Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 24 квітня 1999 року Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району міста Києва, актовий запис № 251, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що причиною розпаду їхньої сім`ї послужило те, що відповідач не мав бажання працювати та матеріально забезпечувати своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , несумісність характеру призвели до втрати почуття любові та поваги, необхідних для подальшого сімейного життя. Сторони не підтримують шлюбні стосунки. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак 06 вересня 2021 року подала заяву, в якій просить шлюб розірвати та розглядати справу без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про розгляд справи на 06.09.21 року, однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду 23.08.2021 року з відміткою «вручено особисто [PERSON] ». Окрім цього, відповідач повідомлявся про розгляд справи на 06.09.2021 року оголошенням на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач у заяві від 06.09.2021 року не заперечила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого 24 квітня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1999 року, актовий запис № 251. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, про що свідчить заява від 06 вересня 2021 року. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved