Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказуючи, що 17.03.2021 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, на суму 129 567 грн. На підтвердження договору позики відповідач надала розписки про отримання коштів. Відповідачка кошти, як передбачено в п.4.4. договору позики в сумі 5398,62 коп щомісячно не погашає, а тому вона звертається до суду про стягнення даних коштів з відповідачки достроково. Просить стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 129 567 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.10.2021 провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження.Відповідачу надано термін для подачі відзиі на позовну заяву позивача. Відзив у встановлений судом термін до суду не надійшов. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 17.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 129 567 грн терміном на 24 місяці. Факт передачі коштів підтверджується власноручно складеними позичальником розписками від 17.03.2021 року. Таким чином, між сторонами виникли грошові зобов`язання, що підтверджується належними доказами, а саме копією договору позики та розписки. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Пунктом 4.4. договору зазначено, що погашення позики здійснюється шляхом здійснення платежу рівними частинами позичальнику на картковий рахунок в розмірі 5 398,62 грн щомісячно до 17 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем отримання позики. Як зазначила позивач, після отримання коштів відповідачка жодної сплати за договором позики не здійснила, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом до закінчення строку договору. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. При укладенні договору позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови такого договору, а саме: розмір позики. Таким чином вказаний договір позики вважається укладеним та підлягає до виконання. Відповідно до договору позивач виконала зобов`язання перед відповідачем та надала кошти в борг, в той час як зобов`язання позичальником виконані не були. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 192 ЦК України). Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Доводи позивача ніким не спростовані, відзиву на позовну заяву не подано, тому суд приймає рішення по наявних матеріалах відповідно принципу диспозитивності, що відповідає вимогам ст. 13 ЦПК України. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Оскільки позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 1295 грн, тому дані кошти підлягають до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved