Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 01 серпня 2018 року, зареєстрований Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 2071. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 04.01.2019 року. В шлюбі мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя, виникали конфлікти та відсутність взаєморозуміння. Це призвело до того, що вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Відповідач відзиву на позов не надав. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі. Просить справу розглядати у її відсутності та позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої заяви, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 серпня 2018 вбачається, що 01 серпня 2018 року, зареєстрований Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,про що складено відповідний актовий запис № 2071. Після одруження відповідач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.4). Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.08.2019 підтверджено, що у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Як вбачається із позовної заяви, спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Сторони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. З цього слідує, що між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. З цього слідує, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам позивача, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст.24, 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved