Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], 31.01.2008р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., але не менше одного неоподатковуваного щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 08 вересня 2007 року перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому мають малолітню доньку [PERSON], 31.01.2008р.н. З травня 2015 року вона з відповідачем не веде спільного господарства, проживає окремо та їх шлюбні відносини фактично припинені. На даний час в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. Донька залишилась проживати з нею, відповідач не надає коштів на її утримання. Вона ж не має змоги самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Місце праці відповідача їй невідоме, а тому вважає встановлення аліментів в твердій грошовій сумі найбільш доцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позовних вимог, просить такі задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Ствердив, що не заперечує щодо встановлення аліментів та не в такому розмірі, як просить позивач. Пояснив, що на дай час офіційно не працює, а тому просить визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~ Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. \~181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з 08 вересня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 червня 2015 року розірвано. В даному шлюбі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дочка залишилася проживати з позивачем, яка несе всі витрати по утриманню дитини. Відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний, мінливий дохід, що сторонами не оспорюється. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, задовільний стан здоров'я та матеріальне становище сторін та дитини, те, що стягнення за виконавчими листами з відповідача не проводиться, інших утриманців у нього немає, дитина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що можливість для відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно, позивачкою не доведена та позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 643грн., щомісячно, починаючи з 08.06.2015р. і до досягнення дитиною повноліття, що на даний час буде достатнім для забезпечення половини потреб неповнолітньої [PERSON], [INFO] (половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових витрат звільнена законом. Таким чином\~з відповідача потрібно стягнути 243,60грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved