018 року по 01 липня 2018 року, що становить 105 робочих днів, таким чином виходячи з розрахунку 105(робочих дні) ? 340,28(сума середньоденного заробітку) = 35\~729,40(гривень). За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення заробітної плати (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Виходячи з наведеного, оскільки на момент звернення до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок у дохід держави.

Outcome: approved