Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №36 по вул. Прилуцькій в м. Кіровограді. В обґрунтування позову зазначає, що є власником будинку №36 по вулиці Прилуцькій в м. Кіровограді, в якій зареєстрований також [PERSON], який є її колишнім чоловіком. Відповідач в будинку ніколи не проживав та не проживає, проте залишається зареєстрованим в будинку, участі в утриманні якого не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. \~ Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач не заперечила. \~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що власником будинку №36 по вулиці Прилуцькій в м. Кіровограді є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 11.08.2015 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єтів нерухомого майна щодо суб»єкта №64325650 від 26.07.2016 року. Відповідно до відповіді на запит суду Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області від 29.02.2016 року, у вказаному будинку з 04.08.2006 року є зареєстрованим також [PERSON] /а.с. 16/. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, шлюб з яким розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОЛ №027489 /а.с. 8/. Згідно довідки квартального комітету №29 Кіровського району м. Кіровограда №82 від 02.02.2016 року, склад сім»ї позивача 2 особи: син [PERSON], [INFO] та колишній чоловік [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] з 01.01.2008 року, та за вказаною адресою не проживає та не приймає участі в утриманні даного домоволодіння /а.с. 5/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] за адресою: м. Кіровоград, вул. Прилуцька, 36 не проживає, його речі в квартирі відсутні. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~ Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. \~\~\~\~ Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.І ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved