Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 22.01.2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2015 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. На час народження сина, відповідач знаходився в місцях позбавлення волі. З часу народження сина та звільнення відповідача з місць позбавлення волі вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов'язані з утриманням дитини. Після припинення сімейних відносин відповідач долею дитини не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, наміру спілкуватись з сином не виявляв, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. Спорів з приводу міста проживання дитини не було. Відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Батько дитини жодного разу не цікавився здоров'ям дитини, успіхами у дитячому садку, фактично відсутній в житті дитини. Позивач зазначає, що нехтування батьківськими обов'язками з боку відповідача, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа по справі № 644/8725/16-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 11.01.2017 року відкрито виконавче провадження та здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів відповідачем. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 07.11.2017 року, залишок боргу по аліментам станом на 07.11.2017 року за період з листопада 2016 року по листопад 2017 року складає - 9786,66 грн. За вказаний період відповідачем сплачено аліментів у сумі - 0,00 грн. Відповідач свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконує, хоча за своїм майновим станом та станом здоров'я має можливість надавати допомогу на утримання сина. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради просить справу розглядати без участі представника служби, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року по 16.06.2015 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис про народження № 319 від 07.06.2012 року, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON], а матір'ю позивач - [PERSON]. Після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] залишився проживати з позивачем. На час народження сина, відповідач знаходився в місцях позбавлення волі. З часу народження сина та звільнення відповідача з місць позбавлення волі позивач разом з дитиною проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов'язані з утриманням дитини. З часу припинення сімейних відносин відповідач долею дитини не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, наміру спілкуватись з сином не виявляв, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. Спорів з приводу міста проживання дитини не було. Відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. З відповіді адміністрації КЗ «Дошкільний навчальний заклад «ясла-садок» № 439 комбінованого типу Харківської міської ради» за № 01-31-190 від 19.10.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує вказаний комунальний заклад з 04.09.2014 року по теперішній час. За вказаний період відвідування батьківських зборів, прийняття участі в житті дитячого садка здійснює мати [PERSON] Батько дитини [PERSON] за вказаний період успіхами свого сина не цікавиться. З довідки Громадської організації Спортивний Клуб «Слобожанець» від 20.10.2017 року виданої тренером [PERSON] вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO] відвідує секцію дзюдо з вересня 2016 року по теперішній час. За вказаний період на тренування дитину приводили її мати [PERSON] або бабуся [PERSON] Батько [PERSON] не приводив дитину на тренування та змагання, не виявив зацікавленості в досягненнях дитини, не з'являвся на батьківські збори. З моменту початку тренувань і по теперішній час жодної зустрічі з батьком дитини не відбулося, з чого можна зробити висновок про те, що батько не цікавиться життям дитини і не приймає в ньому ніякої участі. З огляду на вище викладене вбачається, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у її вихованні. А тому, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Згідно довідки КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 16» де малолітній [PERSON] перебуває на обліку, вбачається, що догляд за дитиною та рекомендації лікарів здійснює мати [PERSON] Батько дитини [PERSON] станом здоров'я дитини не цікавиться, до поліклініки з цього приводу не звертався. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], було розглянуто на засіданні Комісії органу опіки та піклування. Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 210 від 04.04.2018 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її духовних та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON], [INFO], що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа по справі № 644/8725/16-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 11.01.2017 року відкрито виконавче провадження та здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів відповідачем. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 07.11.2017 року, залишок боргу по аліментам станом на 07.11.2017 року за період з листопада 2016 року по листопад 2017 року складає - 9786,66 грн. За вказаний період відповідачем сплачено аліментів у сумі - 0,00 грн. Відповідач [PERSON] свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконує, хоча за своїм майновим станом та станом здоров'я має можливість надавати допомогу на утримання доньки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 01.12.2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 1154. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 640,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved