Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Бориславської міської радив якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно по спадкуванню за заповітом, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 29,0 кв.м., житлова 16,2 кв.м. після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Даний заповіт видано 30 серпня 1995 року державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Дубель І.Б. Позивач тривалий час перебувала за межами Львівської області і не мала можливості спілкуватися з мамою, також їй не було відомо про існування даного заповіту, лише після приїзду, родичі повідомили про те, що мати заповіла свою квартиру позивачу. У грудні 2013 року позивач звернулась в Бориславську державну нотаріальну контору за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, однак так як, вона пропустила установлений законом шестимісячний термін, вони не можуть оформити спадкові права позивача і рекомендовано за вирішенням цього питання звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному об'ємі. Позов просить задоволити. Представник відповідача Бориславської міської ради в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подано до суду клопотання, в якому позов визнають в повному обсязі та просять справу слухати без представника Бориславської міської ради.. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст.380 ЦК України житловий будинок є об'єктом права власності. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Дубель І.Б. 30 серпня 1995 року [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON], яка змінила прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» після укладення шлюбу 04 лютого 1999 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області. За таких обставин, враховуючи, що воля спадкодавця [PERSON] була зафіксована письмовим доказом-заповітом, в якому зазначено, що вона заповіла за життя позивачці дану квартиру, яка належала на день смерті, ніхто з часу смерті спадкодавця заповіт не оспорював, суд вважає, що за позивачем може бути визнано право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved