Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 22.07.2016 року вони зареєстрували шлюб в Апостолівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 65. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, спільного господарства не ведуть. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між ними почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині. Просить розірвати шлюб, строк на примирення не надавати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.07.2016 року зареєстрованому в Апостолівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінню юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 56, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Зі змісту позову вбачається, що між сторонами припинені подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу сторони мають дитину, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved