Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, що визначені рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.12.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем, 10.11.1990 року було укладено шлюб в Бібрській міській раді Перемишлянського району Львівської області, про що зроблено вiдповiдний актовий запис №35. Зазначає, що 12 грудня 2019 року Перемишлянським районним судом Львівської області було ухвалено рішення в справі №449/1162/19 про розірвання шлюбу. Звертає увагу, що цим же рішенням, судом задоволено її позовні вимоги щодо стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18.09.2019 року і до їх повноліття. Стверджує, що з моменту призначення аліментів, відповідач їх сплачує, однак враховуючи те, що діти ростуть і збільшуються потреби для повноцінного їхнього виховання та розвитку, вона неодноразово намагалась пояснити відповідачу, що вказаний вище розмір аліментів є недостатнім, однак, відповідач не бажає брати додаткової участі у забезпеченні дітей та готовий їх оплачувати лише за рішенням суду. Додатково зазначає, що тi обставини, що з віком потреби дитини зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини. Разом з тим, звертає увагу на те, що зміна розміру аліментів також викликана і зміною матеріального стану платника аліментів, оскільки станом на момент призначення аліментів, середній дохід відповідача становив близько 10 тисяч гривень, однак на сьогоднішній день відповідач працює в Бібрському лінійному виробництві управління магістральних газопроводів, заробітна плата становить близько 16 тисяч гривень. В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву заяву підтримали та просили задовольнити таку з підстав зазначених у ній. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи, однак від представника відповідача, надійшла заява, письмові пояснення, згідно із якими останній просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у справі №449/1104/21. Свої вимоги обгрунтовують тим, що після розлучення [PERSON] та [PERSON] проживають надалi разом iз дітьми, якими [PERSON] опікується, в тому числі матеріально. Зазначає, що після подачі позову та до вiдкриття провадження у справі № 449/1104/21 [PERSON] самостійно придбав усе необхідне дітям до школи. але цим не обмежується. Звертають увагу, що оскільки [PERSON] немає стабільного доходу, живе з соціальної допомоги на дітей, аліментів [PERSON] на дітей, нестабільних, незначних, недекларованих доходiв та коштів її цивільного чоловіка, а тому позов поданий у справі є нiчим iншим як способом персонального збагачення. Додатково наголошують, що позов [PERSON] обгрунтований небажанням [PERSON] нести додаткові витрати, проте які саме додаткові витрати понесла [PERSON] , чи хоча б планує понести, не вказала. Вважають, що [PERSON] намагається збільшити своi доходи обгрунтуванням додаткових витрат при цьому просить встановити аліменти у частці від доходу [PERSON] . Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.2006 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.2008 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.12.2019 р., розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 10.11.1990 року в Бібрській міській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №35 та вирішено стягувати з [PERSON] , на користь матері [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18.09.2019 року і до їх повноліття. Як вбачається із довідки виданої Виконавчим комітетом Бібрської міської ради від 19.08.2021 р., №1985, [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована в такому складі сім`ї: донька - [PERSON] , 1993 р.н. (зареєстрована, але не проживає); син - [PERSON] , 2006 р.н.; донька - [PERSON] та колишній чоловік - [PERSON] , 1969 р.н., за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки Львівського управління соціального захисту населення №1862 від 04.11.2021 р., [PERSON] , [INFO] , на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває та жодних видів виплат та допомог не отримує станом на 04.11.2021 р. Відповідно до квитанції про оплату за навчання, [PERSON] , було оплачено навчання сина [PERSON] , в Академії ШАГ в сумі 3400 грн. Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , призначена керівником гуртка «Моделювання Бібрського Будинку ДЮТ» по сімісництву та призначена на посаду вихователя. Як вбачається із довідки про доходи виданої Виконавчим комітетом Бібрської міської ради від 15.11.2021 р. №44, загальна сума доходу [PERSON] , з 01.08.2019 р. по 30.09.2019 р., становить 12365 грн. 56 коп. Згідно довідки про доходи виданої Виконавчим комітетом Бібрської міської ради від №77, загальна сума доходу [PERSON] , з 01.08.2021 р. по 30.09.2021 р., становить 18260 грн. 15 коп. Як вбачається із відповіді ГУ ДПС у Львівській області від 03.12.2021 р. №14403/5/13-01-62, згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року, отримував наступні доходи: сума доходу отримана від Філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттранс» за 2019-1, становить - 40458, 20 грн; від ТОВ «Оператора ГТС України» за 2019-1, становить - 400 грн., від Філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттранс» за 2019-2, становить - 36094, 44 грн; від філії «Оператора ГТС України» за 2019-2, становить - 29064, 75 грн., від ТОВ «Оператора ГТС України» за 2019-2, становить - 1592, 90 грн., від філії «Оператора ГТС України» за 2019-3, становить - 2595, 70 грн., від ТОВ «Оператора ГТС України» за 2019-3, становить - 36648,35 грн. Окрім цього, згідно зазначеної відповіді, суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року, [PERSON] , становить: від ТОВ «Оператора ГТС України» за 2021-1-січень - 29355, 60 грн; 2021-1-січень - 34,66 грн.; 2021-1-лютий - 16142, 64 грн; 2021-1-березень - 8071,32 грн., від Профкому Бібрського ЛВУМГ за 2021-2-червень - 1500 грн; 2021-2-квітень - 27868,86 грн.; 2021-2-травень - 23361,10 грн.; 2021-2-червень - 17687, 00 грн. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від15травня 2006року №3«Про застосуваннясудами окремихнорм Сімейногокодексу Українипри розглядісправ щодобатьківства,материнства тастягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує, що в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічна позиція, також відображена в Постанові КЦС ВП від 19.03.2018 року у справі №638/7075/16-ц. Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України«Про державнийбюджет Українина 2021рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2395 гривень, з 1 липня 2021 року 2510 гривень, з 1 грудня 2021 року 2618 гривень. Разом з тим, згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.2, 3, 5 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що обов`язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище та стан здоров`я дітей, на утримання яких підлягають стягненню аліменти, та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, а також покращення матеріального стану відповдача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 908 грн. судового збору.

Outcome: partial