Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1\\2 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Представник Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. [INFO], померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.01.2017 року зроблено відповідний запис за № 23. [PERSON] (спадкодавець) було складено заповіт, посвідчений Козленок С.І., державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 23 липня 1988 року, зареєстрований у реєстрі за № 1057, відповідно до якого [PERSON] заповіла [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON]) належну їй частку у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових споруджень та по будівель, що знаходиться в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на момент смерті. Спадкове майно складається з ? частки житлового будинку [ADDRESS], який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.1987 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 04.11.1987 року за реєстровим № І-2422. Співвласниками інших часток вищезазначеного житлового будинку є - [PERSON], якому належить 1/6 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1-2773 від 27.09.1988 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори та [PERSON], якій належить 2/6 частки на підставі договору дарування, серія та номер 1-1957, виданого 25.06.1988 р. державним нотаріусом П'ятої Державної Миколаївської нотаріальної контори. Позивач - [PERSON] своєчасно звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іваненко С.В. із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у зв'язку з розбіжністю даних у наданих правовстановлюючих документах та у довідці, наданої КП ММБТІ, та надано мотивоване роз'яснення. Як вбачається з роз'яснення нотаріуса від 26.10.2017 року за вих. №588/02-14, нотаріусом не було враховано ту обставину, у КП ММБТІ немає всіх даних щодо прав власності на житловий будинок (спадкове майно), оскільки у КП ММБТІ містяться дані про зареєстровані права власності станом на 28.12.2012 р., а громадянкою [PERSON] було зареєстровано договір дарування, складений 25.06.1988 р, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише 21.02.2017 р., відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] (спадкодавцем) було подаровано їй по 1/6 частині спірного житлового будинку. Таким чином, у спадкодавця - [PERSON] залишилась ? частка у житловому будинку [ADDRESS]. У зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме ? частину вищевказаного житлового будинку, Позивач - [PERSON] не може реалізувати своє право на отримання спадщини і тому звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частину житлового будинку. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (спадкодавець) було складено заповіт, посвідчений Козленок С.І., державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 23 липня 1988 року, зареєстрований у реєстрі за № 1057, відповідно до якого [PERSON] заповіла [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON]) належну їй частку у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових споруджень та по будівель, що знаходиться в [ADDRESS] Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом. Позивач прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іваненко С.В. відповідно до ст. 1269 ЦК України протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У зв'язку з тим, що нотаріусом увидачі свідоцтва про право власності на спадкове майно Позивачу було відмовлено у зв'язку з розбіжністю даних у наданих правовстановлюючих документах на нерухоме майно та у довідці, наданої КП ММБТІ. Позивач не може оформити спадщину за заповітом на своє ім'я після смерті громадянки [PERSON] та зареєструвати право власності на спадкове майно. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, Позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача, про визнання права власності на 1\\2 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved