Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 27.05.2008 року між нею та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №51-0111002/ФК-08, за умовами якого вона отримала 433200 грн. Для забезпечення зобов'язання між нею та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено договір іпотеки № 51-011002//Zфкіп-08 від 27.05.2008 року, предметом якого була квартира [ADDRESS]. 19.10.2012 року їй надійшла постанова державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №122 виданого 12.02.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в розмірі заборгованості 683731,26 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та інших вимог законодавства, оскільки іпотеко держателем квартири є ТОВ «Україниський промисловий банк» та на його користь повинні бути стягнені гроші. Крім того, їй не надсилалася письмова вимога про усунення порушень та були відсутні відомості про безспірність вимоги, так як вона борг в повному обсязі не визнає. Нарешті, в порушення Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис був виконаний приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Тому просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Нотаріус в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. В судове засідання представник ВДВС не з'явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, він повторно в судове засідання не з'явився, через що, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 27.05.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір№51-0111002/ФК-08, за умовами якого остання отримала 433200 грн. Для забезпечення зобов'язання 27.05.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 51-011002//Zфкіп-08, предметом якого була квартира [ADDRESS]. 17.02.2012 року приватній нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис №122 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] в рахунок задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 680281,26 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Пунктами 2.1,2.3,2.4,3.1-3.7 Глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. 2.3. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. 2.4. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. 3.1. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. 3.2. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. 3.3. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. 3.4. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. 3.5. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. 3.6. У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за даними Державного реєстру іпотек наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів. 3.7. За наявності заставної вчинення виконавчого напису може бути здійснено лише на підставі заяви (вимоги) власника заставної. Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти позову не надано жодного доказу, які б підтвердили, що він звертався до боржника з вимогою про усунення порушень та після спливу 30 днів після цього подавав нотаріусу документи, що передбачені вищенаведеними положеннями законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. Докази на підтвердження того, що виконавчий напис вчинено відповідно до наведених положень законодавства та за умови відсутності спору, приватний нотаріус також суду не надав, хоча ч.1 ст. 11, ч.2 ст. 60 ЦПК України передбачають це. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved