Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON] та [PERSON] про виділ частки із обєкта нерухомого майна в натурі. Вказувала, що вона є матір'ю та законним представником малолітньої [PERSON], яка є власником 44/100 часток житлового будинку під № 22, що по вул. Аксенина в м. Чернівцях на підставі договору дарування від 30 грудня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу. 44/100 часток житлового будинку складається з приміщення чотирьохкімнатної квартири під №1 загальною площею 174,7 кв.м., житловою - 82,3 кв.м. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна № 018-К від 05.11.2016 року суб'єкта господарювання ФОП [PERSON] квартира № 1 є ізольованою, має окремий вхід, відсутні приміщення спільного користування з іншими співвласниками. Тому квартира може бути виділена в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна, що складатиме одиницю без порушення цільового призначення, не порушуючи прав та інтересів іншого співвласника Співвласник іншої квартири №2 у цьому ж будинку не бажає укласти договір про виділ частки в натурі, що позбавляє її права на вільне розпорядження майном. На підставі вищевикладеного просить: 1) виділити в натурі частку нерухомого майна [PERSON] квартиру №1 загальною площею 174,7 кв.м., житловою - 82,3 кв.м. яка розташована за адресою: м. Чернівці у будинку №22 літ. «А» по вул. Аксенина, 22; - 2) Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 44/100 часток житлового будинку, що належить їй на підставі договору дарування від 30 грудня 2015 року, яке є ізольованим, має окремий вхід, відсутні приміщення спільного користування з іншим співвласником В судове засіданні позивач не зявився, від її представника до суду поступила заява, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до вимоги ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Красношапка проти України», суд розглядає цивільні справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, оскільки за їхнім клопотанням було призначено справу до судового розгляду у режимі відео конференції, причини неявки суду не повідомили, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності. Треті особи в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 44/100 часток житлового будинку під № 22, що по вул. Аксенина в м. Чернівцях, що підтверджується копією договору дарування від 30 грудня 2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна № 018-К від 05.11.2016 року суб'єкта господарювання ФОП [PERSON] та з копії технічного паспорта встановлено, що чотирьохкімнатна квартира під №1 загальною площею 174,7 кв.м., житловою - 82,3 кв.м. є ізольованою, має окремий вхід, відсутні приміщення спільного користування з іншими співвласниками. Тому квартира може бути виділена в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна, що складатиме одиницю без порушення цільового призначення, не порушуючи прав та інтересів іншого співвласника Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1, 2 ст. 355, ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Норма ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як було зясовано судом, відповідач не бажає укладати договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, що належить їм на праві приватної спільної часткової власності, тому, враховуючи те, що об'єкт нерухомого майна, який позивач маж намір виділити у натурі є окремою квартирою, є ізольованим, має окремий вхід та використовуються незалежно від інших приміщень, така квартира може бути виділена в натурі і такий виділ нічиїх законних прав та інтересів не порушує, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.ст. 364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Поділ в натурі між співвласниками здійснюється за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи вищевикладене, а також те, що частка будинку виділена в натурі то право спільної часткової власності в силу закону слід припинити. На підставі наведеного та

Outcome: approved