Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що її дочкам [PERSON] та [PERSON] надано ордер на право зайняття з сім'єю в кількості 2 осіб кімнати [ADDRESS]. Гуртожиток з 30.11.2005 р. перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Суми. 14.03.2006 р. у зв'язку з погіршенням стану здоров'я у дочки [PERSON] вона зареєструвалася та стала мешкати у спірній кімнаті. [INFO] народилася онука - [PERSON], яка також була зареєстрована у кімнаті гуртожитку за місцем мешкання матері дитини. 02.03.2007 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Мешкала вона там тільки до 22.04.2007 р., після чого її забрав до себе дідусь [PERSON] [INFO]. померла її донька - [PERSON] З квітня 2007 р. [PERSON], а нині [PERSON] постійно мешкає за місцем проживання відповідача. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27.12.2007 р., неповнолітня [PERSON] була усиновлена відповідачем та його дружиною. При цьому було змінено її прізвище та по батькові на [INFO]. Таким чином, з квітня 2007 р. речі, які б належали [PERSON], в спірній кімнаті відсутні, оскільки вона проживає разом із відповідачем за його місцем реєстрації. При цьому вона залишається зареєстрованою у кімнаті [ADDRESS]. Неповнолітня на даний час навчається у 5-А класі Лебединської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5, мешкає за місцем проживання батьків, за адресою [ADDRESS]. У добровільному порядку відповідач не бажає зняти з реєстраційного обліку свою доньку, [PERSON] за адресою [ADDRESS] та зареєструвати її за своїм місцем мешкання. Зазначає, що відповідача не цікавить спірна кімната у гуртожитку як постійне місце проживання [PERSON], тому як він разом з донькою взагалі не з'являлися в кімнаті гуртожитку за спірною адресою та не приймає участі в її утриманні. Квартплату та комунальні послуги [PERSON] також не сплачує на протязі тривалого часу, хоча комунальні послуги нараховуються на всіх осіб, які офіційно зареєстровані за спірною адресою. Уточнивши вимоги (а.с. 186) просила визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в кімнаті [ADDRESS], у зв'язку з не проживанням за місцем реєстрації понад 6-ти місяців без поважних причин. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримали у повному обсязі. [PERSON] суду пояснила, що відповідач її колишній чоловік, у них було дві доньки які по ордеру вселилися у кімнату [ADDRESS]. Дочка [PERSON] мала тяжке захворювання, завагітніла. У березні 2006 р. вона зареєструвалася як член сім'ї у кімнаті дочки і проживала з нею. [INFO] народилася онука [PERSON], яка також була зареєстрована у кімнаті як [PERSON]. Дочка у 2007 році розписалася з [PERSON] Вона була у селі необхідно було дочку везти у Київ, бо погіршився стан здоров'я, 22.04.2007 р. у м. Суми відсвяткували річницю онуки і дочку повезли у Київ, а онука залишилася з хрещеною. [INFO] дочка померла у м. Лебедин. Потім онуку забрав відповідач і усиновив разом з новою дружиною. З того часу онука у кімнаті не проживає, відповідач цим житлом не цікавиться, не оплачує комунальні послуги. Вказувала, що поки не розпочався суд онука була прописана як [PERSON], а такої дівчинки не має, адже після усиновлення вона стала [INFO], живе у м. Лебедин, навчається у школі. Вона бажає приватизувати кімнату, а потім подарувати онуці, а оскільки документів не має на дівчинку вона не може нічого зробити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали. Суду [PERSON] пояснив, що він з позивачем мали двох доньок, забезпечив їх кімнатою у гуртожитку, що є предметом спору. [PERSON], будучи тяжко хворою народила [PERSON], потім зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище. Дочка померла [INFO]. у лікарні м. Лебедин, куди він її поклав через те що у м. Київ лікувати вже не брали. Вирішили, що онуку усиновить молодша дочка, проте остання була громадянкою Росії і з цим виникли складнощі. У вересні 2007 р. онуку привезли йому, [PERSON], як батька дитини вказаного у свідоцтві про народження, позбавили батьківських прав, а потім за рішенням суду він усиновив онуку разом з дружиною. [PERSON] проживає у будинку дружини, зареєстрована там. Про те, що онука зареєстрована у гуртожитку дізнався отримавши позов. Вважає, що [PERSON] не сама залишила місце реєстрації, а так склалося, досягнувши повноліття вона може захоче жити за місцем реєстрації, кімнату у гуртожитку вважає як спадщину дитині від покійної матері. Вказував, що позивач сама весь час проживає у селі Боровеньки Лебединського району, а не у спірній кімнаті. Реєстрація [PERSON] права позивача не порушує. Представники третіх осіб: Сумської міської ради, Комунального підприємства «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради, у судове засідання не прибули, неодноразово повідомлялись про час і місце розгляду справи. Служба у справах дітей Сумської міської ради надала листа про розгляд справи у відсутності їх представника, надано Висновок щодо розв'язання спору (а.с. 202). Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений права на житло інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої статтею 71 або статтею 107 ЖК України. Відповідно до ст. ст. 64 , 65 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Виходячи із змісту ст.ст. 71, 72 ЖК України, якими обґрунтовуються позовні вимоги, з підстав відсутності понад шість місяців у жилому приміщенні член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування цим приміщенням, якщо відсутній він був протягом цього строку підряд і без поважних причин. Згідно з положеннями ч.ч. 1 і 2 ст.160 СК України, місце проживання дитини яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO](а.с. 8). 18.06.2002 р. СП Житлово-експлуатаційною дільницею Сумської облспоживспілки [PERSON] видано ордер № 139 на право найму із сім'єю 2 чоловіки житлової площі у гуртожитку по [ADDRESS] на склад сім'ї [PERSON] - наймач, [PERSON] - сестра (а.с. 9). На підставі Рішення Сумської міської ради № 1467-МР від 30.11.2005 р. гуртожиток по [ADDRESS] переданий до комунальної власності територіальної громади міста Суми (а.с. 12). 14.03.2006 р. у кімнаті гуртожитку [ADDRESS] як член сім'ї наймача - мати зареєстрована позивач [PERSON], яка з 18.03.2008 р. перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с. 152). [INFO] народилася [PERSON], батьками якої у Свідоцтві про народження серія [NUMBER], виданому відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області 07.03.2007 р. повторно, вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). При цьому 02.03.2007 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). [INFO]. [PERSON] померла (а.с. 16). Розпорядженням Ковпаківської районної в місті Суми адміністрації від 16.11.2007 р. № 238-Р [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] звільнено від обов'язків опікуна над малолітньою племінницею [PERSON], малолітню тимчасово влаштовано в сім'ю діда [PERSON], який проживає у [ADDRESS] до вирішення питання подальшого місця перебування дитини (а.с. 175). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2007 р. за позовом [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 137). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27.12.2007 р. [PERSON], [INFO] усиновлено [PERSON] та [PERSON]. Внесено зміни до актового запису про народження (а.с. 138). На підставі вказаного рішення суду 16.02.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції видано повторно Свідоцтво про народження у якому вказано, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Суми, а батьками - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 139). Судом встановлено, що після усиновлення [PERSON] з 25.03.2008 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON], остання є власником зазначеного домоволодіння. [PERSON] навчається у Лебединській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 5 Лебединської міської ради Сумської області (а.с. 192 - 196, 197, 21). [PERSON] перебуває на обліку у Лебединському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області з 01.05.2007 р. та отримує пенсію у разі втрати годувальника на доньку [PERSON], [INFO] і розмір її пенсії складає 1412 грн., що підтверджується довідкою Лебединського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 962 від 17.07.2017 р. (а.с. 174). Звертаючись з позовом до суду позивач надала довідку КП «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради № 69 від 12.01.2017 р. у якій вказано, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована позивач та [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» на запит суду надало довідку у якій зазначено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована з 22.05.2006 р. і на даний час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 106). У поквартирній картці на спірну кімнату [ADDRESS] зазначені (з урахуванням виправлень): наймач [PERSON], померла [INFO]., дата виписки 16.05.2007 р.; сестра - [PERSON], виписалась, мати - [PERSON] зареєстрована з 14.03.2006 р. та донька - [PERSON] (виправлено з [PERSON]) зареєстрована з 22.05.2006 р. Аналогічні відомості про зареєстрованих осіб вказано у довідці КП «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради (а.с. 95 - 96, 140, 201). За клопотанням сторін допитано свідки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у 2006 році познайомився з [PERSON], вона була вагітною від іншого, [INFO] народилася [PERSON] і він визнав батьківство записав її на себе. Проживали у кімнаті гуртожитку, з ними проживала і позивач. Восени 2006 року він забрав [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживати до себе по [ADDRESS], де були кращими умови проживання, ніж у гуртожитку, забрали всі речі та меблі. Позивач поїхала до себе в с. Боровеньки Лебединського району. Проживши разом рік у 2007 році вони зареєстрували шлюб, а [INFO]. померла дружина у лікарні в м. Лебедин. [PERSON] на той час була з її тіткою [PERSON], яка хотіла удочерити дівчинку, він не заперечував, оскільки хотів щоб у [PERSON] була повноцінна сім'я. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з січня 2015 р. придбала кімнату [ADDRESS], з 17.06.2015 р. зареєстрована і проживає. [PERSON] бачить одну, онуку жодного разу у гуртожитку не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є хрещеним батьком для [PERSON], з 2002 р. мешкав у різних кімнатах гуртожитку. Після смерті матері [PERSON] стала проживати з дідом у м. Лебедин. У кімнаті близько 2 років проживали квартиранти потім кімната була пустою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є хрещеною матір'ю для [PERSON], з 2001 р. мешкає у гуртожитку. Восени 2006 р. [PERSON] разом з дочкою та чоловіком [PERSON] переїхали проживати на [ADDRESS], забравши усі речі, зокрема дитяче ліжко. На [ADDRESS] святкували річницю похресниці. Потім [PERSON] померла, [PERSON] жила у Москві у сестри матері, а потім стала жити у діда в м. Лебедин. Ходили чутки, що у кімнаті проживали квартиранти. Свідок [PERSON], який є чоловіком позивача суду пояснив, перебуває у шлюбі з 2008 р., з 1997 р. знайомі з [PERSON], проживає у с. Боровеньки Лебединського району. Дружина допомагає йому по господарству приїжджає з м. Суми. У кімнаті гуртожитку по [ADDRESS] він робив ремонт, там проживала дочка дружини [PERSON], потім народилася [PERSON]. [PERSON] тяжко хворіла і її чоловік [PERSON] перевіз до себе у квартиру разом з усім майном. Після смерті [PERSON] у кімнаті був двічі перевозив мебель і посуд від її чоловіка та міняв двері. Рази два на місяць приїзжає до дружини, привозить продукти. Після смерті матері дитину у гуртожиток не повернули, дитину викрав дід і швидко оформив її на себе, а вони з дружиною не встигли. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Служба у справах дітей Сумської міської ради надала Висновок щодо розв'язання спору від 13.10.2017 р. № 1561/27.1-26 згідно якого на підставі ст.ст. 64, 65 ЖК Української СРСР, ст. 405 ЦК України, ст. 232 СК України вважає позов в частині визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] підлягає задоволенню (а.с. 183). Суд не може взяти зазначений висновок до уваги, оскільки на дату його складання у кімнаті [ADDRESS] [PERSON], [INFO] не зареєстрована, малолітня особа, яку просять визнати втратившою право користування житлом є [PERSON]. Тобто, висновок складено без урахування наявних у матеріалах справи доказів та фактів установлених під час судового розгляду. Згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Згідно із змістом правової норми ст.71 ЖК України, член сім'ї наймача житла втрачає право на користування цим житловим приміщенням, у разі не проживання в ньому без поважних причин. Позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] зареєстровані у кімнаті [ADDRESS] з 2006 року як члени сім'ї наймача - [PERSON], яка померла [INFO]. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] після смерті їх спільної дочки [PERSON] виник конфлікт щодо оформлення опіки над їх онукою на той час - [PERSON], внаслідок чого між сторонами існують неприязні відносини. Дійсно малолітня [PERSON] у 2007 році була усиновлена її біологічним дідом та його дружиною, проживає разом з ними у м. Лебедин, де навчається у школі, отримує пенсію по втраті годувальника. Проаналізувавши встановлені факти слід дійти висновку, що малолітня [PERSON], [INFO] восени 2006 року залишила місце реєстрації разом з матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON], переїхали у квартиру останнього за адресою: [ADDRESS], де були кращими умови проживання. Переїхавши з гуртожитку родина забрала всі особисті речі, меблі, дитяче ліжко, одяг та іграшки. У подальшому, внаслідок смерті матері від тяжкої хвороби малолітня [PERSON] стала перебувати під опікою тітки - [PERSON], яка була громадянкою іноземної держави, а потім тимчасово влаштовано в сім'ю діда [PERSON], який проживає у [ADDRESS], який згодом її удочерив. Відтак, [PERSON], яка на час розгляду справи досягла 11 років не з власної волі не проживає за місцем реєстрації - спірній кімнаті гуртожитку, а проживає у м. Лебедин разом з усиновителями у приватному будинку, де вочевидь має кращі умови проживання ніж у гуртожитку, який має загальні кухню та санвузол. При цьому суд враховує, що через наявний конфлікт у спірній кімнаті не можуть проживати її усиновителі де також проживає позивач. Відтак малолітня не проживає у спірній кімнаті гуртожитку не за власною волею, а виходячи з тяжких життєвих обставин, що склалися. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що малолітня [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців саме без поважних причин позивачем суду не надано. З огляду на встановлені факти та надані докази, виходячи з підстав заявленого позову, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в кімнаті [ADDRESS], у зв'язку з не проживанням за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин. За таких обставин позовні вимоги є не обгрунтованими і задоволенню не підлягають. Суд вважає, що вирішення спору у такий спосіб відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та принципу справедливості.

Outcome: dismissed