Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення процедури приватизації та отримання на своє ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0.0604 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки немає документів, які підтверджують право власності на них спадкодавця. В заяві суду позивач підтримала вимоги позову та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 102). Відповідач юридична особа надав суду лист у якому просив проводити розгляд справи у відсутності його представника (а.с. 61). Відповідач фізична особа в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 62). Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 листопада 2008 року (а.с. 46). Майно померлого [PERSON] спадкували його дружина [PERSON] і син [PERSON] , про що свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.03.1982 року та свідоцтво шлюб серії [NUMBER] від 03.03.2007 року (а.с. 56, 111 на звороті). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 січня 2014 року (а.с. 73). Спадкоємцями померлого [PERSON] є його матір [PERSON] і сестра [PERSON] , про що свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.03.2010 року та свідоцтво шлюб серії [NUMBER] від 03.03.2007 року (а.с. 56, 76 на звороті). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У визначений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого чоловіка. Постановою нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенка О.М. від 26.07.2017 року вих. № 2785/02-31/6, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0.0604 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки у спадкоємця відсутні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 129). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Норма частини першої статті 126 ЗК України в редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Як вбачається з наданого позивачем на підтвердження своїх вимог Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08 лютого 2017 року, на підставі рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області №434-20-V від 05.03.2008 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 0.0604 га, кадастровий номер 3221455300:01:011:3048 для колективного садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 50, 51). При цьому, згідно із листа відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 15.06.2017 року № 29-10-0.24-124/107-17 державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на [PERSON] не зареєстровано (а.с. 53). Отже, померлий [PERSON] , який на підставі рішення органу місцевого самоврядування отримав у власність вказану земельну ділянку, однак не встиг оформити (зареєструвати) на неї право власності відповідно до вимог законодавства, не завершив процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, тобто, не використав у повному обсязі належне йому право на набуття у власність даної земельної ділянки. Відповідно до пункту 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, відповідно до статті 1218 ЦК України, до позивача у складі спадщини її чоловіка також перейшло і право на оформлення у власність даної земельної ділянки, що належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Одночасно, суд враховує, що син померлого [PERSON] не прийняв у спадщину після батька спірну земельну ділянку та помер, внаслідок чого позивач, як дружина [PERSON] і матір [PERSON] є єдиною спадкоємицею прав щодо вказаної земельної ділянки, оскільки сестра [PERSON] не спадкувала після свого батька. Наведені вище обставини повність підтверджуються документами, що містяться у досліджених під час розгляду справи в удовому засідання матеріалах спадкових справ № 159/2009 до майна померлого [PERSON] і № 99/2014 до майна померлого [PERSON] (а.с. 70 - 101, 103 - 136). Тобто, та обставина, що [PERSON] за життя не встиг оформити право власності на вказану земельну ділянку належним чином не є достатньою підставою для відмови у визнанні за його спадкоємцем права на завершення приватизації та оформлення права власності на вказане нерухоме майно, яке залишились після смерті її чоловіка. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права на завершення приватизації спірної земельної ділянки та отримання на своє ім`я свідоцтва про право власності на дане спадкове майно. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved