Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 05.04.2017 року між нею та [PERSON] укладено договір дарування частки домоволодіння, зокрема, 1/2 частку у праві власності на домоволодіння №117, розташованого за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська. Позивач прийняла вказане домоволодіння у дар. Відповідач понад два роки у вказаному будинку не проживає, особисті речі її відсутні. [PERSON] не вирішила питання зняти себе з реєстрації з реєстрації місця проживання. В утриманні жила відповідач участі не приймає, кошти за житлово-комунальні послуги не надає. У звязку з цим, позивач просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодінням №117 по вул.Перекопській в м.Херсоні, позбавивши [PERSON] права користування вказаним житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не зявились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до посвідки на постійне проживання серії СМ №016869, виданої 14.12.2012 року ГУМВС України в Сумській області, [PERSON] громадянка [PERSON] Федерації, проживає в м.Суми. Згідно договору дарування частки домоволодіння від 15.04.2017 року, [PERSON] належить 1/2 частина домоволодіння №117, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська. Відповідно до акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 09.10.2017 року, за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 117, починаючи з березня 2016 року [PERSON] фактично не проживає. Згідно довідки №485 від 09.10.2017 року, виданої головою органу самоорганізації населення квартального комітету №5, [PERSON] за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 117 зареєстрована, але не проживає. Із заяви та довіреності серії 23АА6828342 від 14.06.2017 року, посвідченої нотаріусом, вбачається, що [PERSON] не заперечує проти зняття її з реєстраційного обліку за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 117. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved