Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі з 2010 року по 2012 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 8700 грн. щомісячно. [PERSON] надав відзив на позов, у якому позов визнав частково, оскільки не згоден із розміром аліментів. Зазначив, що його середньомісячна заробітна плата складає 3038 грн., він має слабке здоров`я, часто хворіє, у 2021 році переніс інсульт, тому вимушений працювати неповний робочий день. Окрім того, вказаний у позові житловий будинок він не придбав, а отримав у спадок від батьків. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо представник позивача надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, просив винести рішення з урахуванням заперечень, що викладені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет» встановлений у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2510 гривень. Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 2 ст. 182 Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з довідкою КП « Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради» від 05.10.2021 року, [PERSON] з 02.07.2020 року працює на посаді 0,5 підсобний робітник; середньомісячна заробітна плата складає 3038,17 грн. Враховуючи розмір заробітку(доходу) відповідача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини справи в їх сукупності, суд вважає за доцільне визначити аліменти у розмірі 2000 грн. Посилання позивача на витрати, пов`язані з розвитком особливих здібностей дитини не враховуються при визначенні розміру аліментів, оскільки зазначені витрати відносяться до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, та мають іншу правову природу. Згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, питання про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, повинно вирішуватися за наявності відповідної вимоги, яка у цьому провадженні не заявлялась. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 1500 грн. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надані документи на підтвердження обґрунтованості заявленої суми, а саме - квитанцію від 17.06.2021 року про сплату адвокату Шанько О.М. за написання позову 1500грн. (а.с.29). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 листопада 2020 року у справі № 911/4242/15. Враховуючи, що відповідач не надавав будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Outcome: partial