Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати відповідача [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є власницею вищевказаного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER] від 28.11.2003 року. Відповідач та третя особа [PERSON], який є сином позивача, після реєстрації шлюбу та народження у них дитини зі згоди позивача були зареєстровані у вказаному будинку. В серпні 2015 року відповідач та третя особа [PERSON] припинили спільне проживання, а 15.10.2015 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач та третя особа провели поділ спільного майна та [PERSON], забравши свої речі, виїхала у невідомому напрямку та до даного часу у житловий будинок не поверталася. При цьому позивач не може оформити субсидію та повинна сплачувати за відповідача послуги, які надаються відповідними організаціями, а тому просить суд з метою повної реалізації свого право на володіння та користування будинком задовольнити позовні вимоги. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву від 05.01.2017 року з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала, згоди на заочний розгляд справи не надала (а.с.35). Відповідач до суду не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку двічі була повідомлена про час, дату та місце судового засідання (а.с.38, 40), причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Третя особа по справі - служба у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації Харківської області - в особі свого представника за довіреністю Фомічової Маргарити Сергіївни (а.с.34), надала суду заяву від 05.01.2017 року, в якій просила розглянути справу без участі представника третьої особи, позовні вимоги щодо відповідача [PERSON] залишила на розсуд суду, а в задоволенні позовних вимог щодо визнання такою, що втратила право користування спірним житловим будинком неповнолітньою [PERSON], [INFO], просила суд відмовити, оскільки в разі задоволення позову будуть порушені житлові права неповнолітньої передбачені чинним законодавством України. Третя особа по справі - [PERSON] - у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 31.01.2017 року, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.41). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу у загальному порядку. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, діюче законодавство з предмету спору, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01.12.2003 року, виданого виконавчим комітетом Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області на підставі власного рішення від 28.11.2003 року за [NUMBER] та зареєстрованим відповідно до діючого на той час законодавства в Первомайському БТІ у реєстровій книзі №3 за 282, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому належить позивачу по справі [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки №02-30/325 від 19.10.2016 року, виданою виконавчим комітетом Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області за адресою вищевказаного житлового будинку зареєстровані позивач по справі, відповідач, третя особа [PERSON] та неповнолітня [PERSON], [INFO], законним представником якої є відповідач по справі (а.с.11). Згідно з довідкою №02-30/324 від 19.10.2016 року, виданою виконавчим комітетом Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 15 жовтня 2015 року після розірвання шлюбу з третьою особою по справі [PERSON] (а.с.12). Відповідно до акту про не проживання від 13.09.2016 року за підписами сільського голови, секретаря сільської ради та депутата сільської ради Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області також встановлено, що [PERSON] разом з донькою за вищевказаною адресою не проживає з 15.10.2015 року (а.с.8). На підставі довідки №97 від 26.08.2016 року Одрадівського навчально-виховного комплексу відділу освіти Первомайської РДА Харківської області неповнолітня [PERSON], [INFO], з 01.09.20016 року не навчається в даному комплексі, оскільки не мешкає на території України (а.с.13). Судом не приймаються як докази копії рішень Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2015 року по справі №632/2159/15-ц, яке набрало законної сили 27.10.2015 року, про розірвання шлюбу між відповідачем та третьою особою по справі [PERSON] (а.с.5) та рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.02.2016 року по справі №632/2736/15-ц, яке набрало законної сили 10.03.2016 року, яким відповідачу було відмолено у задоволенні позову до третьої особи [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с.6-7), оскільки вказані судові рішення та викладені в них обставини жодного відношення до даного предмету позову не мають. Відповідач є фактично користувачкою зазначеного вище будинку, оскільки на ній лежить обов'язок щодо утримання вказаного житла та сплати за нього відповідних комунальних платежів, не зважаючи на те, що вона не є власником житла, а тому в даному випадку застосуванню підлягають норми статей 71 та 72 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При вирішенні питання щодо визнання такою, що втратила право користування неповнолітньої [PERSON], [INFO], то оскільки вона за законом мешкає разом зі своєю матір`ю, відповідачем по справі, яка визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому в даному випадку її також слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком, що належить позивачу по справі. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. На зміст житлових прав неповнолітньої [PERSON] визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням не впливає, оскільки саме на відповідачі лежить обов'язок по визначенні для дитині фактичного місця проживання та реєстрації такого місця проживання. На підставі викладеного та

Outcome: approved