Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом (а.с.3-5,102-104) і обґрунтовує його тим, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 01.02.1963 року її батьку [PERSON] була виділена земельна ділянка в м.Суми по вул.Заозерній, № 80. Пізніше ділянці під № 80 був присвоєний № 84. Зміна нумерації підтверджується оригіналом технічного паспорту, складеним [PERSON] обласним бюро технічної інвентаризації від 28.08.1989 року. Факт її родинних відносин з батьком підтверджується її свідоцтвом про народження, в якому батьком зазначений [PERSON]. В 1979 році вона уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Титаренко». В 1982 році шлюб між ними був розірваний. В квітні 1987 року вона уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Никитинську». Отримавши в користування для забудови земельну ділянку, батько побудував домоволодіння, яке не оформив та не зареєстрував у встановленому законом порядку. Згідно технічному паспорту, який складався [PERSON] обласним бюро технічної інвентаризації у 1989 році, а також технічному паспорту станом на травень 2016 pік, домоволодіння складається з житлового будинку А-1, прибудови а1, літньої кухні Б, прибудови б, погрібу п/г, вбиральні У, сараю Г, сараю Д, ворот з хвірткою №1, огорожі№2, артскважини 1. 25 червня 2001 року батько помер у м.Магадані, оскільки їздив туди працювати тимчасово по трудовим договорам. Оскільки батько при житті домоволодіння, розташоване у м.Суми по вул.Заозерній № 84 не зареєстрував, тому на даний час виникла необхідність визнати в судовому порядку факт належності батьку [PERSON] вказаного домоволодіння. Після смерті батька залишилось двоє спадкоємців за законом - вона, та її брат [PERSON]. Їх мати [PERSON] у 1980 році шлюб з батьком розірвала, а 13 жовтня 2015 року вона померла. Вона, як дочка, після смерті батька спадщину прийняла фактично відповідно до ст.549 ЦК Української СР (в ред. 1963 pоку), так як хоча з заявою у встановлений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав і не зверталась, але в шестимісячний строк вступила в управління. Відразу після смерті батька почала будинок ремонтувати. Її брат спадщину після смерті батька не прийняв і на її оформлення не претендує. По питанню оформлення свого права власності на домоволодіння в порядку спадкування вона зверталась до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори, але в оформленні спадкових прав їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації домоволодіння. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності домоволодіння, розташованого у м.Суми по вул.Заозерній, № 84 [PERSON], встановити факт прийняття спадщини, нею, [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого 25.06.2001 року, визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване в м.Суми, по вул.Заозерній, № 84, яке складається з житлового будинку А-1, прибудови а1, літньої кухні Б, прибудови б, погрібу п/г, вбиральні У, сарая Г, сарая Д, ворот з хвірткою №1, огорожі №2, артскважини 1 в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 25.06.2001 року. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю із вказаних в позові підстав та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради не з`явився, надали заперечення на позов в якому зазначили, що батько позивача, [PERSON] помер 25.06.2001 року. Частиною 1 статті 549 Цивільний кодекс Української РСР, яка діяла на момент вчинення спірних правовідносин, зазначає те, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.. В матеріалах справи доданих до позовної заяви, наявна копія договору на безстрокове користування земельної ділянки та будівництво житлового будинку, відповідно до якого житловий будинок повинен бути побудований за адресою: м.Суми, вул. Заозерна, буд. 80. Однак, позивач просить визнати право власності в порядку спадкування на вказаний будинок, що в свою чергу суперечить вимогам вищенаведеного договору. Жодних підтверджуючих документів про зміну адреси житлового будинку по вул. Заозерна, буд. 80 на Заозерна, буд. 84 позивачем не надано. Згідно п. 3.3 роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З позовної заяви взагалі не вбачається з яких підстав [PERSON] міська рада залучена в даній справі як відповідач, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] право на спадкування мають [PERSON] та [PERSON] і тому, фактично наявний спір по даній справі можливий лише між спадкоємцями, до кола яких [PERSON] міська рада не входить. Представник третьої особи - Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, згідно якої просили розглядати без участі представника нотаріальної контори. Свідок [PERSON], яка проживає [INFO], і є сусідкою позивачки, пояснила, що [PERSON] вступила в управління спадщиною після смерті батька, доглядала за будинком, забрала речі батька. [PERSON] не вступав в управління спадковим майном. Свідок [PERSON], яка проживає за адресою [INFO], пояснила, що [PERSON] помер в червні 2001 року. [PERSON] повністю утримувала будинок після смерті батька, доглядала за ним. Нумерація будинків по вул.Заозерній в м.Суми була змінена приблизно в 1964 році. У неї був будинок під №86 по вул.Заозерній в м.Суми. Свідок [PERSON], який проживає в [INFO], і є сусідом позивача, пояснив, що [PERSON] побудував житловий будинок по вул.Заозерна,84, проживав в цьому будинку, їздив на заробітки. Він помер в 2001 році і його донька [PERSON] вступила в управління спадщиною, доглядала за домоволодінням, ремонтувала будинок, забирала речі батька з будинку. Нумерація в будинку, в якому проживав [PERSON], змінювалася з номеру 80 на номер 84. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.06.2001 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого РАГС мерії м.Магадан Магаданської області Російської Федерації (а.с.6). У відповідності до п.5 ч.2 ст.234, ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 01.02.1963 року [PERSON] відповідно до рішення виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих №1227 від 29.11.1962 року було надано для безстрокового користування земельну ділянку по вул. Заозерній, №80 в м.Суми, загальною площею 600 кв.м., що підтверджується договором (а.с.8-9). Згідно з технічним паспортом станом на 28.08.1989 року, виготовленим СОО БТІ на ім'я [PERSON], за адресою: м. Суми, вул. Заозерна, 84 були збудовані наступні будівлі та споруди: жилий будинок - А-І, 1964 року будівництва, кухня Б, пристройка б, погріб пг, вбиральня - У, сарай - Г, сарай Д, огорожа №1-2, артскважинаІ (а.с.20-23). Матеріалами інвентаризаційної справи на домоволодіння, технічними паспортами на будинок, показаннями свідків підтверджено, що була змінена нумерація будинку з №80 на №84 в 1960-х-1970-х роках. Право власності за [PERSON] на вказаний житловий будинок та господарські будівлі не були зареєстровані до його смерті. Викладена обставина підтверджується довідкою Управління майна комунальної власності [PERSON] міської ради №616/02-14 від 21.04.2016 року (а.с.10) та матеріалами інвентаризаційної справи. Шлюб між [PERSON] та його дружиною [PERSON] був розірваний в 1980 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.66). Спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] згідно з ст.529 ЦК УРСР (1963р.) є два спадкодавця - позивач [PERSON] та її брат відповідач [PERSON]. Факт родинних відносин [PERSON] з батьком підтверджується її свідоцтвом про народження, в якому батьком зазначений [PERSON] (а.с.11). В 1979 році позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Титаренко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.12). В 1982 році шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.13). В квітні 1987 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Никитинську». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14). По питанню оформлення свого права власності на домоволодіння в порядку спадкування позивач зверталася до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори. Проте, листом Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори №758/02-14 від 17.05.2016 року в оформленні спадкових прав [PERSON] було відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації домоволодіння (а.с.24). Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої [PERSON]. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 927 від 31.10.2016 року не здані в експлуатацію приміщення житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а1», надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», прибудова літ. «а1», погріб літ. «п/г», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральня літ. «У», огорожа №1-2, артскважина «І», розташовані за адресою: м.Суми, вул. Заозерна, буд. №84, відповідають державним будівельним нормам (а.с.83-88). Згідно з ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу УРСР, яка була затверджена 31.01.1966 року, передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України. Отже, законодавством України на даний час визнається, що покійний [PERSON] на відповідній правовій підставі користувався земельною ділянкою і був власником збудованого житлового будинку та надвірних будівель і споруд по вул. Заозерній, 84 в м. Суми, проте, позивачка не має можливості вжити заходи щодо реєстрації такого права власності на померлого батька та успадкувати дане право. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним встановити факт належності житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а1». Надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», прибудова літ. «а1», погріб літ. «п/г», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральня літ. «У», огорожа №1-2, артскважина «І», розташованих за адресою: м.Суми, вул. Заозерна, буд. №84 [PERSON], який помер 25.06.2001 року. Згідно з ст.549 ЦК УРСР (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.59) після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Позивач [PERSON] після смерті батька спадщину прийняла фактично відповідно до ст.549 ЦК Української СР (в ред. 1963 року), так як хоча з заявою у встановлений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав і не зверталась, але в шестимісячний строк вступила в управління спадковим майном. Відразу після смерті батька позивач [PERSON] ремонтувала будинок, підтримувала будинок в належному стані, взяла речі, які належали батьку та до теперішнього часу підтримує домоволодіння в належному стані. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] рідний брат позивачки не вступав в управління та володіння спадковим майном, не подавав заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори. Отже, суд вважає необхідним встановити факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2001 року. Оформити спадщину на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Заозерна, 84, [PERSON], не має можливості, в зв'язку з відсутністю документів для вчинення нотаріальної дії правовстановлюючих документів на будинок. Згідно з технічним паспортом на будинок за адресою по вул. Заозерна, буд. 84 в місті Суми розташовані наступні об'єкти нерухомого майна: житловий будинок - А-І, 1964 року будівництва, прибудова а1, літня кухня Б, прибудова - б, погріб п/г, вбиральня У, сарай Г, сарай Д, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, артскважина І (а.с.16-19). Враховуючи те, що право власності на житловий будинок було набуте померлим правомірно, але відповідне свідоцтво не було ним одержане та зареєстроване, позивачка не має можливості ані оформити спадщину, ані вільно користуватися та розпоряджатися всім спадковим майном, в зв'язку з чим вимушена звернутися до суду із вимогою про встановлення факту належності житлового будинку та надвірних будівель і споруд за [PERSON] на праві власності, а також про визнання права власності позивачки на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Об'єкт спадкування - житловий будинок має майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивачка приймає права і обов'язки спадкодавця. Для позивача [PERSON] звернення до суду з цим позовом є єдиним способом захисту своїх прав, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Відсутність реєстрації за спадкодавцем [PERSON] нерухомого майна позбавляє спадкоємицю [PERSON], набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок «А-І», загальною площею 23,5 кв.м, прибудову «а1», з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», прибудова «б», сарай «Д», сарай «Г», вбиральня «У», погріб «п/г», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, артскважина І, які розташовані за адресою м.Суми, вул.Заозерна,84 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2001 року.

Outcome: approved