Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 24.04.2010 року у Піщанобрідській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 05. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки в житті відповідача з'явилася інша жінка, з якою він має позашлюбні стосунки. В зв'язку з цим, сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . За таких обставин, [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності . Не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні в зв'язку з визнанням позову відповідачем . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, строк на примирення просив не надавати . Просив ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні . Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. З долучених до позовної заяви письмових доказів, встановлено, що 24.04.2010 року у Піщанобрідській сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 05 (свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 044056 від 24.04.2010 року, видане Піщанобрідською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.7 ). Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії 1-ОЛ №099232 від 20.10.2010 року, видане Піщанобрідською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.8 ) . З обґрунтувань позивача, викладених у позовній заяві, встановлено, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися. На момент розгляду спору відповідач має іншу сім'ю, а тому сторони не проживають разом та не підтримують взаємовідносин, на примирення не погоджуються. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін , тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved