Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 58/100 частин будинку № 39 по вул. Ладичука у м. Херсоні. В обґрунтування позову зазначила, що 21.07.2016 року пом ерла [PERSON], яка за життя склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті усе належне їй майно заповіла позивачеві. Вона є єдиним спадкоємцем вищевказаного нерухомого майна після смерті [PERSON] за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових справ, їй було відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкове майно. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2018р. у справі призначено та закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 58/100 частин будинку № 39 по вул. Ладичука у м. Херсоні на підставі рішення Дніпровського районного народного суду м. Херсона від 15.04.1992 року у справі № 2-626/92 належить на праві приватної власності [PERSON]. \~ \~ \~ \~ 18.05.2016 року [PERSON] складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 337, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все належне їй на день смерті мано заповіла [PERSON]. \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла 21.07.2016 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №223304, виданим 21.07.2016 р. Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. 04.08.2016 року із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої 18.05.2016 р. [PERSON], звернулася [PERSON], інші спадкоємці відсутні. 11.12.2017р. державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, [PERSON] успадкувала в порядку спадкування за заповітом майно, що належало спадкодавцю [PERSON], а саме: 58/100 частин будинку № 39 по вул. Ладичука у м. Херсоні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved