Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла її мати- [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: нерухомість, земля, банківські вклади. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач та її сестра відповідач [PERSON]. 21.01.2014 року позивач подала до Андрушівської державної нотаріальної контори заяву вхідний № 42 про прийняття спадщини, хоча насправді мала намір відмовитися від своєї долі спадщини на користь сестри. Смерть матері стала для позивача сильним ударом, протягом тривалого часу вона перебувала у важкому морально-психологічному стані, тому невірно зрозуміла державного нотаріуса. Подаючи заяву до нотаріальної контори позивач була впевнена, що подає заяву про відмову від прийняття спадщини, хоча як виявилося згодом, вона помилково підписала заяву про прийняття спадщини. Прийняття спадщини не відповідало справжнім намірам позивача. Про те, що позивач написала заяву про прийняття спадщини, вона дізналася від сестри, яка після закінчення строку на прийняття спадщини звернулася до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати її заяву про прийняття спадщини від 21.01.2014 року вхідний № 42, подану до Андрушівської державної нотаріальної контори, недійсною. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Андрушівської державної нотаріальної контори до суду не з`явився. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 203, 229, 1268, 1273, 1274 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Позивач та відповідач спадкоємці померлої за законом першої черги, що підтверджуєтсья копіями свідоцтв про народження та одруження (а.с. 6-7). Із копії спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] року [PERSON] видно, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулися до Андрушівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері [PERSON] (а.с. 30-35). Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 202 ч. 2 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво -чи багатосторонніми (договори). Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Із позовної заяви видно, що для позивача смерть матері стала сильним ударом, тому вона не зрозуміла державного нотаріуса та вважала, що подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак після закінчення строку для прийняття або відмови від спадщини дізналася від сестри про те, що подала заяву про прийняття спадщини, що не відповідало її намірам. Тому позивач була позбавлена можливості вчасно відмовитися від прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно помилялася щодо істотних обставин справи, тому заяву про прийняття спадщини слід визнати недійсною.

Outcome: approved