Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька у супроводі бабусі, в якій зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 1999 року по 31 січня 2007 року. Відповідач є батьком спільної дитини - [PERSON], [INFO]. Її мати [PERSON] має намір поїхати за кордон із онукою - [PERSON], [INFO] року народження, для привітання із ювілеєм своєї матері - [PERSON]. Факт її дошлюбного прізвища - [PERSON], підтверджується витягом із державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.03.2017р. Відповідач страждає алкогольною залежністю, не приймає участі у вихованні дитини, їй не відомо де він. Через халатне відношення батька до їх дитини та своїх батьківських обов'язків, донька [PERSON] позбавлена можливості спілкуватися із родичами, які проживають за кордоном. У зв'язку з чим, позивач просить суд надати дозвіл про тимчасовий виїзд за кордон без згоди батька дитини [PERSON], [INFO], у супроводі бабусі - [PERSON], [INFO], з 01 червня 2017 року по 31 липня 2017 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її інтереси представляє представник позивача - адвокат Мицак Н.Т., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 29.03.2017 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 478 від 27.04.2004 року (а.с. 30-31). Представник позивача - адвокат Мицак Н.Т., в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила надати дозвіл про тимчасовий виїзд за кордон - до Російської Федерації без згоди батька дитини [PERSON], [INFO] року народження, у супроводі бабусі [PERSON], [INFO] року народження, з 01.06.2017 року по 31.07.2017 року, не зеперчувала проти винесення заочного рішення (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 19-21, 24-26), причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надавав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 17, 28), причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надавала. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України, кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. У відповідності до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 141 СК України визначена рівність обсягу прав і обов'язків батьків відносно дитини, незалежно від розірвання шлюбу чи проживання їх окремо від дитини. Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 31 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 31.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 01 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9). Згідно довідки про склад сім'ї від 04.04.2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, дитина [PERSON], [INFO] року народження, мешкає разом з матір'ю [PERSON] та братом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, є рідною бабусею [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується витягом від 09.03.2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача [PERSON], яка мала дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 7). За статтею 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Стаття 313 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. З позовної заяви та відповіді відділу АДР УПРГРФО ГУДМС в Дніпропетровській області № 1424/2 від 18.04.2017р. встановлено, що відповідач [PERSON] страждає алкогольною залежністю, участі у вихованні дитини не приймає та його постійне місце мешкання не відомо, хоча зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У підп. 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд вважає можливим позов задовольнити та надати дозвіл про тимчасовий виїзд дитини [PERSON], [INFO] року народження, у супроводі бабусі - [PERSON] за кордон до Російської Федерації без дозволу та супроводу батька.

Outcome: approved