Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 грудня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували у Виконавчому комітеті Лубянської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 9. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання, в останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Їхнє одальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися з 2016 року. Спору про майно вони не мають. За спільною домовленістю між ними, діти залишилися проживати з нею. Строк для примирення просить не надавати. У звязку з цим, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 09 грудня 2013 року у Виконавчому комітеті Лубянської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис №9. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище Бартоломєй, понесені нею судові витрати залишити за нею. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 262022, згідно якого 09.12.2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу : «чоловіка Кольба», «дружини - «Бартоломєй»; копіями свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 407042; [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 123431, з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АЕ 912269. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved