Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила зобов`язати останнього вчинити дії по усуненню перешкод в користуванні приміщенням позаквартирним коридором на 10 поверсі в блоці 4, що знаходиться в будинку [ADDRESS] , шляхом приведення позаквартирного коридору у первинний стан і демонтажу самовільно встановленої біля дверей квартири [ADDRESS] металевої перегородки та металевих дверей. В обґрунтування позову зазначила, що 08 травня 2019 року відповідач самовільно, не маючи відповідних документів та без попереднього узгодження з іншими співмешканцями будинку, без отримання відповідних дозволів і узгодження проекту, з порушенням будівельних, санітарних та протипожежних норм збудував і використовує без введення в експлуатацію металеву конструкцію з дверима в приміщенні загального користування. Вказує, що дана конструкція знаходиться в 50 см від дверей її квартири та перекриває доступ позивачу та мешканцям квартир 276 та 277 до вікна, що знаходиться в кінці позаквартирного коридору. 10 травня 2019 року позивач звернулася до голови правління ОСББ «РОБОЧА 152-БЛОКИ 3/4/5/7/9» для врегулювання даного питання та отримала відповідь, що конструкція встановлена незаконним шляхом. Таким чином, вважає, що відповідач позбавив її права користування частиною позаквартирного коридору. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та задоволено клопотання позивача про витребування письмових доказів та витребувано у Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради інформацію про власника квартири [ADDRESS] , з наданням суду належним чином посвідченої копії правовстановлюючого документу. 23 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому він зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вказує, що жодних прав позивача, передбачених ст.41 Конституції України, він не порушував. Крім того, наголошує на тому, що відстань від огорожі до дверей позивача 80 см та нічого не перешкоджає повністю володіти та користуватись своїм майном позивачу. Зазначив, що він із сусідом з квартири [ADDRESS] за власні кошти встановили металеву огорожу, ціна якої становить 8500 грн, оскільки було дві спроби злому дверей квартири відповідача. Тому вважає, що він мав на право на встановлення спірної металеву конструкцію з дверима. 06 листопада 2019 року представником позивача [PERSON] надано суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідачу на праві власності належить лише квартира [ADDRESS] , жодного права власності на позаквартирний коридор на 10 поверсі він не має, а тому нема є й прав розпоряджатися ним. Крім того, встановлення металевої перегородки є улаштуванням тамбурів та підпадає під поняття перепланування жилих приміщень, на які видається дозвіл виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Таким чином, вважає, що відповідач протиправно, без надання відповідних дозволів, самоуправно встановив металеву перегородку та металеві двері. Жодних доказів, на його думку, щодо фактів спроб зламу дверей відповідача, він не надав. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач втретє подав суду заяву про відкладення розгляду справи, але будь-яких доказів неможливості взяти участь у судовому засіданні ним суду не надано. Враховуючи систематичність подання відповідачем заяв про відкладення розгляду справи та відсутності доказів неможливості бути присутнім у судовому засіданні відповідачем чи його представником суд ухвалив проводити розгляд справи без присутності відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РОБОЧА 152-БЛОКИ 3/4/5/7/9» [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснив, що він взагалі не був обізнаний про такі зміни в коридорі та просив відповідача улагодити це питання із сусідами. Вислухавши позивача, представника позивача [PERSON] , представника третьої особи [PERSON] , а також дослідивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідач є\~власником квартири\~ [ADDRESS] та\~на його\~замовлення від\~03\~травня 2019\~року ФОП\~ [PERSON] \~було виготовлено\~та встановлено\~в позаквартирному\~коридорі на\~десятому поверсі\~в блоці\~ [ADDRESS] ,\~що знаходиться\~в будинку\~ [ADDRESS] металеві\~вхідні двері\~та металеву\~перегородку (а.с.64,67,75-77). Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. У зв`язку із встановленням в коридорі загального користування спірних перегородки та дверей, позивач звернулася зі скаргою до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РОБОЧА 152-БЛОКИ 3/4/5/7/9» [PERSON] та із заявами до голови Чечелівської районної у місті Дніпрі ради та депутата Чечелівської районної у м. Дніпрі ради Чернецького С.В. (а.с.13-15). Голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РОБОЧА 152-БЛОКИ 3/4/5/7/9» [PERSON] листом за вих.№3105/1 від 31 травня 2019 року повідомив позивачу, що спірну споруду було встановлено незаконним шляхом, територія або площа коридору є спільною власністю мешканців будинку, а установка таких перегородок можлива лише за повною згодою усіх мешканців поверху (а.с.24). Відповідно до листа Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №4084/02-19 від 09 липня 2019 року, повідомлено, що згідно п.2.37 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року №1417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697, забороняється улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, що перешкоджають вільній евакуації людей та замикати на замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, двері на шляхах евакуації та евакуаційних виходах (а.с.26). Вирішуючи позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Частиною 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року N 4-рп/2004 питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Згідно ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів країни. Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. N 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Пунктом 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету N 76 від 17 травня 2005 року, які встановлюють умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, передбачено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування. Частиною 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», зокрема, передбачено, що до виключної\~компетенції загальних\~зборів співвласників\~відноситься:прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд. З наведених норм слідує, що у разі перепланування та переобладнання жилих будинків, згода всіх співвласників будинку є обов`язковою. З наданих в судовому засіданні пояснень представника третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РОБОЧА 152-БЛОКИ 3/4/5/7/9» Карабаєва А.В. встановлено, що на загальні збори співвласників багатоквартирного будинку питання щодо встановлення спірних металевої перегородки\~та металевих\~дверей не\~виносилося,\~будь-яке\~рішення з\~даного приводу\~не приймалося.\~ Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів наявності отриманого у передбаченому законом порядку дозволу на зведення\~в позаквартирниму коридорі на десятому поверсі в блоці [ADDRESS] , [ADDRESS] знаходиться в будинку [ADDRESS] , металевої перегородки та металевих дверей. Доводи відповідача з приводу того, що спірні металеві перегородка та двері правомірно були ним встановлені, так як це було здійснено для захисту його приватної квартири, замки до якої декілька разів намагалися зламати, судом до уваги не приймаються, оскільки такі обставини не звільняють відповідача від дотримання законодавчо визначеного порядку на зведення таких конструкцій. Спірними самовільно встановленими металевими вхідними дверима та металевою перегородкою порушені законні права, передбачені ст.ст. 382, 383 ЦК України, позивача у справі. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved