Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на ? частину у спільному майні подружжя з [PERSON] будинку з господарсько-побутовими будівлями за №55 а по вулиці Південній в місті Знамянка Кіровоградської області, вартістю 38000 грн., виділивши її частку з майна [PERSON] Вимоги обґрунтувала тим, що 21 липня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON] У 2005 році шлюб між ними було розірвано. В період подружнього життя ними за рахунок спільних коштів 15 квітня 1987 року шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу було придбано будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: місто Знамянка Кіровоградської області, вулиця Південна, 55а. При цьому, вказаний договір купівлі-продажу за їх спільною заявою був оформлений на чоловіка [PERSON] Після розірвання шлюбу вона з дітьми залишилася проживати у придбаному будинку і в 2008 році вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частину цього житлового будинку та його розподіл. Ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 11 грудня 2008 року у справі №2-1646/08 між ними затверджено мирову угоду, якою [PERSON] погодився визнати за нею право власності на ввесь будинок взамін на грошову компенсацію в розмірі 38000 грн. Проте, грошової компенсації чоловіку вона так і не сплатила і свого права власності ні на ввесь будинок, ні на його частину до сьогодні так і не зареєструвала і не набула. 25 липня 2015 року [PERSON] помер і його спадкоємцями першої черги за законом є їх спільні діти [PERSON], [PERSON], а також його друга дружина [PERSON] Бажаючи, щоб зі складу спадкового майна, яке залишилося після [PERSON], була виділена її частка як майна набутого ними в шлюбі, звернулася з ухвалою суду від 11 грудня 2008 року до реєстраційної служби Знамянського міськрайонного управління юстиції. Однак отримала відмову в реєстрації права власності, так як форма та зміст ухвали не дають підстав для здійснення державної реєстрації права власності. Таким чином спір з приводу будинку №55а по вулиці Південній в місті Знамянка залишається не вирішеним. У звязку з чим вона звертається з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечував зрештою право позивача на частину спільного сумісного майна набутого останньою під час шлюбу з [PERSON] Однак вказав, що позов предявлений безпідставно, оскільки відсутній спір, так як відповідачі ніякого відношення до набутого останніми майна під час шлюбу, не мають. Просив закрити провадження у справі за п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили розглядати справу без їх присутності. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що повне імя позивача [PERSON], її родове імя [PERSON]. 03 квітня 2013 року [PERSON] змінила імя. Її прізвище, власне імя, по батькові після державної реєстрації зміни імені значиться як [PERSON] (а.с.4,5). Відповідно до свідоцтва про шлюб, позивач 21 липня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 6). 19 жовтня 2005 року шлюб між ними було розірвано (а.с.7). У період шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Договір купівлі продажу від 15 квітня 1987 року, зареєстрований в реєстрі №335 свідчить про те, що [PERSON] купив житловий будинок №55а по вулиці Жданова ( в подальшому перейменовано на Південну) в місті Знамянка Кіровоградської області (а.с. 8-9). Ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2008 року визнано мирову угоду укладену між [PERSON]З та [PERSON] за якою: відповідач [PERSON] згоден, щоб за [PERSON]З було визнано право власності на весь будинок з надвірними будівлями, розташований у місті Знамянка Кіровоградської області вулиця Південна 55а і не заперечує проти виділення зазначеного будинку їй в натурі. [PERSON] згодна сплатити [PERSON] грошову компенсацію за його ? частину будинку до кінця грудня 2010 року. [PERSON] згоден отримати від [PERSON] за свою ? частину будинку грошову компенсацію в сумі 38000 до кінця грудня 2010 року (а.с. 10). У судовому засіданні з'ясовано, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON]І помер 25 липня 2015 року (а.с. 14). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на вказаний будинок. Приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу 09 жовтня 2015 року заведено спадкову справу №36/2015. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його дружина [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON] Дані про отримання спадкоємцями свідоцтв про право на спадщину у справі відсутні. На день смерті останній проживав та був зареєстрований в [INFO] разом з дружиною [PERSON] Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 13 червня 2016 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Південна, 55а, оскілки подані нею документи не відповідають встановленим вимогам і не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, а саме: рішенням суду визнано право власності на весь будинок з надвірними будівлями, за умови сплати грошової компенсації за ? частину будинку, але документ про сплату боргу відсутній. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом\~статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст.22, 28 КпШС, які діяли під час придбання спірного будинку [PERSON], майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього осподарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. При цьому належить виходити з того, що відповідно до ст.ст.22,25,27-1 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об'єктом права приватної власності (крім майна нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу). Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. У п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року зазначено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Отже судом встановлено, що будинок №55а по вулиці Південна в місті Знамянка, який зареєстровано як особиста приватна власність за [PERSON], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя позивача та [PERSON], оскільки придбаний в період їх шлюбу. Зазначене не заперечується відповідачами. До того ж, як свідчить ухвала суду від 11 грудня 2008 року (справа №2-1646/08) [PERSON] за життя визнавав, що будинок за адресою: вулиця Південна, 55 в місті Знамянка є їх з позивачем спільною сумісною власністю. Відтак є підстави вважати, що [PERSON] у силу закону належить ? частина вказаного будинку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] про те, що позивач безпідставно звернулася з даним позовом до суду, оскільки її право на ? частину будинку ніким не оспорюється. Так, невизнання представником відповідача [PERSON] позовних вимог та відмова державного реєстратора в реєстрації права власності вже свідчить про наявність спору. Не подання позивачем нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про частку у спільному майні з померлим [PERSON] на підставі ст.71 ЗУ «Про нотаріат» не доводить неправомірності предявлення позову пережившою дружиною колишнього подружжя до спадкоємців у випадку смерті чоловіка, якщо на час його смерті шлюб між ними вже є розірваним, а майно набуте та зареєстроване ще у відповідності до чинного на час його придбання законодавства, тобто у 1987 році. До того ж, у випадку спору щодо права на майно нотаріус не може видати свідоцтво про право власності пережившій дружині, яка розлучена на день смерті з померлим спадкодавцем. Провадження у даній справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 УПК України, як про це просив представник відповідача, закриттю не підлягає, оскільки спір виник між іншими сторонами ніж у справі №2-1646/08, в якій ухвалою суду від 11 грудня 2008 року затверджено мирову угоду між [PERSON] і [PERSON] щодо спірного житлового будинку та провадження у справі закрито. Судові витрати суд залишає по фактично понесеним позивачем, оскільки остання не наполягала на їх розподілі. На підставі викладеного та

Outcome: approved