Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача в якому зазначає про наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26. На час відкриття спадщини (день смерті) [PERSON] належала на підставі державного акту серії ДП № 068175 виданого 23.09.2005 року Петропавлівською РДА земельна ділянка площею - 1,8721 га, кадастровий номер : 1223887100:02:001:1239, розташована на території Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не посвідчувала, а тому спадкування після її смерті повинно відбуватись за законом. На день смерті [PERSON] наявними є два спадкоємці першої черги, що мають право на спадкування за законом, дві її рідні доньки : [PERSON] та [PERSON] . Сестра позивача [PERSON] свідомо відмовилась від прийняття спадщини, на протязі шести місяців , заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Згідно довідки квартального комітету органу самоорганізації населення м. Нікополь від від 24.09.2018 року за № 610 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за місцем проживання та проживала за адресою : [ADDRESS] , а згідно довідки від 26.10.2018 року за № 17 - [PERSON] , [INFO], без реєстрації з 01.06.2011 року по день смерті [PERSON] [INFO] , - проживала за адресою : [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця позивач вважала, враховуючи викладене у попередньому абзаці, що саме вона прийняла спадщину після смерті матері, адже до 2018 року вона безперешкодно користувалась житловим будинком за адресою : [ADDRESS] та отримувала орендну плату від орендаря, який користувався спадковою земельною ділянкою. На початку 2018 р. орендар повідомив позивачу про неможливість надання орендної плати без належного оформлення земельної ділянки, тому вона звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини після смерті матері та 24.09.2018 року отримала відмову у вчинені нотаріальної дії через пропущення строку для прийняття спадщини. Позивач звернулась до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та від 25.03.2019 року отримала рішення , згідно якого у позовних вимогах про надання додаткового строку їй було відмовлено,але згідно мотивувальної частини рішення визначено, що вона обрала невірний спосіб захисту свого права. Суд також зазначив, що при визначених у позовній заяві обставинах та доданих по справі доказах, позивачу доцільніше звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом із підстави, передбаченої ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На час смерті [PERSON] позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем в одному домоволодінні, а отже є такою, що прийняла спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Але через відсутність у позивача реєстрації за місцем проживання в одному домоволодінні разом зі спадкодавцем такий факт повинен бути встановленим в судовому порядку, тому вона надає до суду цю позовну заяву про встановлення відповідного факту та визнання права власності на спадкове майно. Факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після її смерті підтверджується : - довідкою квартального комітету органу самоорганізації населення м. Нікополь від 24.09.2018 року за № 610 згідно до якої [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за місцем проживання та проживала за адресою : [ADDRESS] ; - довідкою від 26.10.2018 року за № 17 згадно до якої [PERSON] , [INFO], без реєстрації з 01.06.2011 року по день смерті [PERSON] [INFO] , - проживала за адресою : [ADDRESS] . Аналогічні обставини підтвердить під час судового засідання сестра позивача [PERSON] , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову та залучена до розгляду справи в якості третьої особи. Отже в сукупності всі вищенаведені належні, допустимі, письмові докази підтверджують факт проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті останньої, що свідчить про прийняття спадщини за законом та надають їй право на визнання права власності на спадщину за законом. Попередній розрахунок суми судових витрат, що вона понесла на цей час, складаються зі сплати судового збору. Інші витрати нею не плануються. Також позивач стверджую, що нею не подано іншого позову до Хорошівської сільської ради, щодо встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на такий об`єкт нерухомого майна за позивачем. Просить суд : - встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зі спадкодавцем [PERSON] , що померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26. - визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку площею - 1,8721 га, кадастровий номер:1223887100:02:001:1239, розташовану на території Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі державного акту серії ДП № 068175 виданого 23.09.2005 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. У судове засідання сторони не з`явилися. Надали суду заяви в яких просять суд справу заслухати у їхню відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач позов визнає . Третя особа також підтримує позов. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . Судом встановлено, що [INFO] в с. Хороше Петропавлівського раойну Дніпропетровської області дійсно померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) . Факт родинних відносин померлої [PERSON] з позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження , серії [NUMBER] , виданого 10.07.1968 р. сільським ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 068175 [PERSON] є власником земельної ділянки , площею 1.8721 га , яка розташована на території Хорошівської сільської ради Петропавлівського раойну Дніпропетровської області. Дана обставина також підтверджується Витягом із технічної документаії про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. У листі приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу від 24.09.2018 р. ( вих. № 129/02-17) вказується , що [PERSON] заяву про прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , в нотаріальну контору в установлений законом строк не подавали та на момент її смерті зареєстровані за адресою померлої не була , то вона вважається такою , що не прийняла спадщину. Пропущений строк може бути продовжено судом. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2019 р. в задоволені позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було відмовлено. Підставою для прийняття такого рішення є та обставина , що позивач не наддала суду достатніх доказів поважності пропуску строку для звернення до нотаріуса. В мотивувальній частині данного рішення суд зазначив , що в даній ситуації позивач невірно обрала спосіб захисту своїх прав. Суд вказав , що позивачу доцільніше звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом з підстави , зазначеної ч. 3 ст. 1268 ЦК України і в суді довести факт спільного проживання зі спадкодавцем на день її смерті . В довідках квартального комітету м. Нікополя Дніпропетровської області від 24.09.2018 р. ( вих. № 610,) зазначається , що [PERSON] ( позивача ) проживала за адресою - [ADDRESS] , разом з нею проживала [PERSON] ( спадкодавець ) до її смерті [INFO] , вели спільне господарство. В інші довіці зазначається , що [PERSON] на період смерті - [INFO] була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття (ч.1). Частина 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справа в п. 1 листа про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 визначив: щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке: Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Крім того , на думку суду фактичне прийняття - це другий спосіб прийняття спадщини, який може замінювати собою подання заяви про прийняття спадщини . Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном та постійного проживання зі спадкодавцем можуть бути: - довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванню про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; - довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі за обов`язковим страхуванням, квитанція про сплату податку, страхового платежу; - копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; - запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця; - інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. У пункті 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто тим, які постійні проживали разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтувала свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат . На підставі викладеного ,

Outcome: approved