Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , зазначивши, що їй та її синові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить вищевказана квартира. В даній квартирі зареєстрований, але не проживає її колишній чоловік, який з січня 2004 року за адресою реєстрації не проживає. Реєстрація місця проживання відповідача не дозволяє позивачу в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. З урахуванням наведеного суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з`явилася, позивач діюча на підставі доручення від імені третьої особи надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу та третій особі на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором міни від 05 квітня 1995 року, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності./а.с.10-12/ Згідно до відомостей з Відділу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян Департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №2577 від 03 червня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ./а.с.17/ Згідно до довідки ТОВ «ПБК «Акві-Буд» від 20.05.2020, [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації, а саме: [ADDRESS] , з січня 2004 року не проживає./а.с.13/ В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ній, тому позивач повинен сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сім`ї позивача, а саме колишнім чоловіком, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2\~ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 03.12.2003./а.с.14/ Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] у будинку судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з січня 2004 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved