Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], до досягнення ним повноліття в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач пояснює, що під час перебування із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах після розлучення, у них [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] спільне життя сторін припинено, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач і просить суд стягувати з нього аліменти на її утримання. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до копії заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 12 червня 2014 року у цивільному провадженні №2/742/826/14 (єдиний унікальний №742/2429/14), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище «[PERSON]». Рішення набрало законної сили 02 липня 2014 року (а.с.4). Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 2015 року, [PERSON] народився [INFO], та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). У відповідності до довідки Яблунівської сільської ради від 21 лютого 2017 року №295, [PERSON], 2015 року народження проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття на користь позивача. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved