Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2017 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, не надає належної та систематичної допомоги на утримання дитини та рпозивача, яка позбавлена можливості працювати, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в poзміpi 1/4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в розмірі 1 /6 частини з ycix видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву де просила проводили розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, подав суду заяву де просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2017 року /а.с.6/. Від цього шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 21.03.2018року, актовий запис № 389 /а.с.7/. Судом встановлено, що позивач та дитина зареєстровані і проживають за адресою : [ADDRESS] , а відповідач проживає окремо від дружини і дитини, за адресою : [ADDRESS] . Суд встановив, що позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею 3-ох річного віку. Позивач не має доходу та потребує матеріальної підтримки. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved