Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «МеталургЗапоріжжя» про стягнення заборгованості із заробітної плати, вказавши в позовній заяві, що наказом від 16.04.2004 року № 06/16-04к вона була прийнята на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург Запоріжжя» на посаду оператора котельні учбово-тренувальної бази.Наказом від 01.07.2013 р.№ 04/01-07-к її було переведено на посаду оператора котельні 3 розряду учбово- тренувальної бази. 14.12.2015 року відповідно до наказу № 06/14-12-ЛС позивачка була звільнена із займаної посади у зв?язку із скороченням штату працівників, згідно п.1ст.40 КЗпП УКраїни. Головною підставою для написання ним заяви про звільнення було порушення законодавства з оплати праці з боку роботодавця. А саме відповідно до ст.. 116 КЗпП України відповідач був зобов?язаний в день звільнення, а саме 14.12.2015 року провести з нею розрахунок по заробітній платі. Дана норма закону до теперішнього часу відповідачем не виконана. Заборгованість із заробітної плати складає 10\~831,17 гривень, що підтверджується розрахунковим листом із заробітної плати за грудень 2015 року. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з вимогою провести з нею розрахунок заборгованості по заробітній платі, але до теперішнього часу сума боргу по заробітній платі відповідачем не погашена. На день звернення до суду сума боргу складає 10\~831,17 гривень.Позивачка надала до суду заяву про збільшення позовних вимог де вказала, що на день розгляду справи минуло 42 робочих дня з дня звільнення її з займаної посади,відповідно до довідки її середньоденний заробіток складає 103,09 грн. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 4330 грн. Позивачка просить суд стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10\~831,17 грн. та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 4\~330 грн. Позивачка надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у звязку з чим, проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівнику сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.04.2004 року по 14.12.2015 року працювала у Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург Запоріжжя» на посадах оператора котельної 3 розряду учбово-тренувально бази і була звільнена на підставі наказу № 06/14-12-ЛС від 14.12.2015 року у зв?язку із скороченням штату працівників, згідно п.1 с.40 КЗпП України, про що свідчіть запис у трудовій книжці за № 23 Сума заборгованості підприємства по виплаті заробітної плати, згідно розрахункового листа по заробітній платі за грудень 2015 року, складала 10\~831,17 гривень. На момент розгляду справи у суді відповідач не виплатив заборгованість. Також підлягає стягненню і заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 4329,78 грн. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно п.2 ч.1\~ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial