Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суми банківських грошових вкладів в зв'язку з тим, що із закінченням строків зазначених в договорах та порушенням умов договорів, банк не виконав своїх зобов'язань, грошові кошти не повернув і не сплатив відсотків за користування вкладом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що уклала з відповідачем чотири доларові вклади та три гривневі вклади, але по жодному гроші не повернув. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 19.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» та [PERSON] було укладено чотири договори строкового вкладу «Вільна сімка» за №ДФО-11-177434, №ДФО-11-177437, №ДФО-11-177438 та №ДФО-11-177439, за якими банк відкрив вкладнику депозитний рахунок та прийняв на нього грошові кошти у іноземній валюті - доларах США (а.с. 7,9,11,13). Так, договір строкового вкладу № ДФО-11-177434 від 19.05.2014 року укладався на строк до 08.06.2015 р., згідно якого позивач здійснив вклад у сумі 5000,00 доларів США. Проценти по договору складали 12 % річних, які мали нараховуватись кожні 7 днів з дня укладення договору (а.с. 7). Інші договори, які були укладені 19.05.2014 року у іноземній валюті - доларах США, між [PERSON] та відповідачем мають аналогічні умови. Внесення коштів на рахунок банку позивачем підтверджується платіжними дорученнями №1, №2, №3, №4 від 19.05.2014 р. (а.с. 8,10,12,14). Крім цього, між позивачем та ПАТ«КБ «Актив-Банк» було укладено два договори строкового вкладу №ДФО-11-177426, №ДФО-11-177425 від 19.05.2014 року, за якими банк прийняв грошові кошти у сумі 30000,00 грн., та 20000,00 грн. відповідно. Вклад вносився на строк 386 днів. Днем повернення вкладу є 08.06.2015 року. Проценти по договору складали 25 % річних, які мали нараховуватись кожні 7 днів з дня укладення договору (а.с. 16,18). Внесення коштів на рахунок банку підтверджується платіжними дорученнями №3941, №3933 від 19.05.2014 р. (а.с. 17,19). 12.03.2014 року між сторонами було укладено ще один договір строкового вкладу «Активний рік» №ДФО-11-170149, згідно якого позивач здійснив вклад у розмірі 500,00 грн. на строк до 13.03.2015 р. Вклад вносився на строк 12 місяців та один день, відсотки по договору - 25% річних, мали нараховуватись щомісячно, починаючи з 1 дня місяця. Внесення коштів на рахунок банку позивачем підтверджується платіжними дорученнями від 12.03.2014 р. Відповідно до п. 1.3. розділу І договорів від 19.05.2014 року банком встановлені умови повернення вкладу з ініціативи вкладника, згідно яких при зверненні вкладника до банку в одну із визначених договором дат, на які погодилась позивач, день повернення вкладу вважається таким, що настав. При цьому банк повертає вклад та сплачує нараховані проценти в повному обсязі (а.с. 7,9,11,13,16,18). На вимогу позивача після настання дати визначеної в умовах договорів від 19.05.2014 року (зокрема, з 26.05.2014 року) повернути грошові кошти, отримала відповідь голови правління ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» від 05.06.2014 р., в якій зазначається про скрутний фінансовий стан банку, дефіцит як готівкових, так і безготівкових коштів, але протягом останнього часу здійснюються всі можливі заходи для подолання негативної ситуації. Проте дані обставини не звільняють відповідача від покладених на нього зобов'язань передбачених договорами (а.с.28-29). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Таким чином, відповідно до норм діючого законодавства та умов договорів від 19.05.2014 року, вимога позивача щодо повернення банківських вкладів за чотирма доларовими, вклад по кожному з яких здійснювався у розмірі 5000 доларів США, на загальну суму 20000 доларів США, а також по двом гривневим, з вкладами у розмірі 30000 і 20000 грн., загальною сумою 50000 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню. На вимогу позивача від 27.05.2014 р. та 10.07.2014 р. про дострокове припинення дії договору банківського вкладу «Активний рік» від 12.03.2014 р., повернення суми вкладу в розмірі 500 грн. та нарахованих відсотків відповідач не вчинив дій щодо належного виконання зобов'язань, проте ним були надані виписки по рахунках щодо нарахованих відсотків. Згідно ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Отже, вимога [PERSON] щодо розірвання договору №ДФО-11-170149 банківського вкладу «Активний рік» від 12.03.2014 року була обґрунтованою та правомірною (а.с.85-86). Згідно п. 1.3. розділу І договору №ДФО-11-170149 від 12.03.2014 року при достроковому припиненні договору з ініціативи вкладника проценти перераховуються в залежності від дати припинення договору: до 90 календарних днів строку вкладу включно - за ставкою вкладу «На вимогу». Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Як вбачається з договорів строкового вкладу від 19.05.2014 р. №ДФО-11-177434, №ДФО-11-177437, №ДФО-11-177438, №ДФО-11-177439 пунктом 1.3. у якому визначено, що на суму вкладу банк нараховує відсотки в розмірі 12 % річних у валюті вкладу - доларі США. З договорів строкового вкладу №ДФО-11-177426, №ДФО-11-177425, №ДФО-11-170149 пунктом 1.3. визначено, що на суму вкладу нараховуються відсотки в розмірі 25 % річних у валюті - гривні. Аналізуючи зібрані докази, перевіривши принцип розрахунку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з банку суми нарахованих, але не виплачених відсотків за договорами банківського вкладу від 19.05.2014 р., які укладалися у іноземній валюті - доларі США (під 12 % річних), що становить - 870,53 доларів США (у період з 19.05.2014 р. по 01.09.2014 р.) та відсотків за договорами банківського вкладу від 19.05.2014р., 12.03.2014 р., які укладалися у валюті - гривні (під 25 % річних) складає - 2035,15 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст.ст. 610, 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання суд стягує 3 % річних з вересня 2014 року по жовтень 2014 року, як просила позивач (3:365*61 день*20870,53 доларів США:100) в сумі 104,64 доларів США. За депозитами, які були укладені у валюті - гривні, підлягають стягненню 3 % річних (3:365*61 день*52535,15:100) в розмірі 263,40 грн. Позивачем надано розрахунок індексу інфляції за вересень 2014 року (1,029*52535,15 грн.= 54058,66 грн.; 54058,66-52535,15=1523,50 грн.), яка просить стягнути суму 1523,50 грн., тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Це право позивачки заявляти вимоги за менший період, ніж за той, що виникає з дня настання права вимоги. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в стравах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема п. 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім цього, даною Постановою передбачено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то необхідно з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. В даному випадку мають місце договірні відносини, які склалися між сторонами, а договором, укладеним між позивачем та відповідачем, не передбачена можливість відшкодування моральної шкоди, тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Суд при задоволенні позову, стягуючи заборгованість, враховує офіційний курс валют, які встановлені Національний банком України станом на 18.11.2014 р. курс гривні до долара США, складає: 100 доларів США дорівнює 1526,0180 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Outcome: partial