Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона з відповідачем 09.11.2002 року зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні відносини між ними припинені з червня 2019 року, спільного господарства з відповідачем не ведуть, мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім`ї - це постійні суперечки. Внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір`я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначає, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона та її чоловік не мають наміру зберегти шлюб та подальше їх спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, збереження шлюбу є неможливим. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 09.11.2002 року між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] , стягнути з відповідача понесений нею судовий збір за подання позовної заяви до суду, справу розглядати без її участі, проти заочного рішення суду не заперечує, просить строк на примирення не надавати. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, строк на примирення не надавати, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 3-4). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак раніше подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу відсутній (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 09 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 224 (а.с. 7, 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 9). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають за різними адресами. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved