Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 05.06.2005 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2007 року шлюб з відповідачем розірвано. 02.09.2008 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача з 03.07.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Дитина проживає з нею. Відповідач проживає окремо від них. Весь цей час батько дитини життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання з ним спілкуватися та приймати участь в його вихованні. Дитина свого біологічного батька не пам'ятає та не має до нього ніяких почуттів, оскільки всі ці роки його не бачила. Саме вона (позивач) забезпечує сину всі необхідні умови для проживання, виховання. Виконавчий лист на стягнення аліментів вона не подавала, оскільки довіряла відповідачу, що він буде добровільно надавати кошти на утримання сина, але цього не сталося. Коштів на утримання дитини відповідач не надавав, і не робить цього до цього часу. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Вважає, що нехтування батьківськими обов'язками з боку батька принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою дитиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У зав'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, просили слухати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 29.11.2005 року, виданого Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2005 року. 10.12.2007 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2008 року з [PERSON] користь [PERSON] на утримання дитини стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини доходів, починаючи з 03.07.2008 року і до повноліття дитини. Однак, аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує. 27.06.2014 року позивач зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2016 року, вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення від виконання батьківських обов'язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як було встановлено в суді, та підтверджено відповідними доказами, батько дитини з нею не проживає, її утриманням, вихованням не займається, дитиною не цікавиться, участі в її житті не приймає. В даному випадку позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженні належними та відповідними доказами, відповідають інтересам дитини, та підлягають задоволенню. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved