Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 24.02.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], обоє дітей проживають з нею, відповідач добровільно належної матеріальної допомоги не надає, їхня сімя фактично розпалася, з лютого 2017 року вони проживають окремо, відповідач залишив її вагітну з донькою і пішов жити в квартиру в сусідньому будинку на умовах найму, оскільки вона сама перебуває у відпустці по догляду за дітьми, то потребує матеріальної допомоги. Відповідач є приватним підприємцем та засновником ТОВ, має постійний дохід, користується автомобілем, наймає житло, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу, на користь інших осіб він аліментів не сплачує, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання 2-х малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей; стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку /доходу/ на час її перебування у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку до 11.08.2020 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі не надано, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи за згодою представника позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2009 року, від якого мають 2-х малолітніх дітей: доньку Софію [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей. Згідно довідки управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 04.09.2017 року № 239, [PERSON] проживає без реєстрації разом з дітьми [ADDRESS], підставою видачі довідки є акт № 22/256 від 30.08.2017 року ЖЕК № 6. Дані обставини також стверджуються довідкою КЗ БМР «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2». За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, відповідач зареєстрований [INFO]. З матеріалів справи також вбачається, що позивач неодноразово зверталася зі скаргами до правоохоронних органів на неправомірну поведінку відповідача, вказуючи на те, що останній забрав із квартири [ADDRESS] спільні та її особисті речі, дитячі речі і не повертає їх. В судовому засіданні встановлено, що Білоцерківським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді за зверненням знайомих сімї [PERSON], які повідомили про складну ситуацію в сімї, 05.09.2017 року фахівцем із соціальної роботи було здійснено візит за місцем проживання [PERSON] [ADDRESS] та складено акт оцінки потреб сімї, в якому вказано на те, що відповідач проживає окремо від дружини та дітей [ADDRESS]. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 цього Кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В ч.2 цієї статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб аліментів не сплачує, доказів протилежного суду не надано. Згідно відомостей з ЄДРПОУ, відповідач є керівником з 12.01.2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветексперт» /вулиця Сквирське шосе, буд. 20 в м. Білій Церкві/, також відповідач з 12.08.2014 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, види діяльності: оптова торгівля фармацевтичними товарами; неспеціалізована оптова торгівля; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах /основний/; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах. За ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому з врахуванням всіх вищенаведених обставин суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на користь позивачки на утримання 2-х малолітніх дітей, 1/3 частину заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття. Позивач також просила суд стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання. Згідно положень ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач не працює, доглядає 2-х малолітніх дітей, які на даний час проживають з нею, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача батька дітей аліменти на особисте утримання позивача до досягнення меншою дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, оскільки він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та на особисте утримання його дружини. За ст. ст. 79, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову, в даному випадку з 05.09.2017 року. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом. За ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн. Згідно ст.367 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved