overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач являється батьками [PERSON] та [PERSON], 2000 року народження та 2005 року народження відповідно. Діти проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дітей не надає, домовленості між ними з даного приводу не досягнуто, у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв або клопотань з приводу розгляду справи не подавав. Згідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим винести заочне рішення у справі а підставі наявних доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являється батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, виданих Чорнобаївської сільською радою Білозерського району Херсонської області. Останні проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, домовленості щодо розміру такої допомоги та порядку її надання між ними не досягнуто. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки, домовленості про утримання дітей між сторонами не досягнуто, що змусило позивача звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, з врахуванням стану здоров'я та майнового стану як дітей, так і відповідача, вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача, за заявою останньої, аліменти на утримання їх спільних дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 640 гривень судового збору. На підставі ст.166, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона та відповідач являється батьками [PERSON]. та [PERSON], 2006 та 2009 року народження відповідно. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання не надає, домовленості між ними з даного приводу не досягнуто, у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, не заперечував, що на даний час він проживає окремо від позивача, разом з цим пояснив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки він надає допомогу на утримання дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони являється батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, виданих міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Згідно довідки Чорнобаївської сільської ради №423 від 9 лютого 2016 року, останні проживають разом з позивачем. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, домовленості щодо розміру такої допомоги та порядку її надання між ними не досягнуто. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження його доводів щодо утримання дітей, суд вважає вказані твердження голослівними. Враховуючи, що домовленості про утримання дітей між сторонами не досягнуто, що змусило позивача звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я як дітей, так і платника аліментів, відсутність на його утриманні інших осіб, вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача, за заявою останньої, аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551,20 гривень судового збору. На підставі ст.166, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона та відповідач являється батьками [PERSON] та [PERSON], 2009 та 2011 року народження відповідно. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дітей не надає, домовленості з даного приводу між ними не досягнуто, у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти. Наслідки визнання позову розуміє. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з врахуванням прийняття судом визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, виданих Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Останні проживають разом з позивачем. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, домовленості щодо розміру такої допомоги та порядку її надання між ними не досягнуто Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки домовленості про утримання дітей між сторонами не досягнуто, що змусило позивача звернутися до суду із зазначеним позовом, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача, за заявою останньої, аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551,20 гривень судового збору. На підставі ст.166, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона та відповідач являються батьками [PERSON] та [PERSON], 2013 та [INFO] відповідно. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання не надає, домовленості між ними з даного приводу не досягнуто, у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти, наслідки визнання позову розуміє. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з врахуванням прийняття судом визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області. Останні проживають разом з позивачем. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, домовленості щодо розміру такої допомоги та порядку її надання між ними не досягнуто Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Враховуючи визнання позову відповідачем. позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551,20 гривень судового збору. На підставі ст.166, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем являються батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання не надає, домовленості між ними з даного приводу не досягнуто, у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не заявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Остання проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, домовленості щодо розміру такої допомоги та порядку її надання між ними не досягнуто. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки, домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, що змусило позивача звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання їх спільної дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 640 гривень судового збору. На підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в травні 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір позики на суму 60000 грн. Борг відповідач зобов'язався повернути до 30.09.2009 року. У вказаний строк відповідач зазначену суму боргу не повернув, що спонукало позивача звернутися до суду за порушенням свої прав. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики з урахуванням трьох процентів річних у сумі 69433,97 грн. (60000 грн. борг та 9433,9 грн. сума трьох відсотків річних), а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив позов задовольнити. Крім того, просила стягнути також з відповідача кошти, сплачені позивачем за оголошення в газету загальною сумою 180 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача, за матеріалами справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.05.2008 року між позивачем та відповідачем, у відповідності зі ст. 1046, п.2 ч.1 ст. 1047 ЦК України, був укладений договір позики на суму 60000 грн. Борг відповідач зобов'язався повернути до 30.09.2009 року, що підтверджується розпискою, написаною ним особисто. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У вказаний строк та до теперішнього часу відповідач зазначену суму коштів не повернув, в добровільному порядку вирішити спір не видається можливим. На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача борг за договором позики у сумі 60000 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачем було прострочено виконання зобов'язання, суд вважає, що, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, позивач має право на стягнення суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних, що буде складати 9433,97 грн., що підтверджується наданим розрахунком. Таким чином, загальна сума боргу відповідача складає 69433,97 грн. (60000 грн. + 9433,97 грн.=69433,97 грн.) Крім того,в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: за сплачений судовий збір у сумі 712,00 грн. та витрати, пов»язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача у сумі 180 грн., що підтверджено відповідними квитанціями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS]. На даний час в помешканні позивача зареєстроване місце проживання її бувшого чоловіка, шлюб з яким було розірвано 10.06.2008 року і з того часу відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні платежі, не утримує майно, але не бажає добровільно знятися з реєстрації, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, надала заяву про підтримання свого позову та продовження розгляду справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи клопотань до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 23.07.2004 року по 10.06.2008 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та з 24.12.2008 року позивач перебуває в іншому шлюбі з [PERSON] Ззаначене підтверджується зібраними матеріалами справи. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 22.07.2004 року [PERSON] (дошлюбне Дзюман) є власником квартири [ADDRESS]. Встановленим є те, що в зазначеній квартирі зареєстроване місце проживання позивача з 1990 року та відповідача з 2004 року. Дане підтверджується довідкою ф.№3 від 14.07.2015 року. В підтвердження позовних вимог позивач надала акти, складені представником ЖЕК та підписані сусідами . [PERSON] від 16.10.2014 року та від 09.07.2014 року, складених мешканцями будинку №26 по вул.. Пушкінська та представником ЖЕК №1, [PERSON] не проживає в [INFO] з червня 2008 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач, як бувший член сім'ї власника житла втратив право користування цим житлом, відсутні відомості про будь-який договір щодо користування спірним житлом, відсутні відомості щодо вчинення перешкод відповідачу в користуванні житлом, а тому, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення . На підставі викладеного ст. 317,346,391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.08.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем, мають двох дітей : сина [PERSON] [INFO] та доньку Єлізавету [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, втрату почуттів, сварки, окреме проживання, а тому позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.08.2009 року, мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для розірвання шлюбу є - відсутність взаєморозуміння, різні погляди сторін на сімейне життя, конфлікти сварки, неприязні стосунки, окреме проживання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Колісніченко» На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору 640грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01 вересня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку Анну, 07.07.2009 року. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Постійно виникають сварки та суперечності. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про поділ спільного майна, та про місце проживання дитини немає. В судове засідання сторони надали заяви з проханням слухати справу без їх участі, позивач на заявлених вимогах наполягає, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 цього Кодексу особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку Анну, 07.07.2009 року, в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved