Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 04.11.2014 року між ними у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №2281. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось з причини того, що вони мають різні характери, погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння, що призводить до постійних сварок та конфліктів. Вони стали зовсім чужими людьми, втратили почуття кохання й довіри один до одного. Шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Просить шлюб розірвати та стягнути на її користь судові витрати та витрати за правову допомогу. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач зазначила, що прийняте нею рішення про розірвання шлюбу є зваженим і добре обдуманим. Вважає, що подальше збереження сім`ї та шлюбу між ними не можливо та суперечить її інтересам та інтересам дітей. На розірванні шлюбу позивач наполягала та заперечувала проти надання строку на примирення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати. Розмір витрат на правову допомогу просив зменшити до 500 гривень. Вислухавши пояснення позивача її представника, відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 04 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №2281 (а.с.5). Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні вбачається, що сторони сімейні стосунки не підтримують. Проаналізувавши вказані обставини, враховуючи характер взаємовідносин сторін, категоричну позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення. З цих же підстав, враховуючи принцип добровільності шлюбу, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивача, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. У відповідності до ст.137 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved