Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, та зазначила, що [INFO] в м.Сквира Київської області помер її батько [PERSON]. За життя спадкодавець заповіт не склав. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом крім позивача є відповідачі по справі - [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (син спадкодавця). Відповідно до ст.1269 ЦК України позивач прийняла спадщину у шестимісячний строк після смерті спадкодавця, про що свідчить інформаційна довідка приватного нотаріуса [PERSON] від 17.05.2013 року про заведення спадкової справи (номер у спадковому реєстрі 54488297, спадкодавець -[PERSON]). Спадкове майно складається з: - 2-х кімнатної квартири загальною площею 53.5 кв.м. по [ADDRESS] яку спадкодавець придбав в 1999 році до шлюбу з відповідачем - [PERSON]. - 1/2 частини нежитлового приміщення (складу-котельної) загальною площею 137.7 кв.м. по [ADDRESS], на яке спадкодавець отримав право власності в шлюбі з відповідачем - [PERSON]; -1/2 частини легкового автомобіля марки «SSANG JONG REXTON», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], що придбаний у шлюбі з відповідачем - [PERSON]; -1/2 частини причіпа до легкового автомобіля марки МАЗ-8114, 1988 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], що придбаний у шлюбі з відповідачем - [PERSON]. 11 жовтня 2013 року представником позивача була направлена відповідачам пропозиція про надання нотаріусу документів для оформлення спадщини, що підтверджується копією, пропозиції, описом вкладення, поштовим фіскальним чеком, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачі на пропозицію не відреагували, необхідні документи до нотаріальної контори не подали, вважають, що між ними і позивачем існує майновий спір щодо спадкового майна. У зв'язку з вищевказаним, позивач звернулась до суду для вирішення майнового спору та відповідно до змінених позовних вимог просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на її частку у спадковому майні, що складається з : -1/3 частини 2-х кімнатної квартири загальною площею 53.5 кв.м. [ADDRESS]; -1/6 частини нежитлового приміщення (складу-котельної) загальною площею 137.7 кв.м. по [ADDRESS]; -1/6 частини легкового автомобіля марки «SSANG JONG REXTON», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]; -1/6 частини причіпа до легкового автомобіля марки МАЗ-8114, 1988 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, при цьому пояснивши, що позивач, користуючись своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 1273 ЦК України в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, відмовилась від прийняття належної їй спадщини за законом, після смерті її батька [PERSON] Відповідну заяву посвідчено 19 квітня 2013 року приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 612. Вказаний факт, підтверджується наявною в матеріалах справи заявою та не заперечується позивачем. Як вбачається із заяви про відмову від спадщини від 19 квітня 2013 року її написання було волевиявленням позивача, зміст заяви є зрозумілий і будь-якого роз'яснення не потребує. Дана заява була прочитана позивачем, схвалена нею та власноручно підписана, про що свідчить відповідний посвідчувальний напис та не заперечується позивачем. 16 травня 2013 року позивачем складена заява про прийняття належної їй спадщини за законом та по будь-яких заповітах, складених на її ім'я. Відповідну заяву посвідчено 16 травня 2013 року приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 698. При цьому, на думку відповідачів, подавши у строк, встановлений для прийняття спадщини, заяву про відмову від належної їй спадщини за законом, після смерті батька, позивачка безумовно, беззастережно та добровільно позбавила себе права на дану спадщину. Твердження позивачки про те, що подана нею заява про прийняття спадщини відмінила всі попередні заяви щодо відмови від спадщини після смерті її батька, на думку відповідачів не ґрунтується на вимогах закону, оскільки позивач не входить до кола спадкоємців померлого та не є особою яка має право на спадкове майно, оскільки відмовилась від спадщини і дана відмова в установленому законом порядку не відкликана, як і не визнана судом недійсною. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сквира Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції (а.с. 23). За життя спадкодавець заповіт не склав. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є позивач - [PERSON] (дочка спадкодавця) та відповідачі по справі - [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (син спадкодавця). Відповідач [PERSON] з 14 травня 2002 року перебувала в шлюбі із спадкодавцем по день його смерті. Родинні відносини позивача та відповідачів по справі із спадкодавцем підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з 2-х кімнатної квартири загальною площею 53.5 кв.[ADDRESS]; 1/2 частини нежитлового приміщення (складу-котельної) загальною площею 137.7 кв.м. по [ADDRESS]; 1/2 частини легкового автомобіля марки «SSANG JONG REXTON», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]; 1/2 частини причіпа до легкового автомобіля марки МАЗ-8114, 1988 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Склад спадкового майна та належність спадкодавцю вказаного майна на момент смерті підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. 19 квітня 2013 року, позивач, в шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, відмовилась від прийняття належної їй спадщини за законом, після смерті її батька [PERSON] Відповідну заяву посвідчено 19 квітня 2013 року приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 612 (а.с. 37) 16 травня 2013 року позивачем, також в шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, подана заява про прийняття належної їй спадщини за законом та по будь-яких заповітах, складених на її ім'я, після смерті її батька [PERSON] Відповідну заяву посвідчено 16 травня 2013 року приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 698. Відповідно до змісту вказаної заяви позивач відмінила свою попередню заяву щодо відмови від спадщини після смерті свого батька [PERSON] (а.с. 68). 11 жовтня 2013 року представником позивача була направлена відповідачам пропозиція про надання нотаріусу документів для оформлення спадщини, що підтверджується копією, пропозиції, описом вкладення, поштовим фіскальним чеком, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 26-29). Відповідачі на пропозицію не відреагували, необхідні документи до нотаріальної контори не подали, вважають, що між ними і позивачем існує майновий спір щодо спадкового майна. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представниківн, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України визначено, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.6 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно частини 2 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що лише у разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 68), позивач, в шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, скористалась правом передбаченим ч.6 ст. 1273 ЦК України, щодо відкликання раніше поданої відмови від прийняття спадщини, що прямо зазначено в тексті її заяви від 16 травня 2013 року, що посвідчена приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована за № 698. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 214 ЦК України особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитись від нього, якщо інше не встановлено законом. Частиною третьою цієї ж статті визначено, що відмова від правочину вчиняється в такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Як вбачається із заяви позивача від 16 травня 2013 року її написання було волевиявленням позивача, зміст заяви є зрозумілий і будь-якого роз'яснення не потребує. Особа заявника встановлена, її дієздатність перевірена. Заявник, маючи необхідну дієздатність та розуміючи значення свої дій власноручно підписала вказану заяву. Вказана заява посвідчена в установленому законом порядку приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 698. Таким чином, суд вважає, що позивач в установленому законом порядку відкликала раніше подану нею відмову від прийняття спадщини та відновила своє право на спадкування після смерті батька [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, відповідачами не заявлено будь-яких позовних вимог, щодо оскарження дій приватного нотаріуса Сквирського районного нотаріального округу [PERSON] при посвідченні заяви позивача від 16 травня 2013 року та заведенні спадкової справи (реєстрації заяви позивача про прийняття спадщини). Також, судом не вставлено будь-яких порушень «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 чи іншого законодавства з боку приватного нотаріуса Сквирського районного нотаріального округу [PERSON] при вчиненні вищевказаних нотаріальних дій. Також, ст.ст. 10, 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідачами не надано до суду будь-яких доказів, що можуть підтвердити їх доводи щодо не відкликання позивачем в установленому законом поряду заяви про відмову від спадщини. Таким чином, відповідачі не виконали вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то вимоги щодо відшкодування судового збору в сумі 1763 грн., також підлягають задоволенню згідно ст.88 ЦПК України, шляхом стягнення його з відповідачів, солідарно.

Outcome: approved