Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати відповідача негайно припинити дії, які порушують її права, як побутового споживача по договору постачання, а саме зобов`язати керівництво відповідача здійснити всебічну перевірку роботи працівників, що здійснювали відключення 18 лютого 2021 року її оселі від газопостачання, та притягнути винних осіб до відповідальності згідно чинного законодавства України, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок позивачу вартості послуг постачання природного газу, а саме плати за спожитий газ та виправити кількість зареєстрованих в адресі осіб в документації та платіжних дорученнях, а також зобов`язати відповідача сплатити позивачу кошти за спричинений моральний та матеріальний збиток. Свої вимоги обґрунтовує тим, що одержує послуги постачання природного газу на підставі договору постачання природного газу, укладеного з відповідачем. 18.02.2021 без будь-яких попереджень від відповідача її оселю було від`єднано від загальної мережі газопостачання співробітниками газового господарства. Вважає такі дії протиправними, оскільки вона, хоча і має заборгованість за спожитий природний газ, однак законодавством України передбачена заборона на припинення або зупинення надання житлово-комунальних послуг у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня їх відміни, у разі несплати або їх оплати не в повному обсязі. Ухвалою судді від 27.04.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду з клопотанням, в якому просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду відзив, в якому зазначила, що Радомишльська дільниця Малинського УЕГГ не є окремою юридичною особою, а була лише структурним підрозділом АТ «Житомиргаз». Після внесення змін в організаційну структуру АТ «Житомиргаз» функції вказаного структурного підрозділу передано до Коростенського відділення АТ «Житомиргаз». Крім того, позивач звернулась з позовом до відповідача, як до постачальника природного газу, однак АТ «Житомиргаз» з 01.07.2015 не здійснює постачання природного газу споживачам, а надає лише послуги з розподілу природного газу. Доводи позивача стосовно припинення їй газопостачання у зв`язку із заборгованістю за спожитий газ без належного повідомлення у період карантину вважають безпідставними і необґрунтованими, оскільки припинення газопостачання 18.02.2021 працівниками АТ «Житомиргаз» за адресою позивача відбулось виключно для виконання робіт по усуненню витоку газу, про що зазначено у відповідному акті. Після усунення витоку газу 19.02.2021 працівниками АТ «Житомиргаз» було відновлено газопостачання до об`єкту позивача, про що також було складено акт, який підписано позивачем. При цьому законодавством не передбачено направлення споживачам повідомлень про припинення газопостачання у разі виконання робіт по усуненню аварійних ситуацій, до яких в тому числі відносяться роботи по усуненню витоку газу. Вимоги позивача про внесення змін в дані по її особовому рахунку, а саме щодо виправлення кількості осіб та здійснення перерахунку вартості послуг з постачання природного газу з подальшим виправленням даних у платіжних документах є безпідставними, оскільки станом на момент подання позову до суду від [PERSON] до АТ «Житомиргаз» не надходило заяв щодо внесення змін до персоніфікованих даних споживача, а облік спожитого нею газу ведеться за даними лічильника природного газу, у зв`язку із чим відсутні підстави для перерахунку спожитого позивачем газу. Також позивачем не обґрунтовано належними доказами наявність моральної та майнової шкоди і протиправність дій АТ «Житомиргаз». Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року було відключено від газопостачання та опломбовано кран в закритому положенні в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із витоком на муфті, про що представниками Радомишльської дільниці Коростенського відділення Кухарівським О.М. та Рудницьким С.А. складено акт від 18.02.2021 (а.с. 25). Згідно акту перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником від 19 лютого 2021 року, складеного представником АТ «Житомиргаз» та підписаний позивачем [PERSON] , в будинку за вищевказаною адресою проведено пуск газу до газових приладів після усунення технічних несправностей шляхом розпломбування та відкриття крану на стояку, систему перевірено на герметичність та витоків газу не виявлено (а.с. 26). Також судом встановлено, що відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» від 04.04.2018 з 01 травня 2018 року введено в дію нову організаційну структура ПАТ «Житомиргаз» та згідно додатку №2 до цього наказу створено Коростенське відділення до складу якого входить Радомишльська дільниця (а.с. 29-31). Водночас, наказом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» від 30.07.2020 з 03 серпня 2020 року введено в дію нову організаційну структуру АТ «Житомиргаз», згідно якої створено Коростенське відділення АТ «Житомиргаз» (а.с. 32-33). Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №847 від 29.06.2017 Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Житомир та Житомирської області (крім м. Коростишів та Коростишівського району), а також сіл Бухни та Морозівка Погребищенського району та с. Махаринці Козятинського району Вінницької області (а.с. 34). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та її розгляду). Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України). У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Водночас, зі змісту позову вбачається, що [PERSON] звернулася до суду з позовом саме до постачальника природного газу. Однак, під час розгляду справи судом встановлено, що ані Радомишльське управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Житомиргаз», в особі Радомишльської дільниці Малинського УЕГГ, ані АТ «Житомиргаз» не являються постачальником природного газу позивачу, оскільки, як було встановлено судом АТ «Житомиргаз» здійснює лише господарську діяльність з розподілу природного газу. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Велика Палата Верховного Суду по справі № 127/18934/18 (постанова від 22.09.2020) нагадала, що обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту. Таким чином, позовна вимога [PERSON] про зобов`язання відповідача негайно припинити дії, які порушують її права, як побутового споживача по договору постачання, а саме зобов`язати керівництво відповідача здійснити всебічну перевірку роботи працівників, що здійснювали відключення 18 лютого 2021 року її оселі від газопостачання, та притягнути винних осіб до відповідальності згідно чинного законодавства України є неналежним способом захисту прав позивача. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками. Однак, позивачем в ході судового розгляду справи не доведено факт заподіяння їй відповідачем майнової та моральної шкоди. До того ж судом було встановлено що, припинення газопостачання АТ «Житомиргаз» будинку позивача було цілком правомірним, оскільки відбулось через технічні причини. Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed