Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 01.08.2016 року, уточнивши вимоги, просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 01.06.2007 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 259; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Талізіна»; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми аліментних платежів за один місяць; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування предявлених вимог вказала, що в період перебування сторін в шлюбі 25.09.2007 року у них народився син [PERSON]. У звязку з тим, що сімейне життя у сторін не склалось з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, втрати почуття любові, останні шість років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважаючи, що примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, позивач просить розірвати шлюб. Враховуючи те, що дитина проживає разом з матірю, матеріальну допомогу на її утримання відповідач в добровільному порядку надає, але вона є незначною та систематичною, тому позивач вважає за необхідне стягувати з нього аліменти за судовим рішенням. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №259, від якого сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 072088 від 01.06.2007 року та свідоцтвом про народження дитини серії 1-КИ № 146356 від 10.10.2007 року (а.с.5,7). Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не застосовує положення ст.111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Москаленко» на «Талізіна» (а.с.7), яке після розірвання шлюбу вона просить залишити без змін. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на його розірвання, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити: шлюб, зареєстрований між сторонами 01.06.2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 259 розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «Талізіна», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу. Вирішуючи питання про обґрунтованість предявлених позивачем вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. В ході судового розгляду встановлено, а сторонами визнано, що малолітній син сторін [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, з урахуванням викладеного та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог в цій частині із стягуванням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору за предявлення нею вимоги про розірвання шлюбу (а.с.1), а також стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за предявлення вказаної вимоги майнового характеру.

Outcome: approved