Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання, як колишньої дружини 1000 гривень, щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі в період часу з 30 вересня 1978 року по 30 листопада 2012 року. У березні 2003 року вона отримала другу групу інвалідності безстроково, а оскільки вона потребує матеріальної допомоги і таку відповідач в змозі надавати, вона і звернулася до суду з даною позовною заявою. Посилаючись на норми ч. 2 ст. 76 Сімейного кодексу України, позивач вважає, що у неї є право на утримання після розірвання шлюбу та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісяця. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позовної заяви та просили її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи впросив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 вересня 1978 року по 30 листопада 2012 року. З довідки серії КИ-1 № 053804 виданої за результатами висновку МСЕК вбачається, що 14 березня 2003 року [PERSON] отримала другу групу інвалідності безстроково. З матеріалів довідки Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва № 3380 від 12.06.2014 року вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1129 гривень 15 копійок. З матеріалів рішення Голосіївського районного суду міста Києва ухваленого 21 січня 2013 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вбачається, що на користь позивачки з сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 300 гривень, щомісячно. Судом враховується і береться до уваги, що відповідач працю, має дохід за основним місцем роботи понад 4000 гривень, щомісячно, а також, як пояснив в судовому засіданні його представник отримує дохід від продажу овочів та фруктів з присадибної ділянки. В той же час, суд вважає недоведеними представником позивача обставини отримання [PERSON] доходу від здійснення діяльності по ремонту сантехнічного обладнання у розмірі 3000 гривень, щомісячно та прибуток від діяльності по перевезенню громадян у розмірі 3000 гривень, щомісячно, оскільки такі твердження не знайшли в судовому засіданні вагомої доказової бази і на погляд суду підлягають визнанню такими, що носять характер припущень, а тому до уваги не беруться. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 76 Сімейного кодексу України, після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність у позивача права на таке отримання, оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що останній не може надавати таку допомогу та/або існують інші істотні для справи обставини, які б виключили таку можливість, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і законними. Будь-яких доказів того, що станом на день розгляду справи існують обставини, які б унеможливлювали реалізацію права позивача на утримання від [PERSON] після розірвання шлюбу, суду надано не було, що в свою чергу у сукупності з проаналізованими доказами, що містяться в матеріалах справи надають суду підстави вважати позовні вимоги [PERSON] законними і такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства. В той же час, при прийнятті Рішення, суд враховує норму статті 82 Сімейного кодексу України, відповідно до якої, відповідач не позбавлений, у майбутньому, при настанні певних обставин визначених Законом вирішити питання про припинення права позивача на утримання, за наявності відповідних доказів існування таких обставин. Також суд вважає вірним при прийнятті рішення визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі запропонованому позивачем. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати. В той же час суд вважає доведеною позивачем, сплату нею суми витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанцією про сплату суми такої у розмірі 2000 гривень та актом виконаних робіт від 18 серпня 2014 року і на погляд суду такі витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved