Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована також [PERSON], яка є колишньою співмешканкою її сина. На даний період відповідач залишається зареєстрованою в квартирі, участі в утриманні якої не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати. В судове засідання позивач не з»явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслала, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. \~ Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що представник позивача не заперечила. \~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №857; копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3199912 від 29.03.2004 року /а.с. 4-5/. Як вбачається із відповіді на запит суду з Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області від 04.02.2016 року, у вказаній квартирі є зареєстрованою також [PERSON] з 09.10.2012 року /а.с. 60/. Згідно довідки ПП «Вагран» №67 від 18.06.2015 року, склад сім»ї: [PERSON] власник (не зареєстрована), син [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], яка зареєстрована з 09.10.2012 року /а.с. 6/. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно акту від 18.06.2015 року, [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO] з 2012 року по даний час, не сплачує комунальні послуги, електроенергію та водопостачання, на майно претензій не має. Акт підписаний сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 7/. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. \~\~\~\~ Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.І ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved