Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому після його уточнення просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до 25.10.2017р. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 12 вересня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09.02.2017р. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час позивача знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку у звязку з хворобою доньки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що змусило позивача звернутися до суду. Позивач в судове засідання на з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу за її відсутності (а.с.49). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій проти задоволення уточненого позову не заперечує, просить справу розглядати без його участі (а.с.31, 42). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 12 вересня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 09.02.2017 р. по справі № 635/593/17 (а.с.2, 3). Від шлюбу у сторін 25 жовтня 2012 року народилася дитина [PERSON], батьком дитини записаний відповідач по справі, що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої серії 1-ВЛ № 294186 (а.с.5). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач з сім'єю не проживає, що не заперечується сторонами по справі. З копії довідки про потребу дитини у домашньому догляді від 30.03.2017р. № 215/659, виданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 4» вбачається, що [PERSON] на диспансерному обліку перебуває з 08.10.2014 р. і потребує домашнього догляду до 25.04.2017р. Захворювання на яке хворіє дитини перебуває під кодом за МКХ-10 К83.8 (а.с.7). Довідкою КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» від 07.04.2017р. № 109 підтверджується факт перебування позивача з 26.04.2017р. по 25.10.2017р. у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шести років, у звязку з хворобою дитини (а.с.8). Згідно довідки КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 4» від 11.10.2017р. № 782 малолітня дитина знаходиться під наглядом лікарів-фахівців закладу охорони здоровя (а.с.42). З копії трудової книжки відповідача вбачається, що на момент розгляду даної справи відповідач звільнений з роботи за згодою сторін з 14.08.2017р. та наступний запис про його працевлаштування в трудовій книжці відсутній (32). В ході розгляду справи відповідачем не надано суду даних про те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дружину. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Згідно з ч.ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України суд за заявою позивача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ході судового розгляду встановлено, позивачем доведено наданими суду доказами, що дитина має вади психічного розвитку, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів у судовому порядку на утримання дружини. Враховуючи вищевикладене, а також прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» на одну особу в розрахунку на місяць, який з 01 травня 2017 року складає 1624 гривень, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити та можливим стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку у звязку з її хворобою з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Глибоке, вул. Шкільна, буд. 3/6, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], в твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 500,00грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 12 травня 2017 року і до 25 жовтня 2018 року. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved