Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем уклали шлюб 04.10.2012 року у Кошелівській сільській раді Хустського району. Безпосередньо на весіллі 04.10.2012 р. позивачу та відповідачу, як молодій подружній парі, було подаровано родичами та гостями весілля грошові кошти в розмірі біля пяти з половиною тисяч доларів США. Спільні кошти сімї в сумі 5000 доларів США ними було відкладено, а решту потрачено для придбання майна для повсякденного побутового вжитку. Після припинення шлюбних відносин у добровільному порядку відповідач розділити кошти не бажає. Просить суд поділити спільно нажите майно, стягнувши з відповідача суму коштів, подарованих на весіллі в розмірі 2500 доларів США у еквіваленті гривні на день розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, в порядку ст. 31 ЦПК України уточнив позовні вимоги. Просить суд позов задоволити та стягнути з відповідача ? частину коштів отриманих на весіллі, а саме 16 000 гривень, 1000 доларів США, 75 євро, а також витрати за проведення експертизи в сумі 5000 грн. та суму сплаченого судового збору. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що кошті, які були подаровані подружжю на весіллі, сторонами були витрачені. Доказів того, що кошти існували на момент шлюбних відносин не надано. Просить суд відмовити у задоволенні позову яке безпідставному. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він є батьком позивача [PERSON]. Його донька вийшла заміж за відповідача коли навчалася на другому курсі в інституті м. Чернігів. Після весілля подружжя стало проживати у відповідача вдома в с. Липча Хустського району. Йому відомо, що за весільні кошти вони провели ремонт будинку у с. Липча, перекрили дах. Його донька [PERSON] працювала у відділі РАЦС Хустського РУЮ і отримувала заробітну плату, а зять [PERSON] не працював ніде. Оплату за навчання проводив він, а також давав доньці кошти на сесію. Заслухавши пояснення представників сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області, яке набрало законної сили, сторони розірвали шлюб 03.03.2016 року, який був укладений 04 жовтня 2012 року у виконкомі Кошелівської сільської ради Хустського району. Безпосередньо на весіллі сторонам, як молодій подружній парі, було подаровано родичами та гостями весілля грошові кошти. Як розяснено в п.п. 23, 24, 25, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи між подружжям спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело та час його придбання. Представниками сторін в судовому засіданні стверджено, що за кошти, отриманні на весіллі подружжя після весілля провели ремонт в будинку відповідача [PERSON], де і проживали у [INFO]. Згідно висновку експертизи відео звукозапису № 1829 від 05.08.2016 року сума грошових подарунків складає: 32 000 гривень, 2 000 доларів, 150 євро. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку /доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом також встановлено, що [PERSON] з 23.06.2014 р. 24.03.2015 р. працювала на посаді помічника начальника відділу ДРАЦС Хустського РУЮ, отримувала заробітну плату, що у свою чергу стверджує факт формування сімейного бюджету [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, у відповідності до частини 1 ст.71 СК України, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сторони мають рівні права на володіння, користування та розпорядження спільними коштами подружжя, а тому уточнені позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Судовий збір та витрати повязані з проведенням експертизи підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved