Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позову зазначено: Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утримані. Самостійно утримувати дитину позивачу складно, вона вважає, що батько зобов`язаний також приймати участь у вихованні та утриманні дитини. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в ПП « Аіст» та отримує заробітну плату. Тому, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Також просила суд сплату судового збору покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він згоден на сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не згоден, щоб судові витрати покладалися на нього. Приймаючи до уваги пояснення обох сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12.05.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] являється сином [PERSON] та [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні дитина [PERSON] , 2020 року народження після розлучення позивача та відповідача проживає разом із матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований та не заперечував проти обраного позивачкою способу стягнення аліментів, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб стягнення аліментів в частці від заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина, суд враховує положення статті 182 СК України, позицію сторін та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення статті 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, відповідно до положень статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Outcome: approved