Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останньої відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 55715 грн та моральної шкоди у розмірі 5000 грн, а також стягнути судові витрати. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] та 07 серпня 2018 року, повернувшись додому, вона побачила залиття своєї квартири. Зазначає, що вона звернулася до квартири [ADDRESS] , яка знаходиться зверху, та зрозуміла, що залиття було саме звідти. Відповідач є власником даної квартири, однак після спілкування з нею, позивачу було відмовлено у відшкодуванні нанесеної матеріальної шкоди. Потім позивач звернулася до КП «Жилсервіс-2», яким було затверджено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Відповідно до звіту про оцінку розміру майнової шкоди від 21 серпня 2018 року №18-08, вартість нанесеної позивачу шкоди складає 55715 грн з урахуванням ПДВ. З огляду на отримані пошкодження приміщення потребує невідкладного поточного ремонту. Посилається на те, що постійний незникаючий запах вологого вапна та інших зіпсованих матеріалів, оздоблення квартири викликають загострення хвороби та погіршення стану дитини позивача, що гнітить її та завдає моральної шкоди. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 04 березня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву, згідно якого вважає, що наданий позивачем звіт про оцінку розміру майнової шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири, не може слугувати доказом, оскільки не вказано, яке майно є знищеним, а яке - пошкодженим. Крім того, звіт не містить конкретного переліку й вартості робіт та матеріалів, необхідних для відновлення його майна. Також дана інформація відсутня у договірній ціні на ремонтні роботи після затоплення, а тому вважає, що такі документи не можуть бути достатніми доказами, які беззаперечно підтверджують вартість нанесеної шкоди. Зауважує, що сума моральної шкоди завищена та справедливим буде розмір у сумі 1921 грн (прожиткового мінімуму на дорослу людину на початок 2019 року). Тому вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме в частині матеріальної шкоди стягнути розмір збитків відповідно до висновку судово-будівельної експертизи, а моральну шкоду у розмірі 1921 грн. 04 квітня 2019 року позивачем надано суду відповідь на відзив, в якій вона вказала, що звіт про оцінку розміру майнової шкоди складений фахівцем, в ньому наведені всі необхідні дані, які становлять ціну кожного матеріалу, містить дані щодо визначення розміру майнової шкоди, дані щодо вартості шкоди також аргументовані. Крім того, зазначає, що представником відповідача [PERSON] не аргументовано, чим саме передбачено рамки суми моральної шкоди у вказаному ним розмірі 1921 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року провадження у цивільній справі поновлено у зв`язку з поверненням експертизи без виконання. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2019 року призначено в справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року провадження у цивільній справі поновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку №5482-19 будівельно-технічної експертизи. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Норочевський О.О. заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем, у порушення норм ч.1 ст.1192 ЦК України, не надано доказів на підтвердження понесених витрат, тому встановити розмір майнової шкоди не можливо. Додатково зазначив, що проти стягнення моральної шкоди не заперечує, однак у розмірі 1921 грн. Вислухавши позивача та представника відповідача [PERSON] , а також дослідивши наявні письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.46, 74-76). Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 61,72-73,81). Актом про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07 серпня 2018 року, затвердженого заступником директора КП «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР, встановлено, що вночі 03 серпня 2018 року в будинку [ADDRESS] відбулося залиття з квартири [ADDRESS] , а саме: у коридорі - сліди залиття на стінах та шпалерах по всій площі ? 10 кв.м., відшпарування шпалер /- 5 кв.м.; у кухні - стеля 3 кв.м.; у кімнаті №1/9,7кв.м./ - сліди залиття на стелі та шпалерах ? 15 кв.м.; у кімнаті №2/15,7кв.м./ - натяжна стеля 15,7 кв.м., стіни 30 кв.м., відшпаруваня шпалер 5 кв.м. Причиною аварії, що трапилась, є зірвання фільтру очищення води на мережі холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] (а.с.37). Факт пошкодження майна позивача також підтверджується звітом про оцінку розміру майнового збитку, який спричинено в результаті залиття квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яким встановлено, що розмір спричинених позивачу збитків складає 55715 грн з урахуванням ПДВ (а.с.7-36). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №5482-19, складеного 24 грудня 2019 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, у зв`язку із тим, що в квартирі виконані ремонтно-відновлювальні роботи та в матеріалах справи відсутня повна інформація про тип, вид опоряджувальних покриттів (які були пошкоджені внаслідок залиття), відсутні якісні фото об`єкту дослідження, відсутня повна інформація щодо фізичного стану опоряджувальних покриттів на час залиття, то експерту не надається за можливе визначити розмір завданої матеріальної шкоди квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , унаслідок її залиття (а.с.150-154). Судом також встановлено, що позивач зверталася до відповідача з вимогою про відшкодування майнової шкоди в досудовому порядку, яка залишися без реагування (а.с.38-44). Вирішуючи позовні вимоги, судом враховується наступне. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, позивач на підставі ст.ст.22, 1192 ЦК України має право на відшкодування йому майнової шкоди, яка визначається загальною ринковою вартістю прямих збитків. Також судом враховується, що відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч. 1 ст. 177 Житлового кодексу, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих примішень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, додержувати правил утримання жилого будинку. Отже, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що завдання шкоди позивачу знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправомірною бездіяльністю відповідача, який не вживав належних заходів з підтримання в належному стані інженерного обладнання та комунальних мереж, що потягло залиття квартири позивача. У зв`язку з вищевикладеним, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-168цс13 від 12 лютого 2014 року, згідно якого до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Так, за приписами ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1166 ЦК України закріплює презумпцію вини заподіювача шкоди, оскільки за умови доведення самого факту завдання шкоди, її розміру, протиправності дій (бездіяльності) заподіювача шкоди та причинного зв`язку між шкодою та такими діями (бездіяльністю), саме на заподіювача шкоди покладається доведення відсутності його вини, як підстави звільнення від її відшкодування. Наданими позивачем доказами було доведено наявність майнової шкоди, протиправність бездіяльності відповідача, як заподіювача такої шкоди, та наявність причинного зв`язку між шкодою та бездіяльністю відповідача. Доводи представника відповідача [PERSON] з приводу того, що позивачем не доведено розмір понесеної нею матеріальної шкоди до уваги не приймається. Доказів тому, що розмір понесеної позивачем матеріальної шкоди має інший розмір, аніж той, що вказаний у звіті ФОП [PERSON] , відповідачем та її представником суду [PERSON] суду не надано. Крім того, судом враховується, що позивач, враховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи №5482-19, в судовому засіданні повідомила, що має якісні фото об`єкту дослідження та може їх надати експерту, але представник відповідача [PERSON] розпорядився своїми процесуальними правами на власний розсуд та повторно не заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи на доведення своєї позиції. Таким чином, доводи відповідача та представника відповідача [PERSON] про те, що звіт про оцінку розміру майнової шкоди позивача є неналежним доказом, судом не приймаються до уваги як безпідставні. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним факт наявності вини відповідача у завданні майнової шкоди позивачу та відсутності визначених законом підстав для звільнення від їх відшкодування. Таким чином, відповідач, на підставі ст. 1166 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану майнову шкоду в повному обсязі, а тому позовні вимоги, в частині відшкодування заподіяної майнової шкоди, підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд виходить з того, що в судовому засіданні був доведений факт завдання моральної шкоди позивачу, адже сам факт пошкодження майна особи вже є свідченням того, що власник майна зазнав у зв`язку з цим душевних страждань. Так, за ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням вищевикладених обставин та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є надмірним, а тому необхідним та достатнім є розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 2000 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за звернення до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 704,80 грн, за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 281,92 грн (704,80*2000/5000), що разом складає 986,72 грн (а.с.5-6). Витрати понесені позивачем на проведення оцінки у розмірі 1200 грн стягненню з відповідача не підлягають, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження їх сплати. Наданий позивачем рахунок на її ім`я щодо необхідності сплати нею послуги ФОП [PERSON] щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт по відновленню внутрішнього оздоблення, пошкодження від заливу квартири не свідчить про понесення позивачем таких витрат (а.с.36). Інші витрати, які позивач просила стягнути з відповідача на свою користь, а саме поштові витрати на спрямування відповідачу до звернення до суду вимоги про відшкодування шкоди, відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, не належать, а тому також не підлягають розподілу.

Outcome: partial