Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 05.08.2014 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис №05, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, кожен з них мають різні погляди на шлюб та сім'ю. З відповідачем по справі вони проживають окремо з жовтня 2015 року, спільного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують. Строк для примирення їй не потрібен. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Остапенко С.Ю. в судове засідання не з'явилися, надали спільну заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали, в разі неявки відповідача у судове засідання просили ухвалити заочне рішення по справі, наслідки ухвалення кого їм відомі та зрозумілі. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання на з'явився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку смс-повідомлення №2905 від 24.11.2017 року, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 05.08.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис №05 (а.с.10). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно довідки комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» від 15.09.2017 року, [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з'ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити прізвище [PERSON] - [PERSON]. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.82,88 ЦПК України та враховуючи, що позивач [PERSON] ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2017 року звільнена від сплати судового збору, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с.30-31).

Outcome: approved