Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з названим позовом стверджуючи, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку № 31 ( рілля 1-ї категорії), площею 1,5817 га., земельну ділянку № 706 ( рілля 2-ї категорії) площею 1,7626 га. та земельну ділянку № 33 площею 1,1068 га. ( сінокіс). На земельну ділянку № 33 ( сінокос) нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя матері документи на право власності не виготовлялися Посилаючись на приписи ст.1268 ЦК України, просила суд визнати за нею, [PERSON] право на спадкове майно, а саме на користування земельною ділянкою № 33 площею 1,1068 га., що знаходиться в межах Гостролуцької сільської ради, що відкрилася 21.01.2012 року після смерті її матері [PERSON]. В судове засідання [PERSON] на розгляд справи не зявилася надавши суду заяву про розгляд поданої позовної заяви у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Гостролуцької сільської ради Баришівського району будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. За правилами ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ту обставину, що Гостролуцька сільська рада, яка є відповідачем по даній справі не заперечує щодо предявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Згідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами \~ст. 16 Цивільного кодексу України\~способом захисту цивільних прав є визнання права. Статтею 41 Конституції України закріплено, що громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. В пункті 5.2. Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року зазначено, що згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитися як така, що заперечує державний захист інших визнаних майнових прав громадян (крім права власності) або обмежує можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства. Судом встановлено, що відповідно із сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії КВ № 0077261 від 30.12.1996 року за [PERSON], яка є матірю позивачки, були закріплені земельна ділянка № 31 (рілля 1 категорії) площею 1,5817 га, земельна ділянка № 706 (рілля 2 категорії) площею 1,7626 га. та земельна ділянка № 33 (сінокос) площею 1,1068 га., які знаходяться на землях Гостролуцької сільської ради. За життя, а саме 26.06.2008 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого, все своє майно, що належить їй на праві приватної власності та взагалі все, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON]. 21.01.2012 року [PERSON] у віці 71-го року померла, про що в Книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Гостролуцької сільської ради Баришівського району 23 січня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 03 та видано свідоцтво про смерть [PERSON] 1-ОК № 238388 ( а.с.6 ). Після смерті матері відкрилась спадщина, яку позивачка в установленому порядку прийняла шляхом подачі 20.03.2012 року відповідної заяви до Баришівської районної нотаріальної контори. Інших спадкоємців не має. 27 липня 2011 року державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,7626 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220285300:05:043:0031 ділянка № 0706 та земельна ділянка площею 1,5817 га. з кадастровим номером 3220285300:05:045:0031, ділянка № 0031 ( а.с.12,13 ). На земельну ділянку № 33 площею 1,1068 га. свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано, так як при житі, спадкодавцем не було оформлено державний акт на право власності на землю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини (ч. 2 ст. 1223 ЦК України ). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до частини 5\~статті 1268 ЦК України,\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічна норма міститься у п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В пункті 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Як вбачається із довідки Гостролуцької сільської ради № 140 від 13.04.2018 року за померлою [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) Серія КВ № 0077261 від 30.12.1996 року згідно з протоколом № 1 від 03 грудня 2005 року з розподілу земельних часток ( паїв) закріплені земельні ділянки : рілля 1 категорії ділянка № 31, площею 1,5817 га. та рілля 2 категорії ділянка № 706, площею 1,7626 га. на які вона отримала державні акти на право власності. Окрім того, відповідно до вказаного протоколу № 1, за померлою також закріплено земельну ділянку № 33 під сінокос, площею 1,1068 га.( а.с.9) Таким чином, оскільки земельна ділянка № 33 площею 1,1068 га за спадкодавцем [PERSON] в установленому законом порядку не була зареєстрована, то до позивачки [PERSON], як спадкоємиці після смерті [PERSON] переходить право на вказану земельну ділянку в порядку спадкування, а тому вимоги позовної заяви грунтуються на Законі. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved