overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них є малолітня дитина, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 19.07.2014 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1183. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них є малолітня дочка, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 23.07.2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1115. Сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них є неповнолітній син, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 26.11.2004 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1863. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який буде проживати з матірю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них не має дітей та відновити її дошлюбне прізвище, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, а відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 12.12.2015 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2873. Від шлюбу у сторін не має дітей та відповідач відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та встановлено, що 05.09.2017 року близько 23 години 00 хвилин відповідач за місцем проживання вчинив психологічне насильство в сімї відносно дружини [PERSON], а саме ображав її нецензурною лайкою. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них не має неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 07.06.1987 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів, актовий запис №1052. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, тривалий час спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них у неповнолітня дитина, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами постійно виникають непорозуміння, між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судове засідання сторони не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 07.12.2001 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1978. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, тривалий час спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, її представник надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 15.08.2015 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1686. Дітей в шлюбі не мають. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, посилаючись на те, що у звязку з тим, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 24.07.1993 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Жадьківською сільською Радою народних депутатів Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №10. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №909 від 20.07.2002 року. В судове засідання сторони не з»явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 20.07.2002 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №909. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у Славутському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №152 від 09.09.2000 року та визначити місце проживання їх спільного сина [PERSON], [INFO] з матір»ю. В судове засідання сторони не з»явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 09.09.2000 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №152. Місце державної реєстрації - Славутський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved