Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач це її батько, на даний час вона є студенткою 4 курсу Білоцерківського національного аграрного університету денної форми навчання, в зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач спроможний надавати їй таку допомогу, на користь інших осіб він аліментів не сплачує, її мати хворіє, надавати матеріальну допомогу не має можливості, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в твердій сумі по 1800 грн. щомісячно починаючи з 23.12.2015 року до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача на період її навчання. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання [ADDRESS], причини неявки відповідача суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи за згодою позивача. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження. Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] /після розлучення Ілліч/ перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1996 року по 08.07.1998 року, що слідує з копій свідоцтв про одруження та про розірвання шлюбу. Як вбачається з довідки Білоцерківського національного аграрного університету від 11.08.2015 року, [PERSON] є студентом 4-го курсу економічного факультету денної форми навчання , термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз»яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм [PERSON] кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, позивач народилася 04.11.1996 року, тобто, досягла повноліття і продовжує навчання. Суд також вважає, що позивач в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки вона не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, їй необхідні кошти для оплати за навчання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу позивачці в зв»язку з її навчанням. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, мати позивачки [PERSON] з 07.12.2015 року по 21.12.2015 року перебувала на лікуванні в Київському міському клінічному ендокринологічному центрі, 09.12.2015 року виконана операція, основний діагноз: тиреотоксикоз, важка форма, в стані мед.компенсації з багатовузловим зобом 3 ст., лікувальні та трудові рекомендації: спостереження протягом 5 років в КМКЕЦ. Наведене стверджується копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого. Крім того, з пояснень позивача встановлено, що її мати на даний час не працює за станом здоров»я. А тому з врахуванням вищенаведених обставин суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивача на час її навчання -1/4 частину доходу відповідача. Щодо мінімального розміру аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ч.2 ст.182 СК України, то ця норма застосовується тільки у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, тоді як ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина [PERSON] кодекс не встановлює. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку з 23.12.2015 року. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. , оскільки позов подано до суду 23.12.2015 року /розмір мінімальної заробітної плати для ставок судового збору змінився з 01.01.2016 року/. Враховуючи наведене та

Outcome: approved