Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 вересня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декілька років подружнє життя поступово погіршувалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, вони стали жити окремим життя та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила свої існування. Конфліктні ситуації та напружені стосунки негативно впливають на їх дітей та спричиняють душевні страждання. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, на даний момент між ними спільне господарство припинено, примирення та збереження шлюбу між ними неможливо. В зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений 11 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 457, між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить строк на примирення не надавати, судові витрати залишити за нею та після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, зазначив, що наразі вони мешкають разом та ведуть спільне господарство. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб 11 вересня 2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 457, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , видане 11 вересня 2004 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 10 серпня 2010 року, актовий запис № 824 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 23 липня 2013 року, актовий запис № 779 (а.с. 6, 7). Шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved