Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] , який зараз проживає з позивачем. 09.08.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. На день звернення до суду позивач та відповідач мешкають окремо. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Проживаючи разом з сином позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати його, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на батьків законом та необхідні для належного утримання дитини. Але, вона не має можливості самостійно, без участі батька утримувати дитину. Відповідач інвалідом не являється, є фізично здоровим чоловіком, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї заяви та до повноліття дитини та аліменти на утримання позивача у розмірі 1147 гривень 00 копійок, починаючи з дня подання цієї заяви та до [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, пояснила, що надати доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку вона не може. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву, та всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позовні вимоги законні обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у позивача з відповідачем народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , зареєстрованого 27.03.2018 року Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №30 (а.с.5). Син проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Якимівської селищної ради №3733 від 12.07.2019 року (а.с.8). 09.08.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого 09.08.2019 року Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №38 (а.с.4). На день звернення до суду позивач та відповідач мешкають окремо. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Проживаючи разом з сином позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати його, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на батьків законом та необхідні для належного утримання дитини. Але, вона не має можливості самостійно, без участі батька утримувати дитину. Відповідач інвалідом не являється, є фізично здоровим чоловіком, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Опіка та піклування встановляється для захисту особистих та майнових прав, а відповідно до ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. Частиною другою ст. 247 Сімейного кодексу України передбачено збереження за дитиною тих майнових прав, які вона мала до встановлення опіки чи піклування. Якщо дитина не отримувала аліменти, опікун (піклувальник) має право звернутись із позовом про стягнення аліментів з батька, матері або інших осіб, які згідно закону зобов`язані їх утримувати. Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1147 гривень 00 копійок не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести те обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не надала жодного доказу того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial