Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON], 1974 року народження, уродженця с. Купка Глибокського району Чернівецької області, аліменти на користь [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів до досягнення двадцятирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27 листопада 1993 року між нею [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. 29 жовтня 2002 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. На теперішній час [PERSON] продовжує навчання та є студентом третього курсу денної форми навчання (на контрактній основі) Українського державного університету залізничного транспорту на факультеті «Економіки транспорту», що підтверджується довідкою інституту за № 02-27-997 від 20.08.2015 року. Стипендію він не отримує, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. У зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймав. Син мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач є інвалідом другої групи, отримує пенсію, що явно недостатньо для неї та сина.Відповідач добровільно допомогу надавати не бажає, у зв'язку з чим вона змушена звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу їм надати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання закінчується у випадку закінчення навчання. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що з 27 листопада 1993 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Зі свідоцтва про народження № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є: батько - [PERSON]; мати - [PERSON]. 29 жовтня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], копія якого міститься в матеріалах справи. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою № 1607 від 21.08.2015 року з КП «Жилкомсервіс», копія якої міститься в матеріалах справи. Згідно рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2012 року (2/2011/6041/2012) з відповідача на користь [PERSON], було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх його доходів на утримання сина, [PERSON], [INFO], на час його навчання у Коледжі управління та інформаційних технологій Харківського інституту управління, починаючи з 10.09.2012 року до 30.06.2015 року. 30 червня 2015 року [PERSON] закінчив Коледж управління та інформаційних технологій Харківського інституту управління. На даний час [PERSON], є студентом третього курсу денної форми навчання (на контрактній основі) Українського державного університету залізничного транспорту на факультеті «Економіки транспорту», що підтверджується довідкою з університету за № 02-27-997 від 20.08.2015 року. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи, отримує пенсію по інвалідності, даний факт підтверджується відповідними довідками, копії яких містяться в матеріалах справи. [PERSON] стипендію не отримує, у зв'язку з чим його матеріальне становище є скрутним, а тому він потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно матеріальну допомогу сину не надає. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі чи частині від заробітку (доходу) платника аліментів. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] до закінчення ним навчання, так як добровільно відповідач коштів на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тому позов підлягає задоволенню. Отже, суд вважає достатнім та необхідним стягнути аліменти з відповідача у справі у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на період навчання сина з моменту звернення до суду та до закінчення ним навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 27.08.2015 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернулася до суду 27.08.2015 року та до закінчення сином навчання.

Outcome: approved