Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Чугуївський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], та зняття з реєстраційного обліку за адресою реєстрації. Позивач вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за вище вказаною адресою, однак через те, що у її будинку зареєстрований її колишній співмешканець [PERSON], який фактично в ньому не проживає, вона як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього поштовим зв'язком надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якій він не заперечує проти задоволення позову (а.с. 23). Представник третьої особи - Чугуївського районного відділу ГУ ДМС у Харківській області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 22). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 03.08.2002 року посвідченим державним нотаріусом Чугуївської держнотконтори, реєстровий № 2-1334, право власності зареєстровано в Чугуївському МБТІ 22.08.2002 року, реєстровий № 314 (а.с.7). Окрім позивача в житловому будинку, який належить їй на праві приватної власності, зареєстрований також і відповідач - [PERSON]. З 2010 року відповідач не проживає в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Актом від 29.07.2014 року складеним комісією у складі депутата, секретаря Коробочкинської сілької ради та сусідів (а.с.9). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У зв'язку з тим, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, який фактично в ньому не проживає, позивач, як власниця будинку, не може повною мірою реалізувати своє право власника, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку за час який він там не мешкає не приймав, позивач самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 Сімейного Кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В частині 4 статті 156 Житлового кодексу України зазначено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 статті 64 визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Отже, у відповідності до ст. 156 ЖК України відповідач не є членом сім'ї позивача. Так як відповідач не є членом сім'ї позивача, а також оскільки у позивача особисто з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному помешканні, позивач має право на захист своїх прав власника і вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, оскільки відповідач фактично в будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі в спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування будинком. Для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення його права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved