Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 3000,00 грн. щомісяця з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюбу, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Зазначає, що неповнолітня донька проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2008 року, з нього стягуються аліменти на утримання двох синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 10.12.2007 року до повноліття дітей. Також, посилався на те, що після вирішення питання проживання з позивачем окремо, ним постійно сплачуються аліменти на утримання доньки [PERSON], що підтверджує його волевиявлення матеріально утримувати дитину. Відповідач також просив відкласти розгляд справи, у зв'язку з витребуванням у позивача довідки про доходи та копії належним чином завіреного трудового договору, укладеного між нею та роботодавцем. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого витребуванням відповідних документів. Суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. Виходячи з цього, суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 09.12.2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №1369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, малолітня донька сторін [PERSON], [INFO] знаходиться на її повному утриманні. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 3000,00 грн. щомісяця з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO], на що слід зазначити наступне. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач [PERSON] працює в ПП «Ярослав» на посаді начальника відділу інформаційних технологій, його заробітна плата за період з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року становить 8750,92 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою ПП «Ярослав» №167 від 17.06.2014 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2008 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] і [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.12.2007 року і до повноліття дітей. Вказане підтверджується виконавчим листом виданим 09.10.2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач має регулярний дохід та зобов'язання перед іншими особами, а також те, що він зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання доньки. Обставини на які посилався відповідач, а саме наявність на його утриманні двох дітей від іншого шлюбу не звільняє його від обов'язку утримувати доньку [PERSON], [INFO] Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного суд, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial