Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, вказуючи, що за час спільного проживання з відповідачем, у них народилася донька, яка на теперішній час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З вересня 2014 року відповідач іноді надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але в мізерному вигляді, що не вистачає на повне утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду. Відповідач за станом свого здоров'я і матеріального становища в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки. Так, приблизно з липня 2014 року перебуває на обліку в Мелітопольському міському центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Відповідач не має на утриманні інших дітей і непрацездатних батьків, не обтяжений стягненням по виконавчим документам і не має ніяких інших обставин, які б перешкоджали сплаті аліментів на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб, який розірвано 12 серпня 2014 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де її батьками записані [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.01.2015 року /а.с. 7/. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач нерегулярно надає позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки, що не вистачає на її утримання, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, та повне визнання ним заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved