Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 серпня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Привільнянською сільською радою Солонянського району дніпропетровської області було зроблено актовий запис №8. Спільних дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через те, що вони зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні відносини припинили з грудня 2015 року, хоча і проживають в одному будинку. Позивач вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. У добровільному порядку через органи РАЦС відповідач розірвати шлюб не бажає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання 28 березня 2016 року не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб, слухати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.22), в судове засідання 28 березня 2016 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня 2001 року, який зареєстровано Привільнянською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №08 (а.с.8). Спільних дітей від шлюбу не мають. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені з грудня 2015 року. Судом було встановлено, що на час розгляду справи про розірвання шлюбу, спір між сторонами про розподіл майна відсутній, дітей від шлюбу сторони не мають. За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved