Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 01 липня 2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склались через несумісність характерів. З 15 грудня 2015 року шлюбних стосунків з відповідачем не підтримують. Шлюб існує формально, тому просила розірвати його. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, категорично заперечивши можливість примирення. Суду пояснила, що відносини з відповідачем розладились, оскільки він не знайшов порозуміння з її дитиною від першого шлюбу, постійно затіває сварки з приводу поведінки дитини, заявляє претензії до неї з приводу ведення господарства. Така поведінка створює нестерпні умови для проживання. Збереження шлюбу не відповідає її інтересам та інтересам членів її сім»ї. Відповідач позов визнав, вказав, що дружина має дочку, яка є неконтрольованою, сімейні відносиниз розладилися з тих підстав, що він приймав міри до її виховання. Пояснив, що шлюбних відносин з дружиною з грудня 2015 року не підтримують, його заходи до примирення виявилися невдалими. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 2005 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 01 липня 2005 року виконкомом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 25 липня 2006 року виконкомом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області. Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. Проживаючи разом, з грудня 2015 року сторони шлюбних стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, їх сім'я фактично розпалась, шлюб носить формальний характер. Сімейні відносини між подружжям припинились через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей. Рішення позивача про небажання збереження шлюбу є категоричним, викликано обґрунтованими причинами. Розлад в сім'ї не носить тимчасового характеру. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, і не зможе створити нормальних умов для спільного сумісного життя подружжя. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 12 січня 2016 року сторонам надавався тримісячний строк для можливого примирення. Заходи щодо примирення подружжя виявилися безрезультатними, примирення не відбулося. Додаткові заходи до примирення є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Підстави, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу, відсутні. Вимог про відновлення дошлюбного прізвища позивач не заявила. Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду позивачем було сплачено 487 грн. 20 коп. судового збору. Вказані витрати підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved