Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей:доньку [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., доньку [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., до повноліття дітей кожного окремо. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03.06.2014 шлюб між ними розірвано рішенням Новопсковського районного суду. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Вона не працює, відповідач після розірванні шлюбу не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Він фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на його утриманні не має,\~ він офіційно працює, та в змозі надавати допомогу на утримання спільних дітей. Позивач у судовому засіданні наполягала позовних вимогах, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, але в менших сумах, надав суду довідку про заробітну плату, акт підтвердження проживання від 15.08.2016. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 03.06.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Железняк) [PERSON] розірвано (а.с.8) Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3), доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4), сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5), де в графах «батько» зазначений відповідач [PERSON]. Неповнолітні діти фактично проживають, але не зареєстровані з позивачем, що підтверджується довідкою № 914 від 20.07.2016, виданою виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області.\~ Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Законодавством України встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, який становить 1531 грн. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, позиції відповідача, який частково визнав позовні вимоги, суд,

Outcome: partial