Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 11.11.2015 вона перебуває у шлюбі з відповідачем, до реєстрації якого у них народився син [PERSON], [INFO] Після укладення шлюбу відносини між сторонами були добрими, вони проживали у будинку відповідача, але з часом між ними виникли ускладнення в подружньому житті через систематичне вживання відповідачем спиртними напоями. У серпні 2017 року позивач разом із сином залишили будинок відповідача, винайняли квартиру та перейшли туди проживати, де і проживають по теперішній час. Неповнолітній син [PERSON] постійно проживає з позивачем і повністю знаходиться на її матеріальному утриманні, але вона тимчасово не працює та грошей на утримання та повноцінне виховання сина не вистачає. Відповідач здоровий, працездатний, працює приватним підприємцем і регулярно отримує дохід, він має змогу сплачувати аліменти на сина, проте ухиляється від утримання дитини. В даному позові позивач просить суд про ухвалення рішення про стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідив докази, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.7). Від шлюбу подружжя (сторони) мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER], видане 08.08.2012 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №1191). Судом встановлено, що на даний час неповнолітній син сторін проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з обов'язку батька утримувати свого неповнолітнього сина та його виконання. Права позивача були порушені з боку відповідача, у зв'язку з чим й має місце звернення його до суду із даним позовом. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки обов'язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли згоди з означеного питання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина, не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved