Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що житловий будинок, який знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 43 Іваничівського району був побудований [PERSON] та [PERSON] і кожному з них належало по 1/2 частині будинковолодіння. 4 липня 1997 року [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв чоловік [PERSON] 6 січня 2002 року помер [PERSON] Спадщину після його смерті прийняла підопічна позивача, внука померлого, [PERSON] Позивача було призначено опікуном над малолітньою [PERSON], оскільки вона була позбавлена батьківського піклування. В даний час [PERSON] не може отримати від Іваничівської держнотконтори свідоцтво про право на спадщину за законом на своє імя через відсутність правовстановлюючого документу про власність на житловий будинок у спадкодавця. На підставі вищенаведеного просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 43 Іваничівського району. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Представник Поромівської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує, щодо визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 43 Іваничівського району. Представник органу опіки та піклування Іваничівської РДА в судовому засіданні не заперечила щодо визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 43 Іваничівського району. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, представника органу опіки та піклування Іваничівської РДА, ознайомившись із наданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 43 Іваничівського району належав [PERSON] та [PERSON]. 4 липня 1997 року [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв чоловік [PERSON]. 6 січня 2002 року помер [PERSON] Враховуючи, що інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину після смерті [PERSON] не було, то у фактичне володіння спадковим майном вступила внучка останнього [PERSON] Відповідно до рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 15 травня 2006 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а.с. 11-12). Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 23 вересня 2010 року [PERSON] було також позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] (а.с. 13). Згідно рішень Виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15 червня 2006 року № 218 та від 21 жовтня 2010 року № 361 [PERSON] було встановлено опіку над малолітньою [PERSON] до досягнення нею повноліття (а.с. 16-17). Частиною 4 статті 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Таким чином, позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в с. Лежниця по вул. Центральній, 43 Іваничівського району.

Outcome: approved