Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі зареєстрованому 03 вересня 2011 року у Суботцівській сільській раді Знам'янського району Кіровоградської області, за актовим записом №13. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні взаємини між ними припинені остаточно місяць тому, через різні погляди на життя, нерозуміння один одного та постійні сварки під час яких відповідач ображав та принижував її. До того ж чоловік без її відому брав у банках кредити, заборгованість на сплачував, у зв'язку з чим все їх майно описане. За вказаних обставин вважає, що їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Додала, що з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею, наміру прощати чоловіка вона більше немає, почуття взаємоповаги між ними втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 03 вересня 2011 року у Суботцівській сільській раді Знам'янського району Кіровоградської області, за актовим записом №13. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с. 6). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені, примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved