Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. З батьком доньки, позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідач визнав себе батьком [PERSON], про що свідчить запис у свідоцтві про народження. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої дитини. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.06.2018 року і до повноліття дитини. 03.10.2018 року позивач надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.06.2018 року і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала з урахуванням уточнень в повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №844, зробленого 11.08.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №16-14-1868 від 12.03.2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: м.Херсон, узвіз Корабельний, 17, кв.3. Згідно довідки про склад сімї №61 або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 15.05.2018 року за адресою: м.Херсон, узвіз Корабельний, 17, кв.3 зареєстровані [PERSON] та [PERSON], але не проживають. Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до розяснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом також встановлено, що домовленості між сторонами про форму, розмір та участь відповідача в утриманні дітей не досягнуто, договір між ними про сплату аліментів на дитину, в порядку ст.189 СК України, не укладався. Підстави для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину (ст.188 СК України) відсутні. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи положення ЦПК України справи про стягнення аліментів можуть розглядатися як в наказному провадженні, так і в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач просить\~стягнути із\~відповідача аліменти\~у розмірі\~1/4частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до повноліття дитини. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття, приписів Сімейного законодавства України, суд дійшов висновку задовольнити вимоги позивача. Також відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved