Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Після розірвання шлюбу, від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні позивача. Батько дитини, відповідач [PERSON], ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500,00 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги в судовому засіданні підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, зменшивши їх та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку(доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення сином повноліття. В подальшому позивач в відкрите судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду, через канцелярію суду, письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В подальшому відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд провести розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-ОК № 036890 від 21.06.2006 року, виданим відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії 1-БК № 250934, виданим ВРАГС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Після розірвання шлюбу сторони проживали разом однією сім»єю, без реєстрації шлюбу. Дитина фактично знаходиться на утриманні позивача, батько дитини, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, і лише періодично утримує дитину. Вказане підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину фактично одноособово, позивач та дитина сторін є інвалідами з дитинства по зору першої групи, відповідач лише періодично надавав кошти на утримання дитини, відповідач є працездатним, хоча і являється інвалідом з дитинства по зору першої групи, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», сторони як інваліди першої групи, звільнені від сплати судового збору, і тому суд вважає за необхідне на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved