Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON], якому на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами під номером 16, розташований по [ADDRESS]. За життя, 22 січня 2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу вказаний будинок. Після його смерті відкрилася спадщина на майно покійного. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності покійного на спадкове майно. Позивач зазначила, що вона своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, не отримала свідоцтво у нотаріуса з поважних причин, тому просила визнати за нею право власності на спадкове майно покійного [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. У дане судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача, який діє в її інтересах на підставі довіреності подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Введенської сільської ради Саратського району Одеської області Чернишов Ю.І. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1217, 1268, 1269 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії актового запису про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Згідно копії заповіту, 22 січня 2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] [PERSON]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі, на день смерті спадкодавця є чинним (а.с. 6, ). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.8-14). Згідно виписки з книги погосподарського обліку Введенської сільської ради Саратського району Одеської області, довідки сільської ради, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 16, 20). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу за заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла від [PERSON]. Заява про прийняття спадщини за законом надійшла від племінника померлого [PERSON] (а.с. 25-27). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності [PERSON] на будинок з господарськими спорудами (а.с. 17). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач успадкувала житловий будинок з господарськими спорудами, що належав покійному. [PERSON], як спадкоємець за заповітом не відмовлялася від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті покійного, своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Не оформила спадщину у нотаріуса з поважної причини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно покійного [PERSON].

Outcome: approved