overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12 березня 2016 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з квітня 2018 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 березня 2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 12 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №70 (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з квітня 2018 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12 липня 2003 року між ними був зареєстрований шлюб у виконкомі Ковтунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з травня 2016 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12 липня 2003 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 12 липня 2003 року у виконкомі Ковтунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №02 (а.с.6). У відповідності до копій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10 листопада 2006 року та серії [NUMBER] від 26 січня 2011 року відповідно, [PERSON] народилася [INFO] року, та [PERSON] народився [INFO] року, і їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8). Судом достовірно встановлено, що сторони з травня 2016 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 13 березня 2009 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітньою дочку [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з лютого 2017 року і на примирення позивач не згодна. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року, сторонам було надано строк для примирення терміном на 2 місяці. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в наданий судом строк з відповідачем не примирилися, категорично наполягала на розлученні та просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №111031 від 15 березня 2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сергеєва) зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 13 березня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №75 (а.с.4). Згідно копії Свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ №076924 від 18 травня 2009 року [PERSON] народилася 10 травня 2009 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Судом достовірно встановлено, що сторони спільно не проживають, з лютого 2017 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач категорично наполягає на розлученні, в наданий судом строк для примирення сторони не примирилися, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Твердохліб». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони не примирилися та позивач наполягає на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 лютого 2014 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з квітня 2016 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №083845 від 14 лютого 2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Луцюк) зареєстрований 14 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №42 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №155458 від 12 серпня 2014 року, [PERSON] народився 01 серпня 2014 року, і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони з квітня 2016 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Гузій». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 жовтня 2005 року між ними був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з грудня 2017 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 жовтня 2005 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 15 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №26 (а.с.4). У відповідності до копії Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2006 року та серії [NUMBER] від 24 вересня 2013 року, [PERSON] народився [INFO] року та [PERSON] народилася [INFO] року, та їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з грудня 2017 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 липня 2000 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцької міської ради Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітньою дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з липня 2015 року і на примирення позивач не згодна. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 22 березня 2016 року, сторонам було надано строк для примирення терміном на 3 місяці. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, категорично наполягала на розлученні, пояснивши, що сторони в наданий судом строк не примирилися, тому й просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15 липня 2000 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцької міської ради Чернігівської області 15 липня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №157 (а.с.5). Згідно копії Свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Судом достовірно встановлено, що сторони хоча й проживають за однією адресою, проте з липня 2015 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач категорично наполягає на розлученні, в наданий судом строк для примирення сторони не примирилися, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони не примирилися та позивач наполягає на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 17 липня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з жовтня 2019 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 липня 2012 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 17 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №178 (а.с.6). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 червня 2014 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з жовтня 2019 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19 грудня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з листопада 2017 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 грудня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 19 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №547 (а.с.4). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 2016 року, [PERSON] народилася [INFO] року, та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з листопада 2017 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved