Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її баби [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 1,2651 га, розташовану на території Селищенської сільської ради Черкаської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 035658. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що після смерті її баби [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку та на житловий будинок, але через те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачено, а на житловий будинок правовстановлюючий документ відсутній, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці заяву про прийняття спадщини не подавали. В судове засідання представник позивача адвокат Перебийніс С.В. з`явилася, позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Представник відповідача Селищенської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені вчасно, причини неявки не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 1,2651 га, розташовану на території Селищенської сільської ради Черкаської області. Померла залишила заповіт 06.08.1999 року, згідно якого житловий будинок, що знаходиться в с.Тараща Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, а також все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.8). [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, так як була зареєстрована та проживала з [PERSON] за однією адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Селищенської сільської ради від 19.03.2020 року №287 (а.с.27). У приватного нотаріуса Митрофанової Л.П. Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу заведена спадкова справа №32/2020 від 28.02.2020 року, що підтверджується довідкою №94/02-31, виданою 16.03.2020 року. Крім [PERSON] заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] ніхто не подав (а.с.11). Право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 1,2651 га, розташовану на території Селищенської сільської ради підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 035658 (а.с.30), але оригінал даного державного акту втрачений. Тому позивачем розміщено оголошення у газеті «Надросся» № 12 від 26.03.2020 року про втрату державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 035658 (а.с.33). 16 березня 2020 року приватним нотаріусом Митрофановою Л.П. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та житловий будинок з тих підстав, що документи, які засвідчують право власності відсутні (а.с.10). Вартість земельної ділянки становить 39977 грн (а.с.31-32) В довідці, виданій виконавчим комітетом Селищенської сільської ради №297 від 30.03.2020 року зазначено, що за померлою [PERSON] обліковується домоволодіння по [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,50 га, на якій розташоване будинковолодіння - приватизована (а.с.26, 28). Згідно висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам, складеного 30.03.2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам (а.с.18-25). [PERSON] виготовлено технічний паспорт, в якому зазначено, що житловий будинок та господарські споруди побудовані в 1970-1978 роках (а.с.12-17). В п.3.1 інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: -при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини; -Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , до спадщини, яка відкрилася після її смерті, застосовуються положення ЦК Української РСР 1964 року. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1964 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР 1964 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР 1964 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку і житловий будинок, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, про що приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. заведена спадкова справа, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю втрачений, а правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній. Судом встановлено, що померла [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,2651 га, але державний акт втрачений та за нею обліковується будинковолодіння по [ADDRESS] . Згідно вимог закону цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку та житловий будинок є законними і задовольняє позов повністю. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем по її клопотанню.

Outcome: approved