Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO] Шлюб виявився невдалим, з причин відсутності взаєморозуміння, що призводило до постійних конфліктів та суперечок. Відповідач не працював, оформлював кредити в різних кредитних установах, програвав отримані кошти на ігрових автоматах. 22.03.2012 р., коли позивач перебувала на третьому місяці вагітності, відповідач зібрав речі і пішов з сім'ї. З цього часу відповідач не цікавився ані перебігом вагітності, ані станом новонародженої дитини та її подальшим життям і забезпеченням. 27.08.2014 р. шлюб було розірвано, донька залишилася проживати з позивачем. З моменту народження доньки і по теперішній час відповідач не цікавиться інтересами дитини, станом її здоров'я, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Таку поведінку відповідача позивач розцінює як свідоме ухилення від виховання дитини, а тому просить позбавити його батьківських прав відносно доньки. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених підстав. У судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Ужгородської міської ради підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що позивач зверталася до них із заявою про вирішення питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] За наслідками розгляду матеріалів та заяви [PERSON] виконавчим комітетом, як органом опіки та піклування, було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання судової повістки. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.10.2012 року встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], про що складено відповідний актовий запис за № 1269. Батьком записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.08.2014 року розірвано шлюб, укладений 17 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №249. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. З довідки Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вбачається, на виконанні знаходиться виконавчий лист №308/3922/14 від 22.10.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 17.05.2017 заборгованість становить 26 307,00 грн. Крім того, з даної довідки вбачається, що з моменту стягнення аліментів - з березня 2014 року по травень 2017 року аліменти відповідачем не сплачувалися взагалі. З довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ №26, вбачається, що [PERSON] та її донька [PERSON] проживають в [ADDRESS], власником квартири є [PERSON]. З довідки, виданої дошкільним навчальним закладом № 21 «Ластовічка» Управління освіти Ужгородської міської ради від 06.09.2016 р. за вих. № 48, вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує ДНЗ №21 «Ластовічка» середню групу «Колосок». Приводить і забирає дитину з садочка, здебільшого, мама [PERSON], іншим разом - дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON]. Батько [PERSON] жодного разу у садочку не з'являвся, дитиною не цікавився. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородської міськвиконкому від 25.05.2016 року № 295/12-34, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є близькою подругою позивача, тісно спілкуються останні п'ять років, оскільки мають дітей одного віку. За весь цей час жодного разу не бачила батька [PERSON]. Зазначила, що відповідач жодного разу не намагався зустрітися з дитиною, привітати зі святами. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є братом позивача, проживає по сусідству. Як йому відомо, відповідач програв в автомати кошти, став закладати коштовності до ломбарду. Коли позивач була вагітна, пішов з дому і з того часу більше не приходив, не цікавився дитиною. Протягом п'яти років жодного разу не привітав дитину з днем народження чи з іншим святом. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розви\-ток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] участі в утриманні дитини та її вихованні не бере, не цікавиться станом здоров'я, навчанням та фізичним розвитком, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально її не забезпечує. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 121, 164, 166, 180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved