Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], вказуючи, що продовж сумісного життя зясувалося, що між нею та відповідачем різне розуміння поняття шлюбу, сім`ї. Позивач та відповідач фактично не підтримують подружні стосунки з 25 червня 2013 року. Позивач впевнена, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам . Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу у відсутності відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим було зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO], та [PERSON] (після укладання шлюбу - [PERSON]) Дар`єю Геннадіївною, [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №106 (Свідоцтво про шлюб серії І-АП №170674). Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть з 25 червня 2013 року . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим . Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved