Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом (а.с.1-4) посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1999 року на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У належному їй житловому будинку, крім неї, зареєстровані її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] [PERSON] з січня 2001 року за місцем своєї реєстрації не проживає, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, її особистих речей в будинку немає. На даний час місце перебування відповідача їй не відоме, з відповідачем вона не спілкується. Через реєстрацію відповідача у будинку вона не може отримати субсидію та продати будинок. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 02.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.19,20). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 02.08.2021 року отримано позивачем (а.с.21). Копію ухвали судді від 02.08.2021 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за її останнім місцем реєстрації (а.с.17,21). До суду повернувся поштовий конверт, як не вручений за закінченням терміну зберігання (а.с.24). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Від відповідача у встановлений строк відзив на позов не надійшов. Ухвалою суду від 30.11.2021 року вирішено розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковою Н.В., зареєстровано в реєстрі за №765, належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.10). Вказане також підтверджується відповіддю №917 від 05.11.2021 року КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.25). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 268624465 від 02.08.2021 року щодо будинку [ADDRESS] відомості відсутні (а.с.18). За відомостями Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 09.07.2021 року № РГ-1702/21 (а.с.17), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.03.2003 року по теперішній час. Вказане також підтверджується Довідкою №233 від 04.06.2021 року посвідченою головою квартального комітету №28 Гаврилюк Ю.П. (а.с.11). З Акту про непроживання від 15.11.2021 року, складеного за участі сусідів та затвердженого головою квартального комітету №28 Гаврилюк Ю.П., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] , з січня 2001 року (а.с.27). У зв`язку з реєстрацією відповідача у спірному житловому будинку порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження належним їй житловим будинком, що зокрема позбавляє її можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг та здійснює перешкоди у продажі спірного будинку. Поважних причин не проживання відповідача у спірному житловому будинку судом не встановлено. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому будинку з січня місяця 2001 року, доказів щодо поважних причин її не проживання та щодо домовленості між нею та власником житла суду не пред`явлено, суд приходить висновку, що відповідач втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved