overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 лютого 1989 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки припинено з травня 2012 року, рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним, подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим, оскільки у теперішній час вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує, клопотань та заяв не має. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 1989 року між сторонами по справі, укладено шлюб Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 107 (а.с.8). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.02.2006 року між ним і відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 46. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені два с половиною роки тому, з відповідачкою мешкають окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 18.02.2006 року між сторонами по справі, Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 46 (а.с.5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с.6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 липня 2009 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 321. Від шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились восени 2010 року. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 18 липня 2009 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 321 (а.с.3). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с.4). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так відповідачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.08.2000 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 368. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з чим шлюбні відносини припинились з листопада 2016 року, подружжя мешкає окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами,позовні вимоги підтримує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 19.08.2000 року між сторонами по справі, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 368 (а.с.4). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] Геннадієвну, [INFO], в свідоцтвах про народження яких сторони записані батьками дитини (а.с.5,6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.11.1998 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 496. Від шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились з жовтня 2015 року. З того часу останні проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 21 листопада 1998 року між сторонами по справі, відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 496 (а.с.4). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить змінити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу - на дошлюбне «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 лютого 2014 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки припинено, рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним, подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем вважає неможливим, оскільки у теперішній час вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, зазначила, що остаточно шлюбні відносини припиненні чотири місяці тому. Просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Кісарець». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив що відносини остаточно розірвано чотири місяці тому, проти позовних вимог не заперечує, клопотань та заяв не має. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2014 року між сторонами по справі, Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 96 (а.с.9). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.10). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище «Кісарець». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.07.1992 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, про що зроблено актовий запис № 401. Від шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились з серпня 2007 року. Хоча Відповідач зареєстрований за спільною адресою, фактично проживає окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Представник Позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутність не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 25.07.1992 року між сторонами по справі був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, про що зроблено актовий запис № 401(а.с.6). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 червня 2010 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Центрально-міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 268. Від шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 25 червня 2010 року між сторонами по справі, Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 268 (а.с.9). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 10). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так відповідачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved