Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що з 2006 по 2012 роки вона мала цивільні відносини з відповідачем. З 30.06.2009 року вона народила дитину [PERSON], який мешкає разом з нею.. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не виплачує, угоди про розмір та добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, у звязку з чим позивач звернулась до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття , починаючи з дня подання заяви до суду . В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, про час та день судового засідання сповіщався завчасно, причину неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позов не надав . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд наголошує на тій обставині, що обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обовязків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей 180, 182\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3 статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами 1 та 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до частини 1 статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 09.07.2009 року Вознесенівський відділом реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ , серія 1-ЖС № 122317, актовий запис № 544. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 2\~000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб він аліментів не сплачує. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. Суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до ст.184 ч.1 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує: відповідач є працездатною особою; відсутність доказів щодо незадовільного стану здоровя; а також те, що утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечити утримання дитини. Оскільки між сторонами по справі в добровільному порядку не досягнуто домовленості про спосіб виконання батьківських обовязків по утриманню дитини з боку відповідача, який проживає окремо від дитини, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів правомірні та основані на законі. Згідно з частиною 1 статті 191 СК України, частиною 1 статті 430\~ЦПК \~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 12.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved