Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, в якій зазначає, що 25 листопада 1998 року, вона з чоловіком [PERSON] придбали житловий будинок за адресою: смт. Панютине, Лозівського району, Харківської області, вул. Миру, буд. 26 на підставі договору купівлі-продажу № 653. Цей договір був посвідчений в Лозівському філіалі Харківської товарної біржі. Продавцем цього будинку була [PERSON], яка померла 15.05.2004 року. Право власності на цей будинок було зареєстровано за нею, в цілому, в Лозівському БТІ, реєстровий № 3 від 27.11.1998р. без нотаріального посвідчення. Реєстрація вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п. 9 договору). Вона вважала, що Лозівська філія Харківської товарної біржі діє на законних підставах, хоча пізніше їй стало відомо від адвоката, що згідно ст.ст. 241, 242 ЦК України, такий договір повинен бути посвідчений нотаріально. На теперішній час вона з чоловіком бажають продати будинок, так як мають пенсійний вік та незадовільний стан здоровя. За таких обставин, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями № 26, розташованого за адресою: вул. Миру, смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області за № 653 від 25.11.1998 року, який був посвідчений в Лозівській філії Харківської товарної біржі, між нею, [PERSON] та [PERSON] дійсним, який підтверджує право приватної власності на майно. Позивач та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, але подали до суду письмові заяви, в яких зазначили, що уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглянути справу без їх присутності, у разі неявки відповідача винести заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 48-49). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу за її відсутності (а.с. 31). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу без його присутності (а.с. 34). Представник третьої особи КП «Житлова управляюча компанія» у судове засідання не зявився, однак їх представник подав до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу без їх присутності та винести рішення на розсуд суду (а.с. 35-36). Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Миру, буд. 26, на підставі договору купівлі-продажу № 653, посвідченого Лозівською філією Харківської товарної біржі 25.11.1998 року, що підтверджується довідкою КП «Житлова управляюча компанія» б/н від 06.06.2016 року (а.с. 7, 47). Даний договір купівлі-продажу житлового будинку було зареєстровано у Лозівському бюро технічної інвентаризації 27 листопада 1998 року, в книзі № 3 за реєстровим № 592 на імя [PERSON], про що свідчить відповідний штамп на договорі (а.с. 7). Реєстрація вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п. 9 договору) (а.с. 7). На даний час позивач має намір укласти договір купівлі-продажу, тобто розпорядитися належним їй нерухомим майном, та звернулася до нотаріуса і подала необхідні документи, в тому числі і договір купівлі-продажу житлового будинку, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як даний договір суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, згідно якої договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (а.с. 46). Таким чином, внаслідок укладення договору на товарній біржі, не дотримана обов'язкова нотаріальна форма посвідчення такого договору, через що це обмежує право позивача розпорядитися майном. Договір купівлі продажу було укладено 25.11.1998 року, тобто на час дії Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року, а на даний час діє Цивільний Кодекс України 2003 року. Відповідно до частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2003 року. За ст. 219 ЦК України 2003 року передбачено, що у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України 2003 року, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], яка померла 15.05.2004 року, була досягнута угода щодо всіх суттєвих умов договору купівлі-продажу від 25.11.1998 року і договір сторонами виконаний повністю. Позивач сплатила вартість за купівлю житлового будинку, зареєструвала договір в Лозівському БТІ, зареєстрована та проживає в ньому по теперішній час з сімєю, утримує будинок, сплачує комунальні послуги. За таких умов, суд вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що належить позивачу на праві приватної власності. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved