Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 05 жовтня 2015 року вона одружилася з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про шлюб І-КИ №319071). Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-КИ №586670). Спочатку вони жили непогано. Проживали у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Вона навчалася, чоловік працював. Відносилися один до одного з повагою, турбувалися про сім'ю. Потім почав проявлятися характер її чоловіка. Якщо йому не подобалося щось, він кричав, ображав її, кидав речи, предмети. Особливо це проявлялося після зловживання алкоголю. Потім він просив пробачення, вона пробачала йому. Після народження дитини їхні взаємовідносини зіпсувалися. Чоловік зовсім не допомогав їй, не доглядав за дитиною. Їй приходилося залишати дитину з сусідами, щоб вийти за покупками та приготувати їжу, це при тому, що чоловік знаходився дома. Постійно пив, та декілька разів причиняв їй тілесні ушкодження. У червні 2016 року, після сварки та побоїв, вона зібрала речи, та вони з донькою поїхали до її батька з метою постійного проживання. Чоловік телефонував кожен день, просив пробачення. Вона пробачила та приблизно через тиждень повернулася. Але все почалося с початку. Приблизно через 2 місяця, [PERSON] знов напився та вдарив її. Після чого приїхав її батько та забрав до себе до дому. Вона місяць проживала у батьків з дитиною. Подала заяву до Ленінського районного суду м. Дніпро про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, тому що втратила надію на відновлення хороших сімейних відносин. [PERSON] постійно телефонував їй та батькові, обіцяв більше не пить, піклуватися про неї та дитину. Вона повірила та пробачила йому. Вони з донькою повернулися до чоловіка. В цей раз він протримався приблизно 3 місяця. Меньше став зловживати спиртними напоями, не бив її. Але допомоги по догляду за дитиною ніякої не надавав. Іноді брав на руки хвилин на 10-15, після чого віддавав їй дитину. Але, приблизно з листопаду 2016 року чоловік знову почав зловживати спиртними напоями, ображати її та причиняти тілесні ушкодження. Вона боялася залишатися з ним, та також боялася сповістити батька про те, як чоловік поводитися з нею, тому що їй було соромно. 28 січня 2017 року [PERSON] знов прийшов п'яний та побив її. Після цього вона з дитиною переїхала на постіне місце проживання до батька у м. Синельникове. Під час проживання у шлюбі, чоловік спочатку повністю забезпечував її та дитину, вони знаходилися на його утриманні. Потім, почав давати кошти тільки на їжу, дорікати їй, що багато витрачає. Повністю його заробітну платню вона ніколи не бачила. З 28 січня вони проживають окремо. Донька проживає з нею та знаходяться на її утриманні (довідка квартального комітета №25 від 11.03.2017 року). Ніякої добровільної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає. З 28 січня 2017 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них немає спільного бюджету, фактично їхній шлюб розпався. Між ними немає ніяких почуттів, лише образа, злість та ненависть. Вона більше не зможе з ним жити. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Усі можливості для примирення нею вичерпані, вона боїться, що дитина буде брати приклад з батька, буде вважати, що сваритися норма, не зможе вирости гармонійно розвинутою особистістю, та скласти в подальшому нормальну сімю. також вона реально опасається за своє життя. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : «Крикун». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 319071, згідно якого 05.10.2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу : «чоловіка [PERSON]», «дружини- Крикун»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 586670, з якого вбачається, що її батьками є сторони по справі; довідкою про склад сімї; копією паспорта [PERSON], серія АО № 303089; копією паспорта [PERSON], серія АН № 540001. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved