Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог, Реєстраційна служба Чернівецького міського управління юстиції, Перша Чернівецька державна нотаріальна контора про визнання земельної ділянки об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання часток у спільному майні подружжя та визнання права власності у спадковому майні та припинення спільної часткової власності. Просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки земельної ділянки, що розташований на [ADDRESS], загальною площею 0,0752 га. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право 1/6 частки за кожним в спадковому майні, що залишилось після смерті [PERSON], а саме земельної ділянки площею 0,752 га., розташована по [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, в разі відсутності відповідача, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу у відсутності відповідачів, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, прийняття рішення залишив на розсуд суду. Представник третьої особи Першої Чернівецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. До суду від адвоката [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, проте ніяких доказів своїх повноважень представляти інтереси будь-якої особи, суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 15 вересня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, підтвердженням чого є копія свідоцтва про укладення шлюбу від 15.09.1988 року /а.с.5/. [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18.10.211 року /а.с.6/. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входили житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS] загальною площею 84,80 кв.м., земельна ділянка площею 0,0752га. та інше майно. Дана земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS]. Із заявами про право на спадкування звернулися: позивач та відповідачі - діти померлого від першого шлюбу, а саме: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідачі не визнавали спільного права [PERSON] з померлим на спірне будинковолодіння, тому позивач була змушена звернутися до суду захистом свого права. Рішенням колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області від 03.07.2013 року позов [PERSON] про визнання майна об'єктом права спільної власності подружжя був задоволений, а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований на [ADDRESS] визнаний спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією рішення апеляційного суду Чернівецької області від 03.07.2013 року /а.с.7-8/. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.12.2013 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку в житловому будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований на [ADDRESS]. Право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований на [ADDRESS] припинено. Визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на 1/6 частки за кожним у спадковому майні, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: в житловому будинку по [ADDRESS], підтвердженням чого є копія заочного рішення від 26.12.2013 року /а.с.9-14/. Позивачкою в реєстраційній службі Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області зареєстровано право на 2/3 спільної часткової власності на об'єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2014 року /а.с.15/. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22 липня 2005 року на ім'я [PERSON] вбачається, що цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS] та виданий він на підставі рішення 33 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 28.04.2005 року № 739. Витяг з вищевказаного рішення свідчить про те, що [PERSON] булла переедена ця земельна ділянка безоплатно у власність /а.с.16-17/. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна та чоловіка є рівними, якщо інше не визнано домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 п. 11 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі смерті. Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позивачу та померлому чоловікові [PERSON] належали на праві власності 1/2 земельної ділянки по [ADDRESS], на якій розташоване будинковолодіння, 2/3 якого належить на даний час [PERSON] на праві спільної часткової власності разом з відповідачами, тому суд вважає, що спадщина відкрилась на частку [PERSON], а саме на 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0753га., що розташована на [ADDRESS]. Відповідно до ч.4. ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст.131 ЗК України, - громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1267 ЦК України, розмір частки у спадщині спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи те, що спадкоємців є троє, а саме позивач - дружина [PERSON] та відповідачі - діти померлого, від першого шлюбу, а саме: [PERSON], [PERSON], то кожному з них належить по 1/3 частки у спадковому майні, яке належало померлому [PERSON], тобто від 1/2 земельної ділянки по [ADDRESS]. Приймаючи до уваги, що земельна ділянка є спільним майном подружжя, а саме померлого [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що після смерті [PERSON] позивачу повинно належати 2/3 земельної ділянки, тобто її особиста частина 1/2 земельної ділянки та 1/6 розмір частини земельної ділянки у спадщині, а спадщина відповідачів дорівнює по 1/6 частини земельної ділянки по [ADDRESS], загальною площею 0,0752га. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved