Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] .Будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 1008 та зареєстрованого Синельниківським БТІ 14.01.2002року за реєстром № 82 в книзі 57. У вказаному житловому будинку, окрім неї, зареєстрований у 2007 році член її сім'ї, її донька, [PERSON]. Однак, відповідачка у вересні 2012 року виїхала з вказаного житла та не повертається вже протягом більш ніж одного року, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Мар'ївської сільської ради Синельниківського району № 901 від 16.09.2013 року. В її будинку відсутні особисті речі доньки, так як вона вивезла усе належне їй майно, тобто вона добровільно змінила своє місце проживання, вибувши в інше житлове приміщення. Відповідачка не повідомляла її про причини своєї відсутності у вказаному житловому будинку і вона не перешкоджала у її доступі до житла. Таким чином, [PERSON], втратила право користування житлом на підставі її відсутності більш ніж один ріку в даному житловому приміщенні. У зв'язку з чим просить суд визнати [PERSON], [INFO] народження, такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. У відкрите судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі не заперечує проти заочного розгляду справи. У відкрите судове засідання відповідач не з'явилася з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. В матеріалах справи є копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 1008 та зареєстрованого Синельниківським БТІ 14.01.2002року за реєстром № 82 в книзі 57, з якого вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Мар'ївської сільської ради Синельниківського району № 901 від 16.09.2013 року, вбачається, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS], зареєстрована донька позивачки [PERSON], 14.07.1989 року з 2007 року, але не проживає з вересня 2012 року. В матеріалах справи є Акт від 15.04.2014 року складний депутатом Мар?ївської сільської ради Питомцевим В.В., сусідами [PERSON], [PERSON] яким засвідчено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з вересня 2012 року. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом пов'язано з правом відповідачки на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України. Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку понад шість місяців без поважної причини, отже вважається таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, житловим будинком за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved