Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування позову зазначила, що 12.08.2008 між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір № 3340. 12.08.2008 з метою забезпечення виконання за вищевказаним договором було укладено договір застави № 3340, предметом якого був автомобіль FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску. В подальшому, через неможливість виконувати зобов'язання за кредитним договором № 3340, [PERSON] звернулася до банку з пропозицією знайти покупця вищевказаного автомобіля для погашення кредиту. 22.03.2011 [PERSON] запропонувала позивачу внести залишок суми за кредитним договором № 3340 від 12.08.2008 в розмірі 100000,00 грн., а вона в свою чергу передає [PERSON] право власності на автомобіль FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску. 22.03.2011 позивачем було сплачено 114039,97 грн. в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 3340 від 12.08.2008. 22.03.2011 [PERSON] видала довіреність на право користування та розпорядження автомобілем на ім'я співмешканця позивача - [PERSON] Від укладення договору купівлі-продажу [PERSON] ухиляється. 30.01.2014 позивач звернулась у МРЕО міста Єнакієве, для зняття з обліку автомобіля, однак їй було відмолено через накладення арешту на майно [PERSON] відділом державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції. Вважає, що право власності на автомобіль у неї виникло з часу передачі майна, тобто з 22.03.2011 та накладений арешт перешкоджає їй в користуванні та розпорядженні автомобілем. Просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобіля FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску, укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним, визнати право власності на автомобіль FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску за [PERSON], зняти арешт з автомобіля FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску, накладений відділом державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена за останнім відомим місцям проживання. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, просив суд розглягути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного. 12.08.2008 між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір № 3340 на загальну суму 130 000,00 грн. 12.08.2008 з метою забезпечення виконання за кредитним договором № 3340 від 12.08.2008 було укладено договір застави № 3340, предметом якого є автомобіль FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску. Власником автомобілю FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. У розписці, без зазначення дати її складення, [PERSON] зазначає, що автомобіль FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року був проданий за генеральною довіреністю [PERSON] 22.03.2011. Із довіреності від 22 березня 2011 року вбачається, що [PERSON] уповноважує [PERSON] користуватися та розпоряджатися належним їй автомобілем FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрована у реєстрі за № 643. Як встановлено судом та не оспорюються сторонами, письмовий договір купівлі-продажу автомобілю не укладався та заява від [PERSON] до ДАІ про зняття з обліку автомобілю не подавалася. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з п. 3 частини 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною 1 ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Такі вимоги містяться у п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції на березень 2011 року ). Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Пунктом 8 Порядку передбачено, що перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. У силу п. 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Перереєстрація транспортних засобів проводиться, зокрема, у разі зміни їх власників (п. 33). Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишився зареєстрованим за відповідачем [PERSON] Заява від останньої про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався. Перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, міститься у м. 8 Порядку та є вичерпним. Зокрема, таким документом є договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Частина 3 ст. 238 ЦК України забороняє представнику вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. З урахуванням наведено вище суд приходить до висновку, що видача генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником [PERSON] і [PERSON] не укладався, а з огляду на викладене посилання суду як на підставу набуття права власності на автомобіль на доручення від 22 березня 2011 року є безпідставним, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону. Відповідно до ст. 3 ЦПК України усяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Оскільки в установленому законом порядку позивач не набула права власності на спірний автомобіль, тому у неї відсутнє право вимоги щодо зняття арешту з автомобіля FORD TRANSIT 350LWB VAN, реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску. Таким чином, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивача, а отже, в позові слід відмовити повністю. На підставі ст. ст. 208, 237, 238, 240, 244, 245, 328, 655 ЦК України, та

Outcome: dismissed