Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час та неустойки за прострочення сплати аліментів, в якому посилалася на те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] зареєструвала шлюб з [PERSON], який проживає [ADDRESS] Позивач зазначає, що проживали з відповідачем разом до 2011 року. Від цього шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], що народився [INFO] 22 грудня 2011 року Ірпінський міський суд Київської області задовольнив позов [PERSON] до [PERSON] щодо розірвання шлюбу, зареєстрованому у відділі РАГС м. Ірпеня за № 2.2297/11. На підставі рішення суду від 04.07.2012 року, з відповідача, як з батька малолітньої дитини на користь позивача повинні стягуватись аліменти на утримання сина з урахуванням індексації, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, однак, в період з 2013 по 2014, а також за лютий, березень, квітень 2016 року позивач не отримувала аліменти. Станом на сьогоднішній день заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 14 000,00 грн., а неустойка за прострочення сплати аліментів - 4 265,00 грн. Загальна сума заборгованості становить - 18 265,00 грн. За період з 2013 року по 2014 року розмір неустойки позивачем визначений в сумі за два роки та три місяці (823 - дня). У зв'язку з вищевикладеним, просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] за минулий час у розмірі - 14 000,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача неустойку несплату аліментів за 823 дня у розмірі - 4 265,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання Відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, котра міститься в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, встановлено, що 11.03.2000 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-БК № 049865 виданим Коцюбинською селищною радою Ірпінського міськвиконкому Київської області. Від цього шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], що народився [INFO]. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22.12.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.07.2012 по справі № 1013/5696/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 30.05.2012 р. і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, тобто до [INFO] У відповідності до довідки Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради встановлено, що [PERSON], що народився 15.07.2000 року мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержавння аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Статтею 194 Сімейного Кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилась при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою вважається, що недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, вирішуючи спір про стягнення аліментів за минулий період вважає, що дані вимоги є необгрунтованими, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачем не надані докази того, що вона зверталася до відповідача про стягнення аліментів за вказаний період часу. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий період мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Разом з тим, згідно зі ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом, внаслідок невчасного виконная відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, за ним існувала заборгованість по виплаті аліментів. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р., а відповідачем не заперечується такий розмір неустойки. Таким чином, суд вражає за можливо стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів за 823 дня у розмірі - 4 265,00 грн. Стягненню з відповідача на користь позивача та держави підлягає також судовий збір на підставі ст.80, 88 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 180, 187, 191, 194 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial