Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 03.08.2007 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя з відповідачем складалося добре. Проте, протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. В їх відносинах взагалі стали відсутніми взаєморозуміння та повага. Це спричинялося тим, що відповідач виявляв неповагу до неї, ображаючи нецензурними словами, погрозами. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їх дитина, що тяжким чином впливало на її психічний стан. Така поведінка відповідача продовжувалася протягом тривалого часу та була нестерпна для неї, приносила їй та дитині лише негативні емоції та душевні страждання. У грудні 2012 року вона була вимушена разом з дитиною виїхати з квартири, де вони спільно проживали до своїх батьків, де вона з дитиною проживає на даний час. З того часу вони з відповідачем фактично припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Дитина проживає разом з нею, та перебуває на її повному утриманні. Відповідач коштів на дитину не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.08.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2012 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. На думку суду, даний розмір аліментів є відповідним. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved