Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про поділ спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що 15.11.1996 року позивачка та відповідач уклали шлюб. 10.04.2002 року вони придбали квартиру [ADDRESS] та для того, щоб спростити процедуру купівлі-продажу оформили її на [PERSON] На даний час сторони проживають окремо, дійти згоди про розподіл спільно набутого майна добровільно не можуть. Просила визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до відповідачки, посилаючись на те, що 15.11.1996 року він уклав з відповідачкою шлюб. 10.04.2002 року ними за спільні кошти було придбано квартиру [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано на його ім'я. Угоди про поділ вказаної квартири з [PERSON] вони не досягли. Між ними виникають спори про порядок користування та володіння квартирою. Своїми діями відповідачка, яка фактично проживає в квартирі, створює [PERSON] перешкоди у доступі до квартири, що позбавляє його можливості реалізувати його законне право на користування та розпорядження своєю власністю. Просив визнати, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, поділити квартиру [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] виділивши [PERSON] в натурі у власність таку її частку: кухню площею 22,7 кв.м., гараж площею 27,5 кв.м., стягнути з відповідачки судові витрати. Представник позивачки в судове засідання з'явився, первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, яка міститься в матеріалах справи та постанови пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7, для задоволення зустрічного позову необхідно, щоб позивач за зустрічним позовом надав дозволи газової служби та МКП «Водне господарство» про можливість переобладнання газової мережі в будинку та можливість підводу газу до двох окремих частин, оскільки як зазначає експерт, це будуть дві окремі квартири, в які потрібно провести воду, газ та електрику. Для отримання вказаних дозволів буде необхідно замовити відповідні проекти, та суд повинен вирішити які суми сторони повинні сплатити одна одній за вказані переобладнання. Також зазначає, що позивачка за власні кошти встановлювала газове опалення у будинку. Просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення первісного позову не заперечував, між тим вважав, що на даному етапі не повинен надавати дозволи газової служби та МКП «Водне господарство» про можливість переобладнання газової мережі в будинку та можливість підводу газу до двох окремих частин будинку. Окрім того, просив задовольнити зустрічні позовні вимоги та стягнути з відповідачки половину витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісна позовна заява підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 15 листопада 1996 року уклали шлюб, що підтверджується копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого філією відділу РАЦС адміністрації Калінінградської області в м. Полєсскє 05.11.2004 року, актовий запис № 74. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі рішення мирового судді ділянки № 1 Центрального району м. Калінінграда від 11.01.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] Власником квартири [ADDRESS], є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] за реєстровим № 1041. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки сторони визнали в судовому засіданні той факт, що квартира [ADDRESS], була куплена сторонами за спільні кошти, суд вважає встановленим, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. У висновку судової будівельно-технічної експертизи № 13/271 від 19.12.2013 року запропоновано один варіант поділу квартири [ADDRESS], з відступленням від ідеальних часток, згідно якого [PERSON] пропонується виділити у власність коридор № 1 площею 4,6 кв.м., жилу кімнату №2 площею 6,7 кв.м., санвузол № 3 площею 3,9 кв.м., жилу кімнату № 4 площею 16,9 кв.м., жилу кімнату № 5 площею 11,0 кв.м., сарай літ «Б», всього загальною вартістю 73437 грн., що складає 42/100 частин квартири, [PERSON] пропонується виділити у власність прибудову літ «А», кухню № 6 площею 22,7 кв.м., гараж №7 площею 27,5 кв.м., всього загальною вартістю 101406 грн., що складає 58/100 частин квартири [ADDRESS], який суд вважає таким, що найбільше враховує інтереси сторін. Оскільки поділ квартири відбудеться з відступленням від ідеальних часток, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у зв'язку із перевищенням у грошовому вигляді частки отриманого майна у розмірі 16048 грн. згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 13/271 від 19.12.2013 року. Посилання представника позивача за первісним позовом на відсутність погоджень електропостачальної, газопостачальної, водопостачальної організацій, на думку суду, не може бути підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову, оскільки вказані погодження можуть бути отримані після реального розподілу домоволодіння рішенням суду. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України половина сплаченої [PERSON] згідно квитанції № 13/274 від 20.12.2013 року вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи № 13/271 від 19.12.2013 року в сумі 1750 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial