Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 часина від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 1991 році між сторонами було укладено шлюб, а з 2007 року сторони не проживають разом. Від даного шлюбу, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач, який проживає окремо і не виконує свого обов'язку щодо виховання та утримання доньки, хоча має змогу це робити. Оскільки відповідач відмовляється сплачувати аліменти добровільно, позивач змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач не заперечує проти часткового задоволення позову і просить суд призначити аліменти у розмірі ? частина від його заробітку. В іншому - відповідач визнає позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення коштів за рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і при його визначенні, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні досліджено свідоцтво про народження [PERSON], з якого вбачається, що дитина є неповнолітньою і її батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач). (а.с. 3) Зі свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували у шлюбі до 14.03.2007 року. (а.с. 4) З довідки Карлівської міської ради від 30.04.2014 року вбачається, що на даний момент [PERSON] має іншу сім'ю. (а.с. 5) Сторонами в судовому засіданні не заперечується, що на даний час неповнолітня донька проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні, а тому така обставина не потребує доказування. В судовому засіданні позивач не обґрунтувала розмір аліментів, що їх просить стягнути з відповідача, а саме 1/3 частину заробітку відповідача. Суд вважає обґрунтованим стягнення аліментів у розмірі ? частина доходу відповідача на утримання однієї неповнолітньої дитини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Суд вважає доцільним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частина доходу останнього, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК, враховуючи положення ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача також має бути стягнуто на користь держави судовий збір, що становить 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial