Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її чоловіка залишилося спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається із: - земельної ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер 1825086201:07:002:0032) цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Меньківка, вул. Центральна, 93; - земельної ділянки площею 0,2626 га (кадастровий номер 1825086201:07:002:0033) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Меньківка, вул. Центральна, інших спадкоємців які мають право та претендують на спадкове майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач у попереднє судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги задовольнити повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народилась [INFO], уродженка с. Горбулів, Черняхівського району, Житомирської області, з 1983 року по даний час проживає в м. Києві. 07 січня 2016 року помер чоловік позивачки, [PERSON] у віці 63 років в м. Київ даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-БК № 359204 від 08.01.2016 року. Спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до ст. 1261 ЦК України, прийняла позивачка, як спадкоємиця за законом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього Київським міським приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу під № 5/2016 дані факти також підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45320535 від 05.10.2016 року. 05 жовтня 2016 року позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, де до складу спадкового майна увійшов цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н, с. Меньківка, вул. Центральна, 93 (даний факт також підтверджує вищевказаний витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.10.2016 року). Також, до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], з поміж всього іншого, увійшли дві земельні ділянки (на яких розташований зазначений вище будинок) загальною площею 0,5126 га, в т.ч.: 0,2500 га (кадастровий номер 1825086201:07:002:0032) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2626 га (кадастровий номер 1825086201:07:002:0033) для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Меньківської сільської ради в с. Меньківка по вул. Центральна, 93, Радомишльського району Житомирської області, які йому були надані в користування з подальшою безоплатною передачею у власність ще у 2015 році. Відповідно до вказаного рішення, покійний чоловік позивачки звернувся до землевпорядної організації для розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, яка в свою чергу почала виготовляти необхідні документи, а саме: виготовили кадастровий план земельних ділянок та присвоїли кадастрові номери, також визначили та погодили зовнішні межі даних земельних ділянок, тощо. Зазначені обставини стали підставою для того, що Меньківська сільська рада Радомишльського району Житомирської області своїм рішенням 2-ї сесії 7-го скликання від 25.11.2015 року № 14 вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передати безкоштовно у власність гр. [PERSON], земельні ділянки загальною площею 0,5126 га, в т.ч.: 0,2500 га (кадастровий номер 1825086201:07:002:0032) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2626 га (кадастровий номер 1825086201:07:002:0033) для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Меньківської сільської ради в с. Меньківка по вул. Центральна, 93, Радомишльського району Житомирської області. Та рекомендували йому звернутися до реєстраційної служби для отримання правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки. І саме коли чоловік позивачки підготував всі необхідні документи для реєстрації він помер. У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Проте набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки я, як спадкоємиця за законом не маю можливості через те, що відсутні правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки, адже мій чоловік - [PERSON], не встиг зареєструвати за собою право власності на вищевказані земельні ділянки так як помер, і саме дана обставина, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину. Тому нотаріусом мені було порекомендовано звернутись до суду з відповідною позовною заявою. У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Згідно листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Враховуючи, що у мого покійного чоловіка, [PERSON], виникло право стати власником вищевказаних земельних ділянок на підставі рішення Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 14 від 25.11.2015 року, й дане право існувало і на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті, (оскільки зазначене рішення не відмінено і не скасовано) то відповідно, воно входить до складу спадщини, а відповідно дає мені право визнати за собою в порядку спадкування право власності на вищевказані земельні ділянки. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса. Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved