overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 04.10.2003 року, шлюб було розірвано 20.02.2014. Позивач від відповідача народила доньку [PERSON] [INFO] батьком якої відповідно свідоцтва про народження вказано відповідача. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем на даний час вони мешкають окремо. Вона не має можливості повністю утримувати дочку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але має таку можливість оскільки офіційно працює. Позивач на даний час не працює оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. На підставі викладеного просить позов задовольнити. (а.с.1) В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача у розміру аліментів на 1/3 частину за всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитини повноліття, та дала пояснення відповідно до викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги законними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 04.10.2003 року. Про що свідчить свідоцтва про одруження (а.с.3). з 20.02.2014 року сторони розлучені. Від відповідача позивач народила доньку [PERSON] [INFO] батьком якої відповідно свідоцтва про народження вказано відповідача (а.с.2). Відповідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 54 від 14.01.2014 [PERSON] [INFO] року проживає разом зі своєю матір'ю - позивачкою по справі.(а.с.6). Також встановлено, що відповідач офіційно працює в Привтаному підприємстві ,,С- Аурум на посаді водія та має стабільний дохід щомісяця в сумі 1155 грн., про що свідчить його довідка про доходи (а.с. 19). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища сторін і дитини, стану здоров'я дитини і відповідача, і вважає, що відповідач у стані виплачувати дитині аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів. Так само з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн у дохід держави, тому що позивачка звільнена від сплати сдового збору. Таким чином, суд має всі правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментівпосилаючись на те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини тому звернулась до суду про стягнення неустойки на просрочку сплати. Позивач в судове засідання не зявилася проте, подала до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги просить справу розглядати без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Хмельницького мыськрайонного суду №2-3659 выд 18 травня 2007 року [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] до його повноліття в твердій грошовій сумі у розмірі 170 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки -розрахунку відділу ДВС Ярмолинецького районного управління юстиції №03-45/1699 від 13 лютого 2015 року підтведжується, що відповідач аліментів не сплачував тому виникла заборгованість у розмірі 16718,12 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, розмір неустойки за несплачені аліменти за заявлений в позові період часу, станом на дату постановлення рішення суду у даній справі становить 126594,45 грн., виходячи із розрахунку наведеного у позовних вимогах: Разом з тим, оскільки розмір неустойки як фактичний, так і заявлений в межах позовних вимог у даній справі значно перевищує розмір самої заборгованості з аліментів, а також зважаючи на вимоги розумності та справедливості, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів спроможності відповідача за своїм майновим станом сплатити неустойку в повному розмірі, суд в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України приходить до висновку про необхідність зменшення неустойки, що підлягає до стягнення, до суми 8000 грн. В задоволенні решти позовних вимог позивачеві слід відмовити. Судові витрати у справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем в сумі 243,60 грн., і вказану суму судових витрат слід також стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів посилаючись на те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини тому звернулась до суду про стягнення неустойки на прострочку сплати починаючи з 14.06.2014 року до 14.06.2015 року у розмірі 45949,86 грн.. Представник позивача в судове засідання зявився, уточнив позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач в судове засідання зявився, заперечив щодо позовних вимог. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 16 вересня 2011 року відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] до його повноліття в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., починаючи з 15 червня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки - розрахунку першого мського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції №34775/03-27 від 25 вересня 2015 року підтверджується, що відповідач аліментів не сплачував тому виникла заборгованість у розмірі 5502 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає, що Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Таким чином, розмір неустойки за несплачені аліменти за заявлений в позові період часу з 14.06.2014 року до 14.06.2015 року становить 2285 грн., виходячи з наступного розрахунку: 500 (розмір аліментів) х 1% х (кількість днів в місяці) 01.06.2014- 500 х 0,01х30=150 грн.; 01.07.2014 500х0,01х31=155 грн.; 01.08.2014 - 500х0,01х31=155 грн.; 01.09.2014 500х0,01х30=150 грн.; 01.10.2014 500х0,01х31=155 грн.; 01.11.2014 500х0,01х30=150 грн.; 01.12.2014 500х0,01х31=155 грн.; 01.01.2015 500х0,01х31=155 грн.; 01.03.2015 500х0,01х30=150 грн.; 01.04.2015 500х0,01х30=150 грн.; 01.05.2015 500х0,01х31=155 грн.; 01.06.2015 500х0,01х30=150 грн.; 01.07.2015 500х0,01х31=155 грн.; 01.10.2015 500х0,01х31=155 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод власнику у здійсненні права користування та розпорядження квартирою. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У цій же квартирі зареєстрований, але не мешкає з 2011 р. відповідач [PERSON] Оскільки відповідач тривалий час не мешкає в квартирі без поважної причини, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування вказаною квартирою шляхом зняття з реєстрації місця проживання. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 3 листопада 1992 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 6) У зазначеній квартирі крім позивача зареєстровано її сина [PERSON]. (а.с. 15) Згідно акту про непроживання громадян від 16 січня 2017 р. відповідач у вказаній квартирі не мешкає з березня 2011 р. (а.с. 7) Суд вважає, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає власнику квартири у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки у відповідності зі ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У цій же квартирі зареєстровано відповідача, який в квартирі не мешкає. Реєстрація відповідача порушує права позивача як власника квартири, в зв'язку з чим позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надала, в зв'язку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 червня 2007 р. позивач є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 8) У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровано також відповідача [PERSON], який є братом позивача. В судовому засіданні встановлено, що з 1993 р. відповідач у спірній квартирі не проживає, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає власнику квартири у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки увідповідності зі ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, вказуючи, що позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про власність від 20.01.1994 року та мирової угоди від 23.03.2001 року є власником 2/3 квартири в [ADDRESS], 1/3 квартири належить сину позивача [PERSON]. З 26.03.1991 року у вищевказаній квартирі був прописаний [PERSON], який був з 1994 року співвласником квартири, але у 2001 році сторони розлучилися і розділили майно. З 2001 року відповідач виїхав з квартири за адресою [ADDRESS], де і тепер проживає. Позивач неодноразово просила відповідача виписатися з квартири. Позивач не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача та бажає розпорядитись своєю квартирою, однак факт реєстрації відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Марганецький МС ДМС України в Дніпропетровській області надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про власність від 20.01.1994 року та мирової угоди від 23.03.2001 року є власником 2/3 квартири в [ADDRESS], 1/3 квартири належить сину позивача [PERSON]. З 26.03.1991 року у вищевказаній квартирі був прописаний [PERSON], який був з 1994 року співвласником квартири, але у 2001 році сторони розлучилися і розділили майно по мировій угоді, згідно якої частка відповідача у квартирі перейшла в власність позивача. З 2001 року відповідач виїхав з квартири за адресою [ADDRESS], де і тепер проживає. Відповідач [PERSON] з 2001 року не проживає в квартирі по [ADDRESS], що підтверджується актом МГКП «Житлового господарства» від 25.12.2013 року. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійснення права користування та розпорядження майном, вказуючи, що позивач [PERSON], є власником будинку № 42 по вул.. Гількевича в м. Марганці Дніпропетровської області на підставі договору дарування від 30 січня 1999 року. В будинку крім позивача зареєстрований [PERSON], [INFO]. З 2010 року відповідач в будинку не проживає та не має законних підстав для проживання. Позивач бажає розпорядитись своїм будинком, однак факт реєстрації відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON], є власником будинку № 42 по вул.. Гількевича в м. Марганці Дніпропетровської області на підставі договору дарування від 30 січня 1999 року. В будинку крім позивача зареєстрований [PERSON], [INFO]. З 2010 року відповідач в будинку не проживає та не має законних підстав для проживання. З 2010 року до моменту звернення до суду відповідач [PERSON], [INFO], за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом голови квартального комітету від 03.08.2017 року. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідачів на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійснення права користування та розпорядження своїм майном, вказуючи, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Право власності на будинок позивач набула на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується реєстраційним номером [NUMBER] від 29.04.2013 року. В належній позивачу будинку зареєстрований колишній власник даного будинку [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає в квартирі фактично з травня 2013 року. Відповідач участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує. Позивач бажає розпорядитись своїм будинком, однак факт реєстрації відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, який повідомлений належним чином до суду не з*явився. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Право власності на будинок позивач набула на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується реєстраційним номером [NUMBER] від 29.04.2013 року. В належній позивачу будинку зареєстрований колишній власник даного будинку [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає в квартирі фактично з травня 2013 року. Відповідач участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійснення права користування та розпорядження своїм майном, вказуючи, що позивач [PERSON] є власником будинку № 33 по вул. Степова в м. Марганець Дніпропетровської області. Право власності на будинок позивач набула на підставі договору купівлі-продажу та зареєстрованого в реєстрі за № 123. В належній позивачу будинку зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], які згідно договору купівлі-продажу п.13 повинні були знятися з реєстрації до 27.02.2016 року. На теперішній час [PERSON] хоч виходить на зв'язок, але не хоче ходить до виконкому на виписку, бо він дуже зайнятий, інші не виходять на зв'язок, і не виписалися до цих пір. Відповідачі проживають у своїх родичів по вул.. Лермонтова, 10/27 в м. Марганці, але чому вони не виписуються позивач не знає. Відповідачі участі в утриманні будинку не приймають, комунальні платежі не сплачують. Позивач бажає розпорядитись своєю квартирою, однак факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою позбавляє позивача даного права. Позивач, яка повідомлена належним чином до суду не зявилася. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує . В судове засідання відповідачі не зявилися по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником будинку № 33 по вул. Степова в м. Марганець Дніпропетровської області. Право власності на будинок позивач набула на підставі договору купівлі-продажу та зареєстрованого в реєстрі за № 123. В належній позивачу будинку зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], які згідно договору купівлі-продажу п.13 повинні були знятися з реєстрації до 27.02.2016 року. Відповідачі участі в утриманні будинку не приймають, комунальні платежі не сплачують. З грудня 2015 року до моменту звернення до суду відповідачі [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], за місцем своєї реєстрації не проживають, що підтверджується актом посвідчений головою квартального комітету від 28.06.2016 року. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved