Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 20 листопада 2014 року померла її тітка [PERSON]. Будучи спадкоємцем померлої за заповітом, вона спадщину прийняла. За життя померла розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,0000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий [PERSON] у звязку з її смертю. Зазначена обставина перешкоджає оформити спадщину, тому просила визнати за нею право на завершення розпочатої процедури приватизації земельної ділянки, площа якої після уточнення склала 0,8234 га, кадастровий номер 3222982200:01:028:0022, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області та призначеної для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та зазначив, що заявлені позивачем вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2014 року померла [PERSON]. Дана обставина підтверджується доданим до позовної заяви свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,0000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом пятої черги, факт її родинних відносин з померлою встановлений рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року, прийнятим за результатами розгляду справи за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у встановлений шестимісячний строк не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки. Вказаним рішенням Миронівського районного суду Київської області їй було визначено додатковий місячний строк для прийняття спадщини. Дані обставини підтверджуються рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року у справі ЄУН 371/267/16-ц. У встановлений судом місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оформити спадкові права позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки не була завершена. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно. Дані обставини підтверджуються повідомленням нотаріуса № 491/02-14 від 07 червня 2016 року, матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] № 112/2016. Із доданих до позовної заяви письмових матеріалів вбачається, що померлій та іншим громадянам розпорядженням Миронівської районної державної адміністрації Київської області № 7 від 14 січня 2010 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам - працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. В списку таких громадян під номером 60 значилася [PERSON] На земельну ділянку був виготовлений та погоджений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа у кількості 146 осіб для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Проект містить реєстр землевласників, в якому під номером 41 значиться [PERSON], пай № 1334, земельна ділянка площею 1, 0000 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий план земельної ділянки з її кадастровим номером. При уточненні меж площа земельної ділянки згідно кадастрового плану склала 0,8234 га. Тобто, були визначені межі земельної ділянки, земельна ділянка за життя [PERSON] була виділена внатурі, їй присвоєно кадастровий номер. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області був затверджений наказом головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27 серпня 2015 року. Вказані обставини підтверджені даними розпорядження Миронівської РДА, додатку до розпорядження, проекту із землеустрою, кадастрового плану земельної ділянки, наказу головного управління Держгеокадастру у Київській області, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалось, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її, оскільки не звернулася з відповідною заявою для реєстрації права власності на земельну ділянку, та не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст.ст. 16, 373, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved