Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі свідоцтва по право власності від 25.02.2011 вона є власником житлового будинку по [ADDRESS]. В даному будинку також зареєстровані відповідачі у справі, її онук [PERSON], його дружина [PERSON] та донька дружини від попереднього шлюбу [PERSON] Відповідачі у будинку не проживають близько трьох років, виїхали до Російської федерації на постійне проживання, стосунків з родичами не підтримують. Реєстрація відповідачів у будинку порушує її права як власника будинку, оскільки тягне зайву сплату комунальних послуг. Просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягав на їх задоволенні. Також просив залишити судові витрати за позивачкою в подальшому в судове засідання не з'явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд за згодою представника позивача розглянув справу у відсутності відповідачів на підставі поданих доказів в порядку ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва по право власності на нерухоме майно від 25.02.2011 (а.с.4). Відповідно до домової книги для прописки громадян в будинку [ADDRESS] зареєстровані також: [PERSON], 1979 р. н., [PERSON], 1967 р. н., та [PERSON], 1993 р. н. (а.с.5-6). З копій квитанцій про сплату комінальних послуг вбачається, що [PERSON] сплачує за надані послуги за тарифами, а не згідно показань лічильника, тобто розмір оплати комунальних послуг залежить від кількості осіб, зареєстрованих у будинку (а.с.8-11). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивачка є її матір'ю, відповідач [PERSON] доводиться їй племінником, членами сім'ї якого є [PERSON] та [PERSON] Свого час бабуся дозволила прописатися в її будинку спочатку онуку, а потім і його дружині з дитиною. Відповідачі досить тривалий час, а саме кілька років, за місцем реєстрації не проживають, виїхали до Російської Федерації, стосунки з рідними не підтримують навіть по телефону. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачів у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами.

Outcome: approved