Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вимоги якого обґрунтувала укладенням 31.07.2013 року нею (як покупцем) нотаріально посвідченого попереднього договору купівлі-продажу частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та земельної ділянки по [ADDRESS] з [PERSON] (продавцем). Відповідно до умов попереднього договору продаж ? частки житлового будинку та земельної ділянки за домовленістю сторін вчинюється за 320 000 грн. (40 тисяч доларів США), які отримані [PERSON] від [PERSON] до оформлення цього договору. При цьому, відповідач зобов'язувалась продати та передати [PERSON], а остання - купити та прийняти протягом строку в 3 місяці з моменту укладення даного договору, тобто до 31.10.2013 року та укласти договори купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки, основний договір не було укладено до 31.10.2013 року через відсутність всіх правовстановлюючих документів на будинок у продавця, 14 листопада 2013 року позивач звернулася з вимогами про повернення їй сплаченого авансу за попереднім договором в розмірі 320 000 гривень та понесених судових витрат. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав викладених в заяві, просили його задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] позов не визнали, не оспорюючи факту укладення попереднього договору та отримання за ним коштів, однак вважають, що в зв'язку з тим, що вина [PERSON] в не укладенні основного договору до 31 жовтня 2013 року відсутня через своєчасне не оформлення інспекцією ДАБК документів для введення в експлуатацію самовільно збудованої прибудови до будинку за адресою [ADDRESS], та вона не відмовляється від укладення основного договору, тому у позивача не має підстав для стягнення 320 тисяч грн. Просили відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ґрунтовність позову та відповідне його задоволення. Відповідно до змісту ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Встановлено, що 31.07.2013 року між сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та земельної ділянки за [ADDRESS], відповідно до якого вони зобов'язуються у майбутньому до 31.10.2013 року, після отримання відповідачем документів (зареєструвати переобладнання (реконструкцію) частки житлового будинку, узаконити всі самовільно добудовані будинки з подальшою реєстрацією в реєстраційній службі Малинського РУЮ), укласти договір купівлі-продажу (основний договір) та нотаріально посвідчити його на умовах, визначеним цим договором. Таким чином, укладення основного договору купівлі - продажу частки житлового будинку мало відбутися не пізніше 31 жовтня 2013 року. На виконання умов вищезгаданого договору (п. 4) позивачкою було передано відповідачу кошти у розмірі 320 000 грн., що підтверджується умовами попереднього договору купівлі-продажу та не заперечувалося відповідачем по справі. Встановлено та не заперечувалося сторонами, що основний договір купівлі - продажу нерухомого майна між сторонами укладено не було та сплачені позивачем кошти в сумі 320 000 грн. відповідач не повернула. Відповідно до п.13 попереднього договору зобов'язання, встановлене даним договором, припиняється, якщо договори купівлі-продажу зазначеної частки житлового будинку та земельної ділянки не укладені протягом строку, встановленого в п.1 даного договору (до 31.10.2013 року), або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Пропозиція про укладення договорів купівлі-продажу направляється стороною іншій стороні протягом строку, встановленого в п.1 даного договору. Наявний в матеріалах справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12815159 свідчить про те, що відповідач оформила належним чином право власності на житловий будинок [ADDRESS] - 14 листопада 2013 року, тобто після припинення дії попереднього договору. Таким чином, вимога [PERSON] про повернення сплачених нею за попереднім договором коштів є правомірною, оскільки [PERSON] не виконала зобов'язання за ним. Посилання відповідача на відсутність її вини в неукладенні основного договору суд не приймає до уваги, оскільки це не впливає на наслідки припинення попереднього договору. Так, відповідно до ч.3 ст. 635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved