Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 21.01.2003 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2018 року [PERSON] є студенткою денного відділення Харківської державної зооветеринарної академії, термін навчання по 30.06.2024 року. До повноліття дитини відповідач частково сплачував аліменти на утримання доньки згідно рішення суду, але на даний час матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. 13.09.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У визначений в ухвалі суду строк відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання до 30.06.2024 року. Також вказав, що на даний час він офіційно не працевлаштований, отримує нерегулярний мінливий дохід, що становить приблизно 1000 гривень, має захворювання, в зв`язку з чим перебуває на обліку в «Обласному протитуберкульозному диспансері № 6». Відповідь на відзив у встановлений законом строк позивачем [PERSON] до суду не надано. Третя особа, у визначений судом строк, письмових пояснень на позов також не надала. 10.10.2019 року відповідач надав до суду заяву, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на сьогодні є повнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 16 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 149, в якому [PERSON] значиться батьком. В теперішній час [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення факультету ветеринарної медицини Харківської державної зооветеринарної академії, що підтверджується довідкою № 414 від 20.08.2019 року. В зв`язку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, але в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Як зазначила позивач у позові відповідач [PERSON] до досягнення донькою повноліття частково сплачував аліменти на її утримання за рішенням суду. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова ГТУЮ у Харківській області вбачається, що станом на 01.09.2019 року заборгованість по аліментам складає 121630,83 грн. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст.\~189\~цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182\~СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років. Як вбачається з матеріалів справи, повнолітня дитина сторін на даний час навчається на першому курсі денного відділення факультету ветеринарної медицини Харківської державної зооветеринарної академії, контрактна форма навчання, термін навчання з 01.09.2018 року 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою № 414 від 20.08.2019 року. В зв`язку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач в свою чергу зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2011 року не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Отримує дохід з земельної частки (пай) 50%. Інших доходів не має, що підтверджується довідкою, виданою Миколаївським старостинським округом Лозівської міської ради Харківської області за №313 від 30.09.2019 року. Із довідки, виданої Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний протитуберкульозний диспансер №6» від 03.10.2019 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в ОПТД № 6 м. Лозова з діагнозом: ЗЗТБ (13.09.16р.) Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що повнолітня донька сторін по справі потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.\~199\~СК України відповідач, як її батько, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на її користь. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Враховуючи стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2024 року. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за іншій період. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Так, згідно з ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 04 вересня 2019 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Згідно з п. 7 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача по справі.

Outcome: partial