Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, який розірвано. Від шлюбу у сторін народилась дитина, яка проживає з нею, знаходиться на її утриманні, повнолітня дитина навчається у навчальному закладі. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення навчання дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на ухилення відповідача від матеріальної підтримки сина. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість позову, безкоштовність навчання дитини. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.07.2011 року, що підтверджується рішенням суду, відмітками у паспорті. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, паспортом. Повнолітній син сторін проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, навчається у навчальному закладі, що підтверджується довідками. Позивач не працює, що підтверджується трудовою книжкою. Відповідач має постійне місце роботи, працює заступником головного інженера підприємства по обслуговуванню житла Української міської ради, що визнається сторонами. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням передбачених ст.182 СК України обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, оскільки відповідач має регулярний заробіток, спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання. При суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки під час судового розгляду не встановлено обставин, які б вказували на мінливість та нерегулярність доходу відповідача, тому аліменти слід стягнути в частині від заробітку. Суд вважає достатнім для забезпечення потреб дитини розмір аліментів на рівні ? частки від заробітку щомісячно. Заперечення відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі, доводи про безкоштовність навчання дитини у школі не мають правового значення, оскільки положення ст. 199 СК України не пов'язують обов'язок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини із оплатністю чи безоплатністю її навчання. Інших суттєвих для вирішення спору обставин, які б передбачались законом і впливали на надання правової оцінки спору, відповідач не повідомив. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача повністю.

Outcome: partial