Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона знаходились в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. 20 листопада 2006 року даний шлюб було розірвано на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В даний час він навчається на першому курсі факультету радіофізики, біомедичної електроніки та компютерних систем Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, денної форми навчання. Відповідач по справі добровільно надавати допомогу на утримання сина ухиляється, хоча має таку можливість. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 750 гривень щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення ним навчання, але не більше досягнення нею 23 років. В судове засідання позивач не зявилася, але раніше надавала на адресу суду телефонограму в якій просила розглянути справу за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім цього в телефонограмі просила в разі неявки відповідача по справі ухвалити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі. Представник позивача в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності її довірителя, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього в своїй заяві зазначила, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти ухвалення заочного рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить відстеження пересилання поштових відправлень про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але раніше на адресу суду надавав телефонограму в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було розірвано 14 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 141073, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 14.03.2013 року. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого [PERSON] значиться батьком. Сторони проживають окремо. В теперішній час [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення факультету радіофізики, біомедичної електроніки та компютерних систем Харківського національного університету імені [PERSON], термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № с-81 від 24.05.2016 року. В звязку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, але в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Відповідач інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, стягнень по виконавчим листам не має, відповідно, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідач зі своєї сторони належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на дитину, що продовжує навчання у розмірі 750 гривень щомісячно, суду не надав. Відповідач є працездатним та зобовязаний утримувати свою дитину. Суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 200 Сімейного кодексу України у розмірі 750 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2019 року. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 14 грудня 2015 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню оскільки позивачем належним чином представлені докази в обґрунтування своїх вимог. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved