Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 07.03.2009 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 119. Від сумісного проживання та шлюбу мають двох доньок: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] З липня 2016 року їхні стосунки з відповідачем не склалися та вони разом не проживають, з того часу доньки проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач працює в м. Дніпро, ВАТ «Укренерготранс» і займає посаду диспетчера, але матеріальної допомоги, у добровільному порядку, на утримання доньок не надає, та не приймає участі у їхньому вихованні. Зі свого боку, вона намагається забезпечити доньок усім необхідним, але це не дозволяє їй повністю забезпечити їхні потреби та повноцінне харчування. Тому вважає за необхідне, стягнути з відповідача аліменти, у встановленому законом порядку. Аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає. Просить стягнути з [PERSON], який народився 02.09.1975 р. у м. Дніпро, на свою користь, аліменти на утримання неповнолітніх доньок - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення доньками повнолітгя, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що зі слів позивачки, вона аліменти не отримує на доньку [PERSON], [INFO], так як стягнення аліментів за її заявою було призупинено, але доказів цьому у нього немає. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечував, але не погодився з їх розміром, оскільки згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м .Дніпропетровська від 29.10.2004 року з нього на користь позивачки на утримання старшої доньки [PERSON], [INFO] вже стягнуті аліменти в розмірі ? частини, а тому він визнає позов тільки в частині стягнення аліментів на утримання другої доньки - [PERSON], [INFO]. В іншій частині просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, їх представників, вивчивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 березня 2009 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 129211 (а.с. 7). Згідно наданих копій свідоцтв про народження серії 1-КИ № 268300 (а.с. 8) та серії 1-КИ №216365 (а.с. 9), сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які згідно довідки голови Іларіонівської селищної ради Синельниківського району №2125 від 12.09.2016 року проживають з позивачкою та знаходяться та її утриманні (а.с.10). Відповідачем надана довідка ПАТ «Укренерготранс» №3.18-62 від 13 лютого 2016 року про те, що він працює в ПАТ «Укренерготранс» з 11.03.2008 року, на даний момент займає посаду диспетчера, дохід за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року склав 119\~666, 97 грн. З наданої довідки вбачається, що аліменти з заробітної плати відповідача не утримуються. З копії рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 29.10.2014 року вбачається, що з [PERSON], [INFO] на утримання доньки [PERSON] 24.06.2004 року до повноліття на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітка, починаючи з 15.10.2004 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В\~ст. 51 Конституції України\~закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України\~- батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч.3\~СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191\~СК України\~- аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч.7, 8\~ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює та отримує регулярний дохід, відсутність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та на яких сплачує аліменти. Відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Але позивачка та її представник, який діє на підставі довіреності, не надали суду належних доказів з причини неотримання аліментів позивачкою на доньку [PERSON], [INFO]. Таким чином, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків, з огляду на те, що всупереч\~ст.60 ЦПК України\~позивачка не надала доказів на підтвердження того, що відповідач не сплачує аліменти за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 29.10.2014 року на утримання доньки [PERSON] 24.06.2004 року у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], 24.06.2004 року необхідно відмовити, так як дане питання вже вирішено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 29.10.2014 року. Відповідно до ч. 1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В порядку ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial