Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є донькою основного квартиронаймача квартири яка померла в 2008 році. Позивач проживала в спірній квартирі разом з мамою та братом яких доглядала, вела спільне господарство з ними, оплачувала комунальні послуги. Після смерті матері та брата позивач продовжила проживати в квартирі без реєстрації, неодноразово зверталась до відповідача щодо укладення договору найму житла однак отримувала відмову. Представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради надав суду заяву про закриття провадження по справі в порядку п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Ухвалою суду від 26.05.2021 року в задоволенні заяви відмовлено через різні підстави позовів. В судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що деякий час проживала з мамою та братом у спірній квартирі, в 1995 році порт « [PERSON] » їй виділив квартиру в місті Южний, з якої вона виписалась у 2014 році для вирішення питання по оренді спірної квартири. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.12.2015 року, яке набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18.02.2016 року, за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] про виселення, та зустрічним позовом [PERSON] до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський», про визнання права користування квартирою та зобов`язання вчинити дії - встановлені наступні обставини: На підставі ордеру № 230 серії ЛР від 05.03.1968р. [PERSON] з дочкою - [PERSON] , та сином - [PERSON] , отримала право на зайняття жилого приміщення - однокімнатної квартири [ADDRESS] . З наданих свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , а її син [PERSON] помер [INFO] . Із змісту представленої заяви [PERSON] видно, що він складав заяву на ім`я голови адміністрації про відкриття на нього особового рахунку та про реєстрацію сестри [PERSON] в квартирі. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вимогами ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З паспорта позивача видно, що 18.04.2014 року її знято з реєстрації місця проживання в [ADDRESS] . Згідно з ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Члена сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Нормами ч.2 ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як було судом з`ясовано, за життя матері та брата, позивач не була зареєстрована в спірній квартирі як член сім`ї, тому в силу вказаної норми такого статусу вона не набула. Встановлені обставини вказують на те, що позивач в 1995 році за власним бажанням виїхала зі спірної квартири, змінила місце проживання та скористалася вже своїм правом на житло, отримавши квартиру в м.Южний, крім того, вона використала право на приватизацію житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.3.2.4 Положення про Суворовську райадміністрацію, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011р. №384-VІ, у галузі житлово-комунального господарства райадміністрація виконує функції уповноваженого органу власника житлового фонду жилих та нежилих приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади. Відповідно до п.3.2.5 Положення про Суворовську райадміністрацію у галузі управління комунальною власністю райадміністрація у межах,визначених радою,здійснює управління комунальною власністю розташованою на території Суворовського району м. Одеси. Згідно ч. 2 ст. 61 ЖК Української PCP, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем, громадянином, на ім`я якого видано ордер. За ч. 1 ст. 106 ЖК Української PCP, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Відповідно до ч. 2 ст. 810 ЦК України, підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. За ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, позивач не довела наявність у неї статусу члена сім`ї основного квартиронаймача на час виникнення правовідносин, а волевиявлення відповідача на укладання договору відсутнє і тому позов задоволенню не підлягає. Крім іншого, наразі, діє Постанова Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», якою затверджений порядок укладення та сам типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Даний документ в процесі внесення змін у законодавство замінив так званий «типовий договір найму» на «типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Outcome: dismissed