Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину додаткових витрат в сумі 4201,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2005 року по 14.12.2017 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з позивачем. Відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання своїх дітей, не сплачує аліменти, не компенсує додаткових витрат та не вчиняє ніяких дій для забезпечення виконання покладеного обов'язку з піклування про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначила, що діти постійно хворіють та лікування здійснюється регулярно у відповідності до виникнення загострень. Також, такі захворювання потребують постійних профілактично-лікувальних курсів - плеопатичного лікування, фонофорез з вітаміном «Є» і електро-стимуляцію. Діти потребують постійного та системного лікування, забезпечення їх медичними оптичними засобами - окуляри, лінзи, а позивач має невисокий рівень доходу, що створює труднощі у досягненні лікувальних цілей. Крім того, з метою загального розвитку, діти з 2010 року займаються у танцювальному гуртку хореографічний колектив «Едем», беруть участь в танцювальних конкурсах, займають призові місця, представляють талановиту молодь України на міжнародних конкурсах. Для участі у конкурсі позивач проводить оплату внеску учасника, оплачує пошиття костюму, проїзд та проживання тощо. Діти є членами туристичного гуртка «Блудний грунь», активно займаються туризмом, ходять у походи. Діти проявляють таланти у малюванні, приймають участь у конкурсах, [PERSON] проводила персональну виставку художніх робіт, діти займаються у художній студії; приймають участь у міжнародних інтерактивних конкурсах з природознавства, математики, англійської мови, української мови ім. П. Яцика та займають призові місця. [PERSON] рекомендовано користуватися окулярами для далі. Обстеження, підбір окулярів, лінз проводилися у лікувально-діагностичному кабінеті «Оптика плюс», що у м. Біла Церква. Було здійснено ряд замовлень на ім'я [PERSON], а саме: №10712 - термін виготовлення 20.07.2017 року на суму 1432,00 грн.; №10767 - термін виготовлення 24.07.2017 року на суму 570,00 грн.; №1047 - термін виготовлення 19.03.2016 року на суму 750,00 грн.; №6113 - термін виготовлення 12.12.2014 року на суму 680,00 грн. Замовлення на ім'я [PERSON]: №10714 - термін виготовлення 20.07.2017 року на суму 790,00 грн.; №1990 - термін виготовлення 13.04.2013 року на суму 280,00 грн.; №172 - термін виготовлення 11.01.2012 року на суму 240,00 грн. Згідно замовлень та доданих до них фіскальних чеків, позивачем понесено витрати на загальну суму 4742,00 грн. Позивачем проведено обстеження дітей в Інституті травматології та ортопедії НАМН України. Лікарем-ортопедом [PERSON] у довідці від 16.04.2018 року рекомендовано використання індивідуального взуття та устілок. У зв'язку із проведеним обстеженням позивачем понесено витрати на оплату благодійної допомоги, що була внесена на рахунок інституту у сумі 190,00 грн. Згідно товарних чеків від 16.04.2018 року позивачем витрачено 2660,00 грн. на придбання дітям двох пар взуття ортопедичного «ОРТЕКС». Отже, загальна сума додаткових витрат на дітей, яка підлягає стягненню з відповідача складає 4201,00 грн. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12.04.2018 року було задоволено клопотання представника позивача про забезпечення доказів. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача та відповідача про призначення справи до розгляду у судовому засіданні та в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.05.2018 року було задоволено клопотання відповідача про забезпечення доказів. Від відповідача, в установлений ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року строк надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити посилаючись на те, що він ще до подачі позову добровільно виконував свій обов'язок щодо утримання двох дітей, сплачував аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дітей. Сплата (відрахування) вищевказаних аліментів на користь позивача на утримання двох дітей із заробітної плати, підтверджується виданими Національною академією внутрішніх справ звітами про здійснення відрахування та виплати за основним місцем роботи та за сумісництвом відповідача за період з 16.02.2018 року по 30.04.2018 року. Щодо стягнення додаткових витрат зазначив, що він також сплачує кошти на фізичний, духовний та моральний розвиток своїх дітей та намагається з ними спілкуватися та зустрічатися частіше, щоб діти не відчували себе самотніми та без батьківської підтримки. Після розірвання шлюбу, відповідач здійснює проплати за заняття дітей у танцювальному гуртку хореографічний колектив «Едем», що підтверджується квитанціями ПриватБанк від 23.12.2017 року, 09.01.2018 року, 26.01.2018 року. Крім того, діти займаються англійською мовою з приватним вчителем на постійній основі та після розірвання шлюбу відповідач продовжує сплачувати за вказані заняття, що підтверджується квитанціями ПриватБанк від 09.01.2018 року, 08.02.2018 року, 03.03.2018 року. Також, відповідач приймає активну участь в організації для дітей цікавої дозвільної програми, а саме 02.01.2018 року відповідач разом з дітьми ходив на різдвяне шоу «ВАРТОВІ МРІЇ» на яке купував 4 білети вартістю 1526,00 грн. 03.01.2018 року відповідач разом з дітьми ходив на головну циркову ялинку «НОВОРІЧНА ФАНТАЗІЯ», на яку також купував білети вартістю 630,00 грн. Відповідач здійснює поповнення мобільних телефонів дітей, що підтверджується квитанціями ПриватБанк від 23.12.2017 року, 28.01.2018 року, 19.02.2018 року. Вважає, що він компенсує додаткові витрати у повному обсязі, а тому просив відмовити в цій частині позовних вимог. Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2005 року по 14.12.2017 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.02.2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві та серії [NUMBER] від 09.01.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві сторони мають дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Малолітні діти сторін після розірвання шлюбу залишились проживати разом з позивачем. Як зазначила позивач, відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання своїх дітей, не сплачує аліменти, не компенсує додаткових витрат та не вчиняє ніяких дій для забезпечення виконання покладеного обов'язку з піклування про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, у зв'язку із чим просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Однак, зазначені твердження позивача не відповідають дійсності, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Встановлено, що 13.02.2018 року відповідач подав заяву за місцем роботи, а саме до Національної академії внутрішніх справ, де відповідач працює викладачем за основним місцем роботи та за сумісництвом, про сплату (відрахування) аліментів на користь позивача на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі цієї заяви і до досягнення повноліття дітей. Сплата (відрахування) вищевказаних аліментів на користь позивача на утримання двох дітей із заробітної плати, підтверджується, виданими Національною академією внутрішніх справ звітами про здійснення відрахування та виплати за основним місцем роботи та за сумісництвом відповідача за період з 16.02.2018 року по 30.04.2018 року. 26.02.2018 року відповідач [PERSON] подав заяву до Головного управління ПФУ в м. Києві про сплату (відрахування) аліментів на користь позивача на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини отриманої пенсії щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі цієї заяви і до досягнення повноліття дітей. Сплата (відрахування) вищезазначених аліментів на користь позивача на утримання двох дітей із пенсії, підтверджується виданою довідкою Головного управління ПФУ у м. Києві №1387 від 25.04.2018 року. Таким чином, відповідач ще до подачі позовної заяви добровільно виконує свій обов'язок щодо утримання двох дітей, сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а тому твердження позивача сточено того, що відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів не відповідають дійсності. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, передбачені законом обставини, а також те, що відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття щомісячно. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь 1/2 частину додаткових витрат на дітей в сумі 4201,00 грн., то слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дітей, позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] витрати пов'язані з обстеженням, підборів окулярів, лінз, проходженням амбулаторного курсу плеопатичного лікування, фонорез та електро-стимуляції, придбання ортопедичного взуття. Встановлено, що згідно медичного висновку від 06.04.2016 року Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова, малолітній [PERSON] рекомендовано носити окуляри, у зв'язку із чим було здійснено ряд замовлень, а саме: №10712 термін виготовлення 20.07.2017 року на суму 1432,00 грн., №10767 термін замовлення 24.07.2017 року на 570,00 грн., №1047 термін виготовлення 19.03.2016 року на суму 750,00 грн., №6113 термін виготовлення 12.12.2014 року на суму 680,00 грн. Малолітній [PERSON] також рекомендовано користуватися окулярами для далі. Обстеження, підбір окулярів, лінз проводилися у лікувально-діагностичному кабінеті «Оптика плюс», у м. Біла Церква, у зв'язку із цим також було здійснено ряд замовлень: №10714 термін виготовлення 20.07.2017 року на суму 790,00 грн., №1990 термін виготовлення 13.04.2013 року на суму 280,00 грн., №172 термін виготовлення 11.01.2012 року на суму 240,00 грн. Таким чином, згідно замовлень та фіскальних чеків позивачем понесено витрати на загальну суму 4742,00 грн. (а.с. 29-48). Також встановлено, що з 01.10.2017 року по 13.10.2017 року малолітні [PERSON] та [PERSON] проходили обстеження у консультативній клініці Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 49/51, що підтверджується копіє медичних висновків (а.с. 18-19). Згідно зазначених висновків [PERSON] та [PERSON] було проведено амбулаторно курс плеопатичного лікування, фонофорез з вітаміном «Є» і електро-стимуляцію. Витрати, що понесені позивачем на зазначені процедури складають 1000,00 грн. Крім того, позивачем проведено обстеження дітей в Інституті травматології та ортопедії НАМН України. Лікарем ортопедом-травматологом [PERSON] у довідці від 16.04.2018 року рекомендовано використання індивідуального взуття та устілок. У зв'язку із проведеним обстеженням позивачем понесено витрати на оплату Благодійної допомоги, що була внесена на рахунок інституту в сумі 190,00 грн. Згідно товарних чеків від 16.04.2018 року, наданих ФОП [PERSON] позивачем витрачено 2660,00 грн. на придбання дітям двох пар взуття ортопедичного «ОРТЕКС» модель Т-25 та трьох пар устілок ортопедичних ПО-1. Отже, загальна сума додаткових витрат на дітей, що були понесені позивачем становить 8402,00 грн. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості,

Outcome: partial