Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон та виїзд за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2015 року, однак на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16.07.2019 року їх з відповідачем шлюб було розірвано. Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05.07.2016 року, [PERSON] оголошено батьком « [PERSON] » до рішення, а після рішення [PERSON] , [INFO] . З 08 січня 2020 року син [PERSON] навчається в Калинівській дитячо-юнацькій спортивній школі на відділенні футболу. Весь цей час він їздить з командою по різних містечках України аби прийняти участь у змаганнях з футболу. Зараз тренер з командою планують поїздку за кордон до м. Равда Болгарія для участі у міжнародних змаганнях з футболу з 20 червня 2021 року по 27 червня 2021 року. Але для цього необхідна згода батька, який на даний час не може дати згоди так як перебуває у Чехії на заробітках, на телефонні дзвінки відповідає, однак надати згоди немає можливості оскільки у місці, де він працює немає консульства, а у інше місто немає можливості поїхати, тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності без технічної фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також не з`явився, однак на електронну адресу суду 04.06.2021 року за вх.№ 1513/21 надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2015 року, однак на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 18.11.2010 року їх з відповідачем шлюб було розірвано. Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05.07.2016 року, [PERSON] оголошено батьком « [PERSON] » до рішення, а після рішення [PERSON] , [INFO] . З 08 січня 2020 року син [PERSON] навчається в Калинівській дитячо-юнацькій спортивній школі на відділенні футболу. Весь цей час він їздить з командою по різних містечках України аби прийняти участь у змаганнях з футболу. Зараз тренер з командою планують поїздку за кордон до м. Равда Болгарія для участі у міжнародних змаганнях з футболу з 20 червня 2021 року по 27 червня 2021 року. Але для цього необхідна згода батька, який на даний час не може дати згоди так як перебуває у Чехії на заробітках, на телефонні дзвінки відповідає, однак надати згоди немає можливості оскільки у місці, де він працює немає консульства, а у інше місто немає можливості поїхати. У відповідності до абзацу 3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. За змістом положень ст. ст. 141, 150-152, 155, 157 СК України, батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, зобов`язані забезпечити їй належні виховання, розвиток, матеріальне забезпечення, за загальним правилом питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Тобто той із батьків, який проживає окремо від дитини, вправі бути обізнаним щодо оформлення дитині паспорта громадянина України для виїзду за кордон, щодо часу, мети, місця призначення та тривалості виїзду дитини за кордон у супроводі іншого з батьків. Спір з приводу участі батьків у вихованні дитини, в тому числі спір з приводу відсутності згоди одного з батьків дитини на тимчасовий її виїзд за кордон у супроводі іншого з батьків, вирішується судом. Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Законодавством передбачена необхідність подання у пункті пропуску через державний кордон України належно оформленого доказу надання згоди тим з батьків, який не супроводжує дитину, на виїзд дитини за кордон у конкретну країну та в конкретний проміжок часу, а у випадку відсутності такої згоди подання відповідного рішення суду про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Відповідач не даючи згоди на виїзд сина [PERSON] за кордон діє в супереч інтересам дитини та порушує його права. Як зазначено в позовній заяві [PERSON] має намір взяти участь у міжнародних змаганнях з футболу, які проходитимуть в м. Равда Болгарія, однак без згоди батька [PERSON] , не може цього зробити відповідно до вимог ст. 313 ЦК України, що зазначає - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Позивач [PERSON] , мати [PERSON] , дала свою нотаріальну посвідчену згоду на виїзд за кордон до м. Равда Болгарія для участі в міжнародних змаганнях з футболу у супроводі тренера [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. п. 4, 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою КМУ від 07.05.2014 року №152 (в редакції від 21.02.2018 року), паспорт для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли 16-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 16-річного віку, - на десять років; оформлення, обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників; у разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків або його нотаріально засвідченої копії (п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 в редакції від 21.02.2018 року). За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, для оформлення проїзного документа для дитини необхідна згода обох батьків, другого, що не проживає з дитиною (коли розірвано шлюб) і за рішенням суду. Як слідує з досліджених доказів, батько [PERSON] - відповідач [PERSON] на даний час перебуває за кордоном в Чехії на заробітках та не може надати згоди на виїзд дитини за кордон. А тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон та виїзд за кордон без згоди батька.

Outcome: approved