Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є непрацездатним-інвалідом дитинства першої групи А, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісяця, починаючи стягнення з дати подання заяви до суду. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу із відповідачем позивач має повнолітнього сина [PERSON] , який є інвалідом дитинства першої групи А, та потребує постійного нагляду та відновлювальної терапії. На даний час син є повнолітнім та знаходиться на утриманні позивача, оскільки є непрацездатним та потребує стороннього догляду. Позивач не працює так як доглядає за дитиною інвалідом. Соціальна допомога сина становить 4830,80 грн., що є недостатнім для забезпечення мінімальних потреб. Відповідач в добровільному порядку не надає жодної матеріальної допомоги на утримання непрацездатної дитини, у зв`язку із чим, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали кожен окремо заяву, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Оскільки, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач, до суду не з`явився без поважних причин, відзив на позовну заяву не подав, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вивчивши докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до висновку МСЕК від 02.04.2021 серії 12 ААВ № 141600 [PERSON] первинно встановлено першу групу інвалідності «А» з 01 лютого 2021 року безстроково; причина інвалідності інвалідність з дитинства (а.с. 15). До досягнення повноліття [PERSON] з відповідача по справі на підставі судового наказу виданого 31.01.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області стягувались аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 17), проте, відповідно до довідки про неотримання аліментів (а.с.25), позивач не отримувала аліменти від відповідача у період з 01.01.2021 до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Як видно з довідки про склад сім`ї № 385 від 22.06.2021, виданої Глеюватської сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.11), [PERSON] [INFO] проживає разом із позивачем, яка є його матір`ю,\~ за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов : дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з - урахуванням обставин, зазначених уст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи «А» з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки в нього відсутня можливість працевлаштування. Позивач по справі не працює, так як її повнолітній син, увесь час потребує сторонньої допомоги. Соціальна допомога [PERSON] , як особі з інвалідністю з дитинства 1 групи за період з січня 2021 року по червень 2021 склала 10305,71 грн. (а.с.26), що є недостатнім для існування та розвитку особи з інвалідністю. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, так як заявлений позивачем розмір аліментів 1500,00 грн, є обґрунтованим та таким, що відповідає потребам сина з інвалідністю. Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. За п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved