Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 04 жовтня 2003 року [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр № 3692, в якому вона заповіла позивачу належний їй сертифікат серії РН № 740471 на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Мирний» села Сінне в Балтському районі Одеської області, як такого, що дає позивачу право на спадкування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1177 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120688200:01:001:0447 на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 016292, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2012 року № 790/А-2012 на імя [PERSON], стверджуючи, що її мати [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в КСП «Мирний» на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 740471. За свого життя, 04 жовтня 2003 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр № 3692, в якому вона заповіла [PERSON] належний їй сертифікат серії РН № 740471 на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Мирний» села Сінне в Балтському районі Одеської області. У вересні 2012 року [PERSON] замість сертифікату на право на земельну частку (пай) отримала на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 016292, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2012 року № 790/А-2012, але, після цього змін до заповіту вона не внесла, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і власне земельною ділянкою згідно державного акту на право власності на земельну ділянку не існує. 07 лютого 2017 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла її дочка позивач [PERSON], яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що у заповіті допущені помилки у формулюванні змісту розпорядження (предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а предметом спадкування фактично є земельна ділянка). Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, заперечень до заявлених вимог не має, просить справу розглянути за її відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в КСП «Мирний» на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 740471, вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] 04 жовтня 2003 року заповіла своїй дочці позивачу [PERSON] (заповіт посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр № 3692), заповіт ніким не змінено і не скасовано, у вересні 2012 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 016292, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2012 року № 790/А-2012, але, після цього вона, по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і власне земельною ділянкою згідно державного акту на право власності на земельну ділянку не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань вона не змінювала і не скасовувала, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, вона не могла передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажала настання таких наслідків, в іншому випадку вона б скасувала заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Після смерті [PERSON], померлої 07 лютого 2017 року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла її дочка позивач [PERSON], яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що у заповіті допущені помилки у формулюванні змісту розпорядження (предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а предметом спадкування фактично є земельна ділянка). Згідно зі\~ст.1256 ЦК України\~тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~ст. 213 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 2\~ст. 213 ЦК України\~зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому, частина 2\~ст. 213 ЦК України\~не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.\~\~ Таким чином, шляхом оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку, що заповіт, складений 04 жовтня 2003 року [PERSON] на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 740471, поширюється і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1177 га, кадастровий номер 5120688200:01:001:0447, розташовану на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 016292, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2012 року № 790/А-2012 на імя [PERSON], що вказані вище обставини підтверджуються зібраними в матеріалах справи доказами, у тому числі ксерокопіями паспорту, заповіту, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 016292, свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, про смерть, довідкою приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 445/02-14 від 31.07.2017 року щодо надання відомостей по спадковій справі та ін. На підставі викладеного,

Outcome: approved