Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем 27.09.1996 року, судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що останні роки сімейні відносин погіршилися, тому сторони разом не проживають. Подружжя намагалися обговорювати їхні сімейні проблеми, проте спокійно їх вирішити не вдавалося. Відносини подружжя переросли в більш ворожі. Сторони спільного господарства не ведуть, сімейні зв`язки втрачені. В результаті відсутності розуміння, небажання відповідача змінюватися, позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід аби побудувати нове життя без проблем, принижень зі сторони відповідача. Збереження сім`ї і подальше спільне проживання сторін є неможливим. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. 23.04.2020 року провадження у справі відкрито. В судове засідання позивачка не з`явилася. Представник позивача подав заяву на адресу суду, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача. В судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву на адресу суду, в якій проти позовних вимог заперечує, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, виданого Щирецькою сільською Пустомитівського району Львівській області 27.09.1996 року серія [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1996 року, актовий запис № 34. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останньою судові витрати, які складаються із судового збору.

Outcome: approved