Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав у відношенні [PERSON], 27.07. [INFO], мотивуючи тим,що відповідач є батьком дитини, але не виконує своїх батьківських обов»язків щодо дочки . Мати дитини та її дочка, [PERSON] померла 22.04. 2015 року (свідоцтво про смерть [PERSON] І-ТП№ 259803). Вона, [PERSON] - є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO] Її дочка,[PERSON] та відповідач [PERSON] розірвали шлюб 05.08. 2013 року. По рішенню суду дитина, [PERSON], залишилася проживати з матір»ю. На той час вони всі проживали разом. Вона піклувалася про свою онуку, а після смерті [PERSON] дитина повністю залишилася на її утриманні та піклуванні. По рішенню Малинського районного суду від 04.12. 2015 року на її користь, на утримання дочки [PERSON], [INFO],відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти у розмірі ? частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, проте, аліменти відповідач не платить,заборгувавши 5\~533 грн. 20 коп. Весь тягар по вихованню та утриманню дитини лежить на ній. Відповідач ніколи не цікавився життям, здоров»ям, розвитком фізичним та інтелектуальним своєї дочки, не утримував і на даний час не утримує дочку,фактично самоусунувшись від її виховання та утримання. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Позивач пояснила,що малолітня [PERSON] з народження проживає з нею. До 2015 року вони жили разом:її дочка [PERSON],мати дівчинки, вона та ще один її син з сім»єю. Відповідач,[PERSON], життям своєї дочки не цікавився,матеріально її не утримував. Завжди жив окремо,зловживав наркотичними засобами. В 2015 році мати дитини,[PERSON],померла. [PERSON] залишилася на повному її утриманні та вихованні. З того часу вона за свою пенсію утримувала онуку. Потім вона ще працює. Ніякої соціальної допомоги від держави чи пенсії на дівчинку вона не отримує. У призначенні пенсії по втраті годувальника їй відмовили,так як [PERSON],батько дівчинки, має заборгованість по аліментах. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив,що він працює неофіційно,постійно хворіє і займатися вихованням та утримувати дочку просто немає можливості. Він колись приїздив до дочки в м.Малин, і як була можливість,то допомагав грошима. Тепер такої можливості у нього немає. Представник Служби у справах дітей та сім»ї Іванківської РДА позов підтримала та пояснила,що дитина, [PERSON],[INFO] проживає на території м. Малин Житомирської області,а тому умови проживання дитини їм, як службі,не відомі. Однак знають,що відповідач [PERSON] має негативну характеристику, вихованням дитини не переймається. Дитина позбавлена батьківського піклування, Відповідно до вимог ст.. 60 ЦК України опікуна над неповнолітнім призначає орган опіки та піклування, але оскільки Малинський орган опіки та піклування(РДА та міська рада) самоусунулася від вирішення цього питання,тому Служба у справах дітей та сім»ї Іванківської РДА могла б вивчити дане питання та дати висновок,щодо можливості призначити опікуном [PERSON]. Представник третьої особи- Служби у справах дітей та сім»ї Малинської РДА та Малинської міської ради не з»явилися. Судом повідомлені. Вислухавши позивача,представника позивача, відповідача, третю особу, неповнолітню [PERSON],[INFO], вивчивши лист органу опіки та піклування щодо вирішуваного спору про позбавлення [PERSON] батьків батьківських прав, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України,батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей,любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя Батьки зобов»язані поважати дитину. Забороняється будь-які види експлуатації батькам своєї дитини. Забороняється фізичне покарання дитини батьками,а також застосування інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Права дитини захищаються також Конвенцією ООН про права дитини. Право особи,в тім числі і дитини, на сім»ю закріплено у статті 4 СК України,а саме:кожна особа має право на проживання в сім»ї. Особа може бути примусово ізольована від сім»ї лише у випадках і в порядку,встановленому законом.( ч.3 ст. 4 СК). Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя( ч.4. ст. 4 СК України). Така ж норма закріплена в ст. 111 Закону України «Про охорону дитинства»,в якій сказано,що »кожна дитина має право на проживання в сім»ї з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків». Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини( сть.112 ЗУ»Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 5 СК України, держава охороняє сім»ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім»ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства,забезпечує охорону прав матері та батька,материнство і морально заохочує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини( ч.3 ст.5 СК). Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя,крім випадків, встановлених Конституцією. Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 51 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повнолітня. Повнолітні діти зобов»язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім»я,дитинство,материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.114 ЗУ»Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі,за винятком випадків,коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду,що набрало законної сили». Отже, сім»я, яка є первинним осередком суспільства,як вказано в ст. 3 СК України,охороняється законом. І все ж,держава може втручатися в сімейне життя, як це також підтверджено ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,коли це втручання здійснюється для захисту порав та свобод інших людей. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати,батько можуть бути позбавлені батьківських прав,якщо вони: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2)ухилення від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини; 3)жорстокого поводження з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини,примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З копії свідоцтва про народження [PERSON] І-БК №284802 слідує,що [PERSON], 27 липня 2004року народження. Її батьком є- Шихненко [PERSON], мати - [PERSON]. Отже,дитина [PERSON], 27.07. [INFO] є неповнолітня. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ТП№ 259803 слідує,що [PERSON] померла 22 квітня 2015 року. Те,що [PERSON] є матір»ю малолітньої [PERSON], [INFO] підтверджено наступними документами: Копією свідоцтва про народження І-ТП№276530з якого слідує,що [PERSON] народилася 18 грудня 1971 року у м.Малин. Її батьком є- Поліщук [PERSON],мати- Поліщук [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження слідує,що [PERSON],[INFO] та [PERSON] 27.04. 1996 року уклали шлюб, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів громадянського стану м.Малин Житомирської області. Актовий запис № 54. Дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу слідує,що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 20.08. 1998 р. З копії рішення Малинського районного суду від 05 серпня 2013 року слідує,що шлюб між [PERSON] та [PERSON],зареєстрований 06.10.2007 року РАГС Малинського РУЮ Житомирської області,запис № 123-розірвати. Дитину, [PERSON], 27.07. [INFO] залишити на вихованні та утриманні матері, [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування обставини, встановлені рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, відносно особи, щодо якої стосуються ці обставини. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ТП№ 259803 слідує,що [PERSON] померла 22 квітня 2015 року. Позивач мотивує свій позов тим,що після смерті [PERSON],матері неповнолітньої [PERSON], [INFO],її онуки, дитина залишилася на її вихованні та повному її утриманні,без інших заходів для існування, а відповідач [PERSON], який є батьком дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дочки:не утримує її, аліменти не платить, життям, здоров»ям дочки не інтересується. В частині 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі СК України) дано вичерпний перелік підстав для позбавлення матері, батька батьківських прав та вказує,що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав,тобто, можуть бути і не позбавлені . Крім того, обов»язковою умовою позбавлення батьківських прав має бути умисна поведінка батьків щодо дитини. В судовому засіданні встановлено,що батько дитини [PERSON]-[PERSON], [INFO],- проживає з дитиною у різних населених пунктах, вихованням дочки,її утриманням, життям, навчанням, розвитком, здоров»ям не інтересується,аліменти не сплачує, тобто,самоусунувся від своїх батьківських обов»язків. З рішення Малинського районного суду від 04.12. 2015 року слідує,що з [PERSON] на користь [PERSON].на утримання дочки [PERSON],[INFO] стягнуто аліментів,з виплати яких склалася заборгованість в сумі 5533,00грн,згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Іванківського МРУЮ від 01.09.2016 року. Відповідач пояснив,що він хворіє, а тому немає можливості утримувати дочку. Однак,з пояснень позивачки слідує,що відповідач вживав. Чи вживав, наркотичні засоби, відбував покарання у місцях позбавлення волі та з довідки Малинського МВ від 21.09.2012 року слідує,що у відношенні [PERSON] закрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 296 КК України відповідно до п.4 ст.6 КПК України. З даної довідки також вбачається,що [PERSON] не працює. Позивачка надала довідку Коростенського РВВС Житомирської області,з якої вбачається,що [PERSON], який проживає в [INFO] став потерпілим від злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, але і з даної довідки також слідує,що сам [PERSON], [INFO] не працює,- і в 2014 році. Отже, судом встановлено,що відповідач негативно характеризується,не працює. Відповідач пояснював свою поведінку поважністю причин,однак,на вимогу суду відповідач не надав ні характеристик з місця проживання та роботи(тимчасової), ні документів про свою хворобу, хоча оправдовує свою неучасть у вихованні та утриманні дочки саме своєю хворобою. Відповідно до ст. 151 СК України право на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю,що встановлюється законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов»язків щодо неї. З довідки з місця проживання від 08.11. 2016 р. ТОВ »Малин Енергоінвест» слідує, що [PERSON] проживає в [INFO] кв.50.Її склад сім»:[PERSON]-чоловік,[PERSON]-син,[PERSON]-син,[PERSON], [INFO],онука. Отже,дитина [PERSON] ,[INFO] проживає окремо від батька,[PERSON] З довідки Малинської ЗОШ №4 від 01.09.2016 року,характеристики учениці [INFO],[INFO] слідує,що дитина проживає з [PERSON], [INFO],яка її утримує і піклується про дитину. Батько,[PERSON] не цікавиться шкільним життям своєї дочки, не відвідує загальношкільні збори,не бере участі у вихованні дочки. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те,щоб була вислухана батьками,іншими членами сім»ї,посадовими особами з питань,що стосуються її особисто ,а також питань сім»ї.(ч.1 ст.171 СК) Відповідно до ч.2 ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку,має бути вислухана при вирішенні між батьками,іншими особами спору щодо її виховання,місця проживання,у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав,поновлення батьківських прав,а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ч.3 ст.171 СК України,суд має право постановити рішення всупереч думки дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Малолітня [PERSON], 27.07. 2004 року пояснила,що все своє життя, скільки вона пам»ятає, вона проживає з бабусею, [PERSON] та мамою. Мама її померла в 2015 році. Після смерті мами нею піклується бабуся. Живуть вони на її пенсію. Пенсію на своє утримання вона не отримує. Знає,що від держави також нічого на її утримання не виплачувалося. Одягає,обуває, займається її навчанням бабуся. Допомагає з уроками,ходить на батьківські збори. Ще допомагали в школі. Свого батька вона знає, але він ніколи нею не цікавився,не питав як вона живе, як навчається, чи має що одягнути. Обіцяв купить черевички на зиму, але так і не купив. Аліменти не платить,грошей на її утримання не дає. Ніяких подарунків від нього вона ніколи не одержувала. Вона згодна,щоб її батько,[PERSON],- був позбавлений батьківських прав щодо неї. Відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України,орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв»язання спору на підставі відомостей,одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини,батьків,інших осіб, які бажають проживати разом з дитиною,брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Позивач не надала суду Висновок органу опіки та піклування за місцем проживання дитини. Такий висновок Малинська РДА та міська рада не надала на вимогу суду від 01.12. 2016 року. З листа №727 від 06.12.2016 року Служби у справах дітей Виконавчого комітету Малинської міської ради слідує,що діяльність органу опіки та піклування регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 24.08. 2008 року №866»Питання діяльності органів опіки та піклування, пов»язані із захистом прав дитини». Також роз»яснили суду ст. 58 Цивільного кодексу України,що опіка призначається над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Малолітня [PERSON],[INFO] на обліку служби Малинської міської ради не перебуває. Слід зауважити,що відповідно до ст. 5 СК України, держава охороняє сім»ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім»ї. Відповідно до ст. 51 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повнолітня. Повнолітні діти зобов»язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім»я,дитинство,материнство і батьківство охороняється державою. І як слідує із ст. 19 Сімейного кодексу України, обов»язок по охороні дитинства покладено на органи опіки та піклування. Малинській міській раді було недостатньо інформації, наданої Іванківським районним судом,відповідно до ст.57 ЦК України, що дитина, [PERSON],[INFO] з 22 квітня 2015 року залишилася без батьківського піклування. Станом на 01.12. 2016 року [PERSON] так я не поставлена на облік як дитини, що знаходиться без батьківського піклування! Відповідно до ч.6 ст. 19 Сімейного кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтований, суперечить інтересам дитини. Суд вважає,що листування Служби у справах дітей Малинськогоо міськвиконкому та Малинської РДА, є мало обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, [PERSON], [INFO], яка тривалий час- з 22.04. 2015 року залишилася без батьківського піклування,без матеріального утримання,без допомоги держави та суспільства в особі органів опіки та піклування, а тому його не слід брати до уваги. Отже, судом встановлено,що батько,[PERSON], [INFO] тривалий час не піклується про свою малолітню дочку,[PERSON], 27.07. [INFO], не цікавиться її життям, здоров»ям, матеріально не утримує дитину, добровільно,умисно усунувшись від батьківських обов»язків, що фактично сам визнав в судовому засіданні, не бажає здійснювати свої батьківські права, позов визнав, а тому позов в частині позбавлення батьківських прав, слід задовольнити, як обґрунтований. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ТП№ 259803 слідує,що [PERSON] померла 22 квітня 2015 року. Оскільки за рішенням Малинського районного суду від 05.08. 2013 року дитина,[PERSON]О,,[INFO] залишена на вихованні матері,тому після її смерті дитина залишилася без опіки(без законного представника). Відповідно до ст..55 Цивільного кодексу Укораїни(далі-ЦК),опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтеревіс малдолітніх,неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров»я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов»язки. Відповідно до ст.. 57 ЦК України, особа, якій стало відомо про фізичну особу, яка потребує опіки або піклування, зобов»язана негайно повідомити про це орган опіки та піклування. Відповідно до ст.. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування,та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст. 60 Сімейного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено,що вона позбавлена батьківського піклування за поданням органу опіки та піклування. Під час розгляду справи судом встановлено,що з 22.04. 2015 року малолітня [PERSON], [INFO] позбавлена батьківського піклування. Однак, Малинська міська рада,на території якої проживає малолітня дитина. Не призначила їй опікуна, а навіть не знає про такий випадок. З довідки з місця проживання, з пояснень малолітньої [PERSON] та довідок Малишської ЗОШ №4 слідує,що всі роки дитиною опікується її бабуся, [PERSON], з якою у дівчинки добрі родинні стосунки. [PERSON]-пенсіонерка, але продовжує працювати на Київській овочевій фабриці,має добру характеристику. Всі її дії свідчать про те,що вона свої права використовує в інтересах дитини: звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, утримує дитину, піклується про неї, дбає про її здоров»я та навчання. Отже, в частині призначення [PERSON] опікуном [PERSON], [INFO],слід задоаовільнити. Крім того, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Оскільки судом вирішено дві позовні вимоги: щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,а судовий збір сплачено як за одну вимогу,тому відповідно до ст.. 6 п.3 ЗУ»Про судовий збір»,ст.88 ЦПК України,з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.(вимоги немайнового характеру). На підставі викладеного ст.ст. 5,19,55-60, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved