Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 02 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинено з вересня 2014 року, шлюб розірвано Ковпаківським районним судом м. Суми 20 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Посилаючись на те, що відповідач самостійно вираховував суму аліментів, які на його думку він повинен сплачувати, та надавав їх в мінімально встановленому розмірі, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання 14 листопада 2018 року, 11 год. 30 хв. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав та не заперечує проти його задоволення. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 02 червня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 629, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб на а.с. 6. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що підтверджується копією рішення на а.с. 8. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~ дитини (а.с. 10), а також копією довідки з місця проживання (а.с. 9). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює, має задовільний стан здоров'я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об'єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Враховуючи\~ вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 24 вересня 2018 року. Таким чином позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved