Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Берегівської районної централізованої бібліотечної системи Берегівської районної ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що з 2008 року вона працювала на посаді завідувача бібліотекою-філією №32 с. Запсонь, а 01.06.2010 року переведена на посаду бібліотекаря. Рішенням атестаційної комісії від 06.10.2015 року було вирішено, що вона не відповідає займаній посаді. За таке рішення комісія проголосувала одноголосно. Згідно Наказу Відділу культури і туризму Берегівської райдержадміністрації № 44к/б від 17.11.2015 року її було звільнено з посади, у зв'язку з виявленою за результатами атестації невідповідністю займаній посаді (п.2\~ст.40 КЗпП України). Вважає рішення атестаційної комісії необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, а оспорюваний наказ незаконним з наступних підстав. Неякісне виконання роботи, неналежне виконання функціональних обовязків може вважатися виявленою невідповідністю займаній посаді тільки, якщо вони викликані недостатньою кваліфікацією працівника та за відсутності вини працівника в неналежному виконанні посадових обовязків. Для звільнення працівника за пунктом 2 статті 40 КЗпП України важливо, щоб неналежне виконання працівником трудових обовязків було наслідком недостатньої кваліфікації чи стану здоровя, які свідчать про відсутність вини працівника у неналежному виконанні трудових обовязків. Крім того, при проведенні атестації позивачу було задано декілька питань, на яких вона дала відповідь, однак без будь-яких пояснень комісією було прийнято рішення про невідповідність займаній посаді. При цьому, всупереч Положенню про проведення атестації, позивачу не було рекомендовано направити на навчання. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених у позовній заяві. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених в запереченні. Свідок в судовому засіданні [PERSON] (голова атестаційної комісії) пояснив, що 6 жовтня 2016 року проводилась атестаційна комісія чергової атестації працівників бібліотек Берегівської РЦБС. За наслідками проведення вказаної атестації позивачку [PERSON] було визнано такою, що не відповідає займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Зокрема, під час проведення співбесіди остання на жодне запитання комісії не надала правильної відповіді. Крім того, оскільки позивачка не володіє українською мовою, всі запитання комісії та відповіді [PERSON] були на угорській мові. Заслухавши пояснення представників сторін, свідка та вивчивши матеріали цивільної справи та атестаційних матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до пункту 1.2. ПОЛОЖЕННЯ про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури (далі Положення) атестації підлягають працівники підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури відповідно до Переліку посад (професій) працівників, які підлягають атестації (додаток 1). Наказом начальника відділу культури і туризму № 27 від 01.10.2015 року (а.с. 32) було заплановано проведення чергової атестації працівників Берегівської РЦБС на 06 жовтня 2015 року. Протоколом засідання атестаційної комісії № 29 від 06 жовтня 2015 року підтверджується, що слухалось питання атестації [PERSON] (а.с. 24-25). Згідно п. 4.6. ПОЛОЖЕННЯ, затвердженого наказом Міністерства культури та туризму України № 44 від 16.07.2007 року, Рішення атестаційної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні комісії. Засідання атестаційної комісії вважається правоможним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини її складу. Атестаційна комісія на підставі всіх даних дає одну з таких оцінок професійної кваліфікації і ділових якостей працівника: відповідає займаній посаді або виконуваній роботі; не відповідає займаній посаді або виконуваній роботі, рекомендовано направити на навчання; не відповідає займаній посаді або виконуваній роботі.атестаційна комісія на підставі всіх даних, за наявності не менше 2/3 її членів таємним або відкритим голосуванням дає оцінку про відповідність чи невідповідність працівника займаній посаді. Як вбачається з протоколу засідання атестаційної комісії № 29 від 06 липня 2015 року, за результатами атестації всі члени атестаційної комісії оцінили позивачку як таку, що не відповідає займаній посаді. Апеляцію на рішення атестаційної комісії у встановленому порядку позивач не подавала Наказом № 44-к/б від 17 листопада 2015 року позивача звільнено за п.2 ст. 40 КЗпП України\~з посади бібліотекаря бібліотеки-філії №19 смт. Батьово Берегівської РЦБС у звязку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації (а.с. 35). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. Відповідно до змісту п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України\~суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. Так, згідно наказу директора Берегівської РЦБС №20к/б від 16 червня 2015 року позивачу [PERSON] винесено догану за порушення трудової дисципліни без поважних причин. Крім цього, в судовому засіданні та матеріалами справи встановлено факт незнання позивачкою державної мови. Це підтверджується зокрема заявою написаною власноручно [PERSON], яка розпочата українською мовою, а зміст її викладено угорською, а також передатестаційною характеристикою. З нею позивачка була ознайомлена, жодного заперечення щодо змісту не висловила. Також незнання державної мови [PERSON] також підтверджено головою атестаційної комісії в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбаченого п.2 ст.40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. П.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43(1) КЗпП України. Відповідно до Протоколу засідання Первинної профспілкової організації працівників ЦБС Берегівського районного комітету професійної спілки працівників культури України № 5 від 06.11.2015 року (а.с. 39), надано згоду на звільнення [PERSON] з посади бібліотекаря бібліотеки-філії №19 смт. Батьово Берегівської РЦБС із займаної посади у зв'язку із рішенням атестаційної комісії - невідповідність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так позивачем в судовому засіданні не додано жодного доказу того, що вона відповідає займаній посаді, а тому її звільнення було законне. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведено із додержанням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судових витрат у відповідності до вимог діючого законодавства, відповідно до ст.88 ЦПК України, дані витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed