Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона є матір'ю, а відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем, син залишився проживати з позивачкою. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо дитини, участі у вихованні сина не бере, не цікавиться його станом здоров'я, духовним та моральним розвитком. Крім стягнених аліментів, які відповідач нерегулярно сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. У зв'язку з цим позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. Представник органу опіки та піклування - служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його сина - [PERSON], [INFO]. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивачки, доводи представника органу опіки та піклування - служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, думку прокурора, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 16 березня 2010 року (а.с. 5) [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю - [PERSON]. 27 серпня 2012 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2012 року (а.с.7), і [PERSON] залишився проживати з матір'ю. Орган опіки та піклування у своєму висновку вказує на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із довідки Отиніського дошкільного навчального закладу ясла-садок «Веселка», вбачається, що батько не з'являвся жодного разу у даний заклад (а.с.11). За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів на спростування наведених фактів, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60 ЦПК України,

Outcome: approved