Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем, 15.05.2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. 23.02.2011 року з відповідача рішенням Дорвгинцівського районного суду м.Кривого Рогу стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини- [PERSON]. Син постійно хворіє та потребує постійного медичного огляду, знаходиться на обліку невролога дитячої міської лікарні №8 з діагнозом ЗПРР - затримка психо-речового розвитку. Відповідно до направлень від 01.03.2014 року та від 24.06.2014 року лікарів Комунальної установи центру первинної медико-санітарної допомоги №2 Криворізької міської ради [PERSON] пройшов лікування з 24.03.2014 року по 04.04.2014 року та з 25.06.2014 року по 05.07.2014 року в ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології» в м. Харків. На лікування позивачем було витрачено 17 794 гривень. Тому вона просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат, тобто 8897грн., а також витрати на правову допомогу, та сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення відповідно змісту позовної заяви. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила якщо задовольняти то не зазначеному розмірі, так як позивач отримує аліменти, й тому з тих коштів повинна й лікувати, одягати та харчувати дитину. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 29.09.2007 року, який було розірвано 15.05.2012 року (а.с.17). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.18). Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 23.02.201 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] (а.с.16 копія рішення). 01.03.2014 року та 24.06.2014 року [PERSON] Комунальним центром первинної медико-санітарної допомоги Криворізької міської ради видано направлення на обслідування в ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології» в м. Харків, в зв'язку з його хворобою (а.с.8,9 направлення). На лікування [PERSON] разом з проживанням у Харкові під час обстеження та лікування було витрачено 17794 грн. (а.с.20,21, 24-31 квитанції). Згідно консультативного висновку [PERSON] перебував на обстеженні в консультативній поліклініці інституту, де зазначені рекомендації щодо прийняття ліків, а також зазначено що він пройшов курс масажу, та курс логокоррекції . Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на гуртки, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що згідно наданих письмових доказів, позивач понесла додаткові витрати на дитину і відповідач повинен відшкодувати позивачці 1/2 суму понесених нею додаткових витрат на дитину в сумі 8897 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243, 60 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 1216 гривень на користь позивача.

Outcome: approved