Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з: - земельної ділянки розміром 1,4698 га, (кадастровий номер 1825081800:01:000:0145) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області; - земельної ділянки розміром 0,2100 га, (кадастровий номер 1825081800:04:000:0360) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області; - земельної ділянки розміром 0,5475 га, (кадастровий номер 1825081800:02:000:0128) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області; - земельної ділянки розміром 0,1000 га, (кадастровий номер 1825081800:04:000:0132) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту\~ст.4 ЦПК України\~Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що 19 січня 1960 року між\~ «Кочурою Василем Лавріновичем», [INFO] та «Янчук Євгенією Миколаївною»,[INFO] був укладений шлюб, який був зареєстрований Вишевицьким сіль Бюро ЗАГС Радомишльського району Житомирської області, відповідний актовий запис за №6 (Свідоцтво про одруження серії 1-УР №655884 від 19.01.1960 року). Після реєстрації шлюбу дружина отримала «прізвище» чоловіка «КОЧУРА». 15 грудня 2016 року помер чоловік позивачки, [PERSON] у віці 81 рік в с. Вишевичі, Радомишльського р-ну Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 297771, видане виконкомом Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області 20 грудня 2016 року. Після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить: - земельна ділянка розміром 1,4698 га, (кадастровий номер 1825081800:01:000:0145) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області; - земельна ділянка розміром 0,2100 га, (кадастровий номер 1825081800:04:000:0360) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області; - земельна ділянка розміром 0,5475 га, (кадастровий номер 1825081800:02:000:0128) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області; - земельна ділянка розміром 0,1000 га, (кадастровий номер 1825081800:04:000:0132) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області. В шестимісячний строк після смерті чоловіка позивачки, у відповідності до\~ст. 1261 ЦК України, позивачка подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу [PERSON], за результатами якої, нотаріусом було заведено спадкову справу під № 46/2017. Крім позивача, спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є дочка\~[PERSON], яка відмовились від прийняття спадщини, шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] У відповідності до п. 216\~Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Проте набути вищезазначене майно в порядку передбаченому\~ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, позивачка як спадкоємець за законом не має можливості, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки не відповідають вимогам законодавства, а саме містять виправлення. Згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно» від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2012 року, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319\~у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст.\~1216\~та ст.\~1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У відповідності до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч. 1\~ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1\~ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved