Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення витрат на утримання дитини, матеріальної допомоги на навчання та стягнення аліментів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 7 609,55 грн., матеріальну допомогу на навчання у розмірі 7 609,55 грн. та аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка навчається в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана. Свої вимоги мотивувала тим, що з 22 листопада 1996 року по 27 листопада 2003 року з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та навчається в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За згодою представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 27 листопада 2003 року, шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та навчається в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана.(а.с. 12,13, 14,15). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка навчається в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, судом враховані наступні обставини: стан здоров»я та матеріальне становище доньки, яка знаходиться на утриманні позивачки, й продовжує навчання в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана; наявність у батька можливості надавати таку допомогу. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач працездатний, не працює, має аліментні зобов'язання перед іншими, а саме сплачує аліменти на утримання свого сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 500,00 грн., що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2007 року у справі № 2-3427/07. За таких обставин суд знаходить можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову 15 вересня 2016 року і до закінчення навчання в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, однак дитина потребує матеріальної допомоги. Розмір аліментів позивачкою зазначено з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрати на утримання дитини у розмірі 7 609,55 грн., суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини [PERSON], [INFO], останній виповнилося дев'ятнадцять років, у зв'язку з чим донька сторін по справі є повнолітньою особо, яка втратила правовий статус дитини відповідно до ст. 6 СК України. Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної допомоги на навчання спільної доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 7 609,55 грн., оскільки дане питання суд вирішив стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову 15 вересня 2016 року і до закінчення навчання в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, що і є матеріальною допомогою на навчання повнолітньої доньки. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial