Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним\~ позовом 28.02.2018 року мотивуючи тим, що з 25.07.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні та виховується нею одноособово. Батько, відповідач у справі, ухиляється від утримання сина і добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, працездатний, інших осіб на утриманні не має, тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину в розмірі 1/4\~ частини всіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше як по 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, просила стягнути з відповідача на свою користь кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відповідач витрачає кошти на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться, а державної допомоги,\~ яку вона отримує на сина недостатньо для усіх життєвих потреб. Позивач [PERSON] подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі та задовольнити\~ позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на сина та коштів на її особисте утримання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25.07.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 23.02.2018 року, яке набрало законної сили 26.03.2018 ( а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження ( а.с. 6). Позивач разом із сином зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], що підтверджено довідкою Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 26.03.2018 року за № 1880 ( а.с. 8). Також, з матеріалів справи ( а.с. 5, 25,26) вбачається, що [PERSON], [INFO],\~ дійсно працює в Білоцерківському коледжі сервісу та дизайну, з 01.02.2017 року по 07.02.2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та з 01.01.2017 року по 01.01.2020 рік їй призначено допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. щомісячно. З матеріалів справи ( а.с. 13, 28,29) вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], здорова та працездатна особа, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~ 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний\~ розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ ніж\~\~ 50\~ відсотків\~ прожиткового\~ мінімуму\~ для\~ дитини відповідного\~ віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка\~ заробітку\~ (доходу)\~ матері,\~ батька,\~\~ яка\~\~ буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» дітей віком до 6 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує сина одноособово, відповідач є здоровим та працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає, проти стягнення з нього аліментів на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, не заперечує. Отже, суд приходить до висновку, що позов в даній частині підлягає до задоволення. Також, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь кошти на\~ особисте утримання та надала до суду докази: довідку про отримання державної допомоги, з якої вбачається, що вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради і їй призначена допомога при народженні дитини та довідку з місця роботи в якій зазначено, що вона з 01.02.2017 року по 07.02.2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, оскільки єдиний її дохід це допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, яка виплачується управлінням соціального захисту населення, відповідач в добровільному порядку дружину не утримує, проти стягнення коштів на утримання дружини не заперечує. Враховуючи вищезазначені обставини, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з 28.03.2018 року по 07.12.2019 року. На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved