Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 07 серпня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] , яка проживає з позивачем. Спору про місце проживання доньки не виникає. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У подружжя різні погляди на життя, у зв`язку з чим виникають постійні сварки. Через ці обставини шлюбні відносини припинились, з червня 2018 року подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться. Позивач зазначає, що за таких обставин примирення не можливе, а в подальшому спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд шлюб розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на своїх вимогах наполягала, просила суд шлюб розірвати, дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу їй не відновлювати та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення слухання у справі від нього до суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] (а.с.6). Сторони спільно однією сім`єю не проживають, міри, прийняті судом щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, результатів не дали. Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося у зв`язку із постійними суперечками через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, що стало причиною припинення шлюбних відносин. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач заявляла про залишення їй прізвища - « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved