Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем, 3огаль [PERSON], вона перебуває у шлюбі з 30 липня 2013 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 267. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], який народився 10 жовтня 2014 року. Сімейні відносини між нею і чоловіком не склалися по суті майже з самого початку спільного проживання. Кожен з них мав діаметрально проти\-лежні погляди на шлюб, сім'ю, з приводу чого в домі часто виникали сварки. Побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є основою шлюбу, у них не вийшло. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинилися між ними шість місяців тому. На протязі тривалого часу вона з чоловіком не проживають, не пов'язані спільним побутом. і не мають взаємних прав та обов'язків. За цей час ніхто з них не робив спроб відновити сімейні відносини. Вва\-жаю, що сім'я їх розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливо, так як це суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу їх син буде проживати разом з нею. Матеріаль\-ну допомогу на утримання дитини чоловік не надає, тому вона подала до суду позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Також нею подано до суду позов про поділ спільного майна подружжя. Шлюб розриває перший. У звязку з зазначеним просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №252365, згідно якого 30.07.2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]; копіє свідоцтва про народження [PERSON], 10.10.2014 року, серії І-КИ №519190. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені шість місяців тому, сторони проживають окремо. Шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved