overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 31 січня 2019 року уклали шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність спільних інтересів з чоловіком, вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя суперечить її інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 31 січня 2019 року виконкомом Топорищенської сільської ради Володарсько - Волинського району Житомирської області, актовий запис №1. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 17.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовільнити, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить виклик відповідача на офіційному сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона працювала у відповідача на посаді бухгалтера. 31.01.2019 року була звільнена з роботи за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. За останні шість місяців роботи їй було нараховано 48767 гривень 58 копійок заробітної плати, однак виплачено не було. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату у розмірі 48767 гривень 58 копійок. Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 12.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовільнити, оскільки заробітна плата [PERSON] до даного часу за період з серпня 2018 по січень 2019 року не виплачена. Не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить направлення викликів за місцем реєстрації відповідача та оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з 12 лютого 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, на цей час подружні відносини не підтримують. Донька мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, а батько дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідач має постійне місце роботи, регулярний дохід, тому позивач просила стягнути з батька аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходу щомісяця, до повноліття дитини. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу за його відсутності, про що свідчить подана на адресу суду заява. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька... Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.., суд … може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 лютого 2013 року (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки Саратської селищної ради Одеської області, малолітня донька проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). [PERSON] має постійне місце роботи, регулярний дохід, що підтверджується довідкою Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.6). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, разом з позивачкою мешкає малолітня донька, батьком якої є відповідач. Батько зобов'язаний утримувати доньку до повноліття, однак матеріальної допомоги не надає. Відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки доходу батька щомісяця, до її повноліття, чи до зміни сімейного, матеріального стану сторін, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Також, відповідач повинен сплатити у дохід держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2002 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. З позовом згоден. У зв'язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 14 січня 2002 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які мешкають разом із позивачем (а.с. 8-12). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона просить після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2012 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше збереження сім`ї вважає не можливим. Шлюбні відносини фактично припинені з 2014 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. З позовом згоден. У зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 22.12.2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 14). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що сім`я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19.07.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Сумісно нажитого майна, щодо якого існує спір, не мають. Підставою припинення шлюбних відносин позивач вказує відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали свари, на примирення вона не згодна, просила шлюб розірвати, прізвище залишити - [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 липня 2006 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 797, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, клопотань про надання їм строку для примирення, не надходило. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам подружжя На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20.06.2015 року та проживали однією сім'єю до 26 лютого 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує відсутність взаєморозуміння між ними, зловживання відповідачем алкогольними напоями, сім'я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення вона не згодна, просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач не з'явилася, в позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності зі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №124. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, примирення між сторонами не відбулося, сторони не мешкають однією сім'єю, позивач на примирення не згодна - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір 640 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22.06.1974 року та вже тривалий час проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує відсутність взаєморозуміння між ними, зловживання відповідачем алкогольними напоями, сім'я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення вона не згодна, просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. У судове засідання позивач не з'явилася, в позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності зі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 червня 1974 року, про що виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області зроблено актовий запис №11. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, примирення між сторонами не відбулося, сторони не мешкають однією сім'єю, позивач на примирення не згодна - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір 640 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем проживала у шлюбі з 1993 року. Від даного шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON] Спільне життя із відповідачем не склалось, через відмінність характерів, поглядів на життя, рішення побутових питань стало приводити до конфліктів, між ними відсутні взаєморозуміння, почуття любові і поваги друг до друга втрачені. Вважає, що при таких взаємовідношеннях, їх спільне життя негативно вплине на вихованні дитини, їх відношенні до неї. Просила суд розірвати шлюб. Позивач та її представник у судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 08.10.1993 року. Від даного шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час подржні відносини повністю припинилися та сім»я існує формально, спільне господарство та вирішення побутових питань не ведеться. Спір між сторонами з приводу поділу майна та місця проживання дитини відсутній. Суд вважає, що при таких взаємовідношеннях подружжя, подальше збереження шлюбу, надання додаткового строку для примирення, не приведе до збереження сім'ї, тому, що це негативно буде впливати на психологічний стан подружжя, їх відношення один до одного. Отже, за вказаних обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам подружжя, тому, також виходячи з того, що подружні відносини фактично припинені і відновлювати їх не має сенсу, збереження сім'ї стало неможливим, у силу ст.ст.109-110 Сімейного кодексу України їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем проживала у шлюбі з 2003 року. У період шлюбу в них народилася двоє дітей. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки зникла довіра один до одного та зазначила що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам, які мають істотне значення, для належного виховання дітей. Просила суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задовольння не заперечував, просив розгляд справи провести без його участі. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14.06.2003 року. У період шлюбу в них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що при такому взаємовідношенні подружжя, а саме зникнення довіри та поваги один до одного, подальше збереження шлюбу, надання додаткового строку для примирення, не приведе до збереження сім'ї, тому, що це негативно буде впливати на психологічний стан подружжя, їх відношення один до одного, негативно вплине на вихованні дітей, їх відношенні до них. Отже, з урахуванням відсутності бажання у подружжя зберегти шлюб та рішучий намір його розірвати, вважаю, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам подружжя, інтересам їх дітей, що має істотне значення, тому, також виходячи з того, що збереження сім'ї стало неможливим, у силу ст.ст.109-110 Сімейного кодексу України їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з відповідачем проживала у шлюбі з 2005 року. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають спільного неповнолітнього сина [PERSON]. Спільне життя із відповідачем не склалось, через відмінність характерів, поглядів на життя, рішення побутових питань стало приводити до конфліктів, між ними відсутні взаєморозуміння, почуття любові і поваги друг до друга втрачені. Вважає, що при таких взаємовідношеннях, їх спільне життя негативно вплине на вихованні дитини, їх відношенні до неї. Домовленості, щодо місця проживання дитини не досягнуто. Просила суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини разом із нею. Позивач у судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 10.09.2015 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час подржні відносини повністю припинилися та сім»я існує формально, спільне господарство та вирішення побутових питань не ведеться. Суд вважає, що при таких взаємовідношеннях подружжя, подальше збереження шлюбу, надання додаткового строку для примирення, не приведе до збереження сім'ї, тому, що це негативно буде впливати на психологічний стан подружжя, їх відношення один до одного. Отже, за вказаних обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам подружжя, тому, також виходячи з того, що подружні відносини фактично припинені і відновлювати їх не має сенсу, збереження сім'ї стало неможливим, у силу ст.ст.109-110 Сімейного кодексу України їх шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.161 СУ України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наявність у позивача достатнього матеріального становища, для забезпечення нормального виховання та розвитку дитини, беручи до уваги теплі та довірчі відносини сина та матері, те, що відповідачем визнані позовні вимоги у повному обсязі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини із позивачем також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved