Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є прийомною матір'ю [PERSON], [INFO], яка є дитиною, позбавленою батьківського піклування, у зв'язку зі смертю матері [PERSON] та позбавленням батьківських прав батька [PERSON] Відповідач проживає окремо і зовсім не надає на утримання дитини коштів. Зазначила, що їй відомо про те, що відповідач має нормальний стан здоров'я, є працездатним та немає на утриманні інших осіб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, і доповнила, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.08.2014 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно його доньки [PERSON], однак, відповідно до ч.2 ст. 166 СК України це не звільняє останнього від обов'язку утримувати дитину. Зазначила, що [PERSON] на даний час навчається в п'ятому класі СШ № 7 м. Стрий, проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона несе витрати на харчування, лікування, навчання дитини та одяг. Зазначила, що відповідач донькою не цікавиться, коштів на її утримання не дає, а тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти задоволення позову та зазначив, що він є працездатним, однак у зв'язку із втратою паспорта та відсутністю місця реєстрації він не може працевлаштуватися, а тому не має можливості надавати кошти на утримання доньки. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. З копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області, вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON], актовий запис № 473 (а.с.3). З копії свідоцтва про смерть, виданого відділом ДРАЦС по м. Стрию реєстраційної служби Стрийського МРУЮ Львівської області від [INFO] вбачається, що [INFO] [PERSON] померла, актовий запис № 347 (а.с.4). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.08.2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його доньки [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 26.11.2014 року за № 280 з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], останню влаштовано з 01.12.2014 року на виховання та спільне проживання в прийомну сім'ю [PERSON], на яку покладено персональну відповідальність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток прийомної дитини (а.с.7-8). Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з пояснень сторін в судовому засіданні та дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що дитина знаходиться на утриманні прийомної матері [PERSON], проживає разом з нею, а відповідач дитиною не цікавиться, коштів на її утримання не надає, хоча і позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, однак, в силу ч.2 ст. 166 СК України, не звільняється від обов'язку по її утриманню. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що позбавлення батьківських прав не звільняє батька від обов'язку утримувати доньку; витрати позивача на дитину, на які вона покликалася, суд вважає, що позов слід задоволити. Стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 243,60 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: approved