Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що[INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0.12 га, розташованого за адресою : [ADDRESS]; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.30 га в с. Зайцеве Синельниківського району та земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.640 га, розташованої на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; мотоцикл МТ-10, 1982 року випуску та грошові заощадження. Під час життя, а саме 21.02.2008 року, її батько склав заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: належний йому житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами та присадибну земельну ділянку площею 0.12 га, які розташовані в [ADDRESS]; приватизовану земельну ділянку площею 0.30 га.; мотоцикл МТ-10, 1982 року випуску; усі грошові заощадження, заповів їй - [PERSON], а земельний пай площею 6.640 га, який розташований на землях Зайцівської сільської ради заповів її сестрі - [PERSON]. Після смерті їх батька у встановлений законом шестимісячний строк вона з сестрою звернулися до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вона, як спадкоємець, що прийняла спадщину, звернулася до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але 26.11.2013 року державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництваа обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0.12 га, розташовану в [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.30 га., розташовану в с. Зайцеве Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, було відмовлено у зв'язку тим, що в державному акті на право приватної власності на землю не вказана адреса, що є неналежним чином оформлення даного документа. У зв'язку з цим, позивач просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0.12 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.30 га, розташовану в с. Зайцеве Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти позовних вимог не заперечувала. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] Згідно заповіту від 21.02.2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження : належний йому житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами та присадибну земельну ділянку площею 0.12 га, які розташовані в [ADDRESS]; приватизовану земельну ділянку площею 0.30 га.; мотоцикл МТ-10-36, 1982 року випуску; усі грошові заощадження, заповів [PERSON], свій земельний пай площею 6.640 га, який розташований на землях Зайцівської сільської ради заповів [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП СВ № 004101, [PERSON] на підставі рішення Зайцівської сільської ради V сесії ХХІІ скликання від 08.12.1995 року передано уприватну власність земельну ділянку площею 0,42 га., яка розташован на території с. Зайцеве Зайцівської сільської ради та передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0.12 га. та ведення особистого підсобного господарства - 0.30 га. Згідно довідки виконкому Зайцівської сільської ради № 668 від 29.11.2013 року [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] з 1978 року по день смерті ( [INFO] ). На день смерті у будинку були зареєстровані : дочка - [PERSON], дочка - [PERSON] Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори від 26.11.2013 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що в державному акті на право приватної власності на землю не вказана адреса, а це є неналежним чином оформлення даного документа. В маріалах спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] містяться заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1,2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підствах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] було видано державний акт на право приватної власності на землю, серія ДП СВ № 004101, який 21.02.1996 року було зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 3901, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,12 га., що знаходиться в [ADDRESS]; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га., знаходиться в с. Зайцеве Зайцівської сільської ради. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217,1220,1221,1223,1225, 1235,1236,1268 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved