Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 05.03.2019 р., в якій просив суд визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] , право на земельну частку (пай), право на яку за життя мав [PERSON] , як член КСП «Криворізьке», та яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його рідний брат - [PERSON] , який за життя був членом КСП «Криворізьке», включений до списку його членів, які мають право на земельну частку (пай), однак за життя правовстановлюючого документу про право на земельну частку (пай) не отримав. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата, однак отримав постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. У зв`язку з відсутністю позасудового порядку захисту свого порушеного права на спадкове майно, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - виконавчий комітет Апостолівської міської ради надав до суду заяву, про проведення судового розгляду зазначеної справи та прийняття рішення по суті згідно чинного законодавства на розсуд суду, за відсутності представника Апостолівської міської ради (а.с. 27). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2018 року [PERSON] , померлий [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] . Встановлено факт постійного проживання [PERSON] , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, рідним братом [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11-12). За життя [PERSON] був членом КСП «Криворізьке» Апостолівського району Дніпропетровської області, що підтверджується фактом включення його під номером 596 до списку членів КСП «Криворізького» Апостолівського району Дніпропетровської області, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Криворізьке» серія [NUMBER] від 24.04.1997 (а.с. 13-19). Згідно довідки Відділу в Апостолівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.02.2019 р., сертифікат на право на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП «Криворізьке» розміром 7, 15 в умовних кадастрових гектарах, серії [NUMBER] від 04.04.1997 року на території Апостолівської міської ради виготовлявся на підставі розпорядження Апостолівської райдержадміністрації від 12.03.1997 року № 185-р на ім`я [PERSON] , згідно Книги реєстрації сертифікатів по КСП «Криворізьке» Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 19) Пунктом 1Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє. Пунктом 1Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Пунктом 2 цього ж Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Аналіз вказаних нормативно-правових актів та роз`яснень Пленуму ВС України дає підстави для висновку про те, що право колективної власності на землю та право та земельну частку (пай) мають громадяни України, які являлися члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або акціонерного товариства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , за життя був членом КСП «Криворізьке», вказане КСП отримало державний акт на право колективної власності на землю [NUMBER] від 24.04.1997, [PERSON] включено до списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), тому суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя мав право на земельну частку із земель КСП «Криворізьке». Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] помер, при цьому за життя сертифікату про право на земельну частку (пай) отримав, тому суд приходить до висновку, що його право на земельну частку (пай) підлягає включенню до спадкової маси, яка залишилася після його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , про що вказувала позивач, та не спростовано перед судом. З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , слідує, що 15.03.2018 [PERSON] як спадкоємець звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , однак отримав постанову нотаріуса від 29.03.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що спадкоємець не може надати оригінал документу, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на вказане право на земельну частку (пай) (а.с. 49). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт належності [PERSON] за його життя права на земельну частку (пай) КСП «Криворізьке», вказане право з його смертю не припинилося, а позивач є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , при цьому позасудові способи реалізації права на спадкування вичерпано, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай), яка належала померлому [PERSON] , як члену КСП «Криворізьке», перебувала у колективній власності КСП «Криворізького» та розташована на території Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Outcome: approved