Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач не надає допомогу на утримання сина і ухилятися від її надання, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, посилаючись не надання відповідачем допомоги на утримання сина, ухилення від надання допомоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 700 грн., посилаючись на відсутність офіційних джерел доходу та неможливість сплачувати аліменти у визначеному позовом розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 року по 02.10.2011 року, що підтверджується рішенням Обухівського районного суду Київської області. Сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 22.08.2016 року. Відповідач не має офіційного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід в середньомісячному розмірі 2000 грн., що визнається сторонами. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в грошовій сумі. Батько дитини - відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч вона цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідач не має регулярного заробітку, але зобовязаний і спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що позовні вимоги недостатньо обґрунтовані, під час розгляду справи відповідач довів неспроможність сплачувати аліменти у передбаченому позовом розмірі. Суд вважає можливим визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі на рівні половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки сторони мають рівні обовязки щодо утримання дитини, сторони спільно зобовязані забезпечити дитині рівень життя не менше встановленого законом прожиткового мінімуму, при цьому доказів наявності у відповідача достатнього рівня доходів суду не представлено, а надані суду документи не вказують з достатнім рівнем переконливості на рівень доходів відповідача. На момент вирішення спору половина від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини відповідного віку становить 1531 : 2 = 765 грн. 50 коп., тому слід стягнути з відповідача аліменти саме в такому розмірі. Заперечення відповідача проти позову суд вважає недостатньо обґрунтованими, оскільки доводи про недостатній рівень доходу не можуть слугувати підставою для звільнення батька від передбаченого законом обовязку утримувати дитину до її повноліття, а розмір коштів, які відповідач, з його слів, має змогу сплачувати без дотримання регулярної періодичності не забезпечує мінімальних потреб дитини. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial