Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуванних аліментів. При цьому, вона зазначає, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2011 року стягнуто на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн., щомісячно, до повноліття дитини. На даний час зазначеного розміру аліментів в твердій грошовій сумі недостатньо для утримання дочки, її повноцінного духовного та фізичного розвитку, а тому, вона просить змінити розмір аліментів і визначити його у розмірі 1109 грн. щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Позивач надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка була направлена за зареєстрованим місцем проживання, однак повернулась з відміткою пошти: «відсутністю адресата вдома». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2011 року по справі №2-3801/11 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2218 грн., а передбачений ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів, який повинен сплачувати відповідач становить 1109 грн. 00 коп., що є на 659 грн. 00 коп. менше ніж за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у даному випадку є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки дійсно розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивачки, є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, не відповідає вимогам закону, і крім того, у зв`язку з ростом цін на комунальні послуги, продукти тощо у позивачки значно погіршився матеріальний стан. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач ніяких заперечень та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову суду не надав. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме: в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн. і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014, № 6-143цс13, і відповідно до вимог ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України. Крім того, відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути зміненим за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved