Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона з червня 2013 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем по справі, [PERSON], вони разом проживали, вели спільне господарство. 05.06.2014 року у них народилася донька [PERSON], але в свідоцтві про народження відповідач не значиться батьком, оскільки на час народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі та відомості про батька зазначено зі слів матері у відповідності до ст. 135 СК України. А тому, позивач просила суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] та просила внести зміни в актовий запис про народження доньки, вказавши [PERSON] батьком дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Час Київщини» відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, а тому згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Третя особа по справі не направила до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, направили суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Заслухавши пояснення позивачки, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі співмешкали в с. Дорошівка Вознесенського району Миколївської області по вул. Леніна 187, без реєстрації шлюбу в період з червня 2013 року по січень 2014 року. Даний факт підтверджується довідкою Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №871 від 07.07.2016 року. Також, судом встановлено, що 05.06.2014 року позивачка народила доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Підставою запису відомостей про батька при реєстрації народження дитини, була вказівка матері дитини, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем протягом тривалого часу проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, внаслідок чого у них народилась донька [PERSON]. Оскільки сторони по справі не перебували у зареєстрованому шлюбі, то прізвище дитини записано по прізвищу матері. Протягом сумісного проживання відповідач визнавав своє батьківство щодо дитини, а також у вересні 2014 року вони разом похрестили доньку у храмі Святої рівноапостольської [PERSON] в м. Біла Церква Київської області, і останній запропонував записати доньку у свідоцтві про хрещення на своє прізвище [PERSON]. Проте близько двох років тому, відповідач припинив будь-яке спілкування з позивачкою та дитиною, переїхав проживати за іншою адресою та перестав навідувати їх, не надає матеріальну допомогу на їх утримання. При вирішенні даної справи суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно із ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих заперечень про те, що він не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], народженої позивачкою. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 цієї статті, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Факт батьківства відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підтверджений у судовому засіданні окрім пояснень позивачки: - поясненнями свідка [PERSON], яка є кумою позивачки, котра пояснила, що сторони проживали разом з 2013 року, відповідач визнавав своє батьківство і вони разом похрестили дитину. - поясненнями свідка [PERSON], яка працює прибиральницею у ЖЕК № 7 за місцем проживання позивачки, за адресою: [ADDRESS], та пояснила, що бачила як сторони по справі разом прогулювалися з коляскою. - поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили той факт, що сторони тривалий час проживали однією сімєю, як до народження дитини, в період вагітності позивачки, так і після народження дитини, відповідач своєю поведінкою, діями, як відносно позивачки, так і відносно малолітньої [PERSON], визнавав своє батьківство. Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать поясненням позивачки, іншим доказам по справі. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, підтверджується довідкою Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 07.07.2016 року № 871, в якій зазначається, що позивачка дійсно проживала без реєстрації і співмешкала з відповідачем за адресою: вул. Леніна, 187, с. Дорошівка, Вознесенського району Миколаївської області в період з червня 2013 року по січень 2014 року. Таким чином, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Outcome: approved