Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення сином навчання, тобто до 28 лютого 2021 року. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 15.01.2000 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який офіційно розірвано рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2014 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час продовжує навчатися у Військовому коледжі сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації на денній формі навчання, що підтверджується довідкою з навчального закладу. Через навчання на денній формі він не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. Позивач у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 24). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 16.04.2019 року, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 34). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки виданої Олександрівською селищною радою Олександрівського району Кіровоградської області від 04.02.2019 року на утриманні позивача знаходиться син [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки виданої Військовим коледжем сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 17.01.2019 року, [PERSON] є курсантом Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації з 30.07.2018 року, перебуває на повному державному забезпеченні на денній формі навчання. Термін закінчення навчання 28.02.2021 року (а.с. 6). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У ч. 1 ст.\~182\~СК України визначено перелік обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов?язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов?язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов?язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу. При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006 року, обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом враховано,\~що син\~позивача на\~даний час\~навчається у\~Військовому коледжісержантського\~складу Військового\~інституту телекомунікацій\~та інформатизації , його витрати пов?язані з проживанням у гуртожитку, придбанням продуктів харчування, одягу та інших речей, працювати він не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання, тому суд вважає, що відповідач може і зобов?язаний надавати матеріальну допомогу своєму синові під час його навчання, який потребує такої допомоги.\~\~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved