Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. та на своє утримання дружини у розмірі 850 грн., посилаючись на те, що з 23 серпня 2014 року вона знаходиться у шлюбних відносинах з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З 03 жовтня 2015 року вони з відповідачем стали проживати окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. Її довіритель згоден виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 30% від його доходу. Відповідач є приватним підприємцем. Однак його фірма є збитковою, він її закриває. Фактично він зараз залишився без роботи. Матеріальну допомогу на утримання дитини він не надає з січня 2016 року. Аліменти на утримання дружини він не повинен сплачувати, оскільки вона в теперішній час знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Суд заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного. 23 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER]. В теперішній час дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч 1 ст.184 СК України суд за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом не одноразово роз'яснювалось сторонам в судовому засіданні, що відповідно до ч 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як убачається із пояснень сторін, відповідач є приватним підприємцем, інших утриманців не має. Представник відповідача зазначив, що відповідач свою фірму закриває, оскільки вона є збитковою, тому залишається без роботи. Докази того, що платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, або частину доходу отримує в натурі, сторонами надані не були, тому і в матеріалах справи відсутні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню дитини та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. У зв'язку з чим, враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття, але не менш ніж 30% (на дитину) прожиткового мінімуму, а також на її утримання, аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку, до досягнення неповнолітнім сином трьох років. Доводи представника відлповідача, що відповідач не повинен сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, оскільки вона знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та ніяким чином не впливають на право дружини на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, оскільки позивач буде мати таке право навіть і в разі розірвання шлюбу з відповідачем. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial