Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що працювала у відповідача на різних посадах, наказом від 12.05.2014 року № 66-к позивача звільнено з посади начальника планово-економічної групи 5 відділення за скороченням штату. В день звільнення відповідач не здійснив з позивачем повний розрахунок, видав копію трудової книжки та не повідомив письмово в день звільнення про суми, які належать позивачу при звільненні. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 16207,20 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що дійсно при звільненні позивача з нею не був проведений остаточний розрахунок у повному обсязі, повний розрахунок було здійснено 19.08.2014 року, крім того на підприємстві встановлений 2-денний робочий тиждень, а тому сума за час затримки виплати заробітної плати при звільненні по день фактичного розрахунку становить 4487,75 грн., яку не заперечувала стягнути на користь позивача, в іншій частині позовних вимог позов не визнала в зв'язку з недоведеністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ПАТ «АТ НДІРВ» з 30.09.1980 року по 12.05.2014 року, звільнена 12.05.2014 року за ст. 40 ч.1 КЗпП України (за скороченням штату працівників) наказом № 66-к від 12.05.2014 року. На підставі наказу директора № 138 від 28.10.2013 року встановлено 2-денний робочий тиждень, остаточний розрахунок проведено з позивачем 19.08.2014 року, таким чином кількість днів, які підлягають оплаті за весь час затримки розрахунку становить 29 робочих днів, а сума оплати за час розрахунку при звільненні становить 154,75 грн. (середньоденна заробітна плата) * 29 днів = 4487,75 грн., що підтверджується довідкою відповідача, розрахунковими листами, наказом (а.с.33-59). Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належних та допустимих доказів в обґрунтування суми оплати за затримку розрахунку при звільненні у розмірі, вказаному в позовній заяві, позивачем не надано, як і не надано доказів в обґрунтування спричинення моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню: в частині стягнення на користь позивача суми оплати за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 4487,75 грн., в іншій частині позовних вимог позов не підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial