Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 14.11.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають доньку Софію [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди, вподобання, внаслідок чого між ними виникали сварки, непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо, відповідач має іншу жінку, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. Відповідач допомоги на утримання їхньої доньки не надає, на користь інших осіб він аліментів не сплачує, він фізично здоровий, непрацездатних членів сім»ї на утриманні не має, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої доньки в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно до досягнення повноліття та аліменти на її особисте утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 14.11.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають доньку Софію [INFO], що стверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач також просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки Софії в розмірі 1500 грн. щомісячно. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб аліментів не сплачує, був зареєстрований як фізична особа-підприємець, види діяльності роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах, 21.04.2017 року до ЄДРПОУ внесено запис про припинення ним підприємницької діяльності. Відповідно до ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривня, з 1 грудня - 1492 гривень. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Але з 08.07.2017 року вступає в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», згідно якого ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, а саме: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, в даному випадку суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання доньки сторін у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно з врахуванням вищенаведених обставин, оскільки навіть мінімальний розмір аліментів при стягненні їх у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів буде становити на даний час 713 грн. Щодо стягнення аліментів на особисте утримання позивачки, то судом враховується наступне. За положеннями ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як вказано вище, відповідач є працездатним за віком та станом здоров»я, тобто, він є спроможним надавати матеріальну допомогу на особисте утримання позивачки. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку /доходу/ другого з подружжя і /або/ у твердій грошовій сумі. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на особисте утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. За ст.ст 79,191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 26.05.2017 року. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial