Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається з 11/300 ідеальних частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Лутовецькій, 12 в м.Радомишль, Житомирської області, позивачка останні 20 років проживала у вищевказаному будинку, інших спадкоємців які б мали право та претендували\~ на зазначене майно немає, тому просила суд визнати за нею право власності на вищевказане майно в порядку спадкування за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник Радомишльської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народилась 28 квітня 1949 року, зареєстрована за адресою [INFO], а фактично проживає за адресою [INFO]. 10 серпня 1997 року помер чоловік Позивачки - [PERSON], який до моменту смерті проживав [INFO], (Лутовецька) разом із Позивачкою. Даний факт підтверджує довідка №502/02-26 від 15.05.2017 року видана Виконавчим комітетом Радомишльської міської ради, про те що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] в квартирах 3,4 з 1986 року та на момент смерті чоловіка [PERSON] який помер 10.08.1997 року. 01 жовтня 1998 року [PERSON]. О.М. прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, яка складалась, в тому числі, з 11/300 ідеальних частин жилого будинку з надвірними будівлями по вул. Лутовецькій, 12, в м. Радомишль Житомирської області. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерумого майна щодо суб»єкта право власності на житловий будинок за [PERSON] по вул. Лутовецька, 12, в м. Радомишль, Житомирської області не зареєстровано. Інших власників в електронному реєстрі не знайдено. При звернені позивачки до Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради була видана довідка про те, що [PERSON], яка зареєстрована в [INFO], в тому, що згідно інвентаризаційної справи № 950 право власності на нерухоме майно, а саме житлового будинку, зареєстровано за Позивачкою. Актом обстеження соціального стану від 11.05.2017 року було встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає за адресою [INFO], в квартирах 3 та 4 з 1986 року, та також проживала там з моменту смерті чоловіка [PERSON], який помер 10.08.1997 року. Згідно інвентаризаційної справи № 950, квартири в яких проживає позивачка, № 3 та № 4, що знаходяться за адресою м.Радомишль, вул. Лутовецька, 12, складаються з кімнатат 3-1,3-2, 3-3, 3-4, 4-1 та 4-2. Відповідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року,: «можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.» Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Право змінювати правовідносин, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на 136,3/300 житлового будинку за набувальною давністю, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved