Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, яку в подальшому уточнила. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 17.05.2008 року вона уклала з відповідачем шлюб. 28.09.2010 року вони розлучилися. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 17.09.2010 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів у сумі 17988,64 грн. За період з червня 2013 року по червень 2014 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 9490 грн. 32 коп. У зв'язку з тим, що від моменту подання позову та здійснення розрахунку неустойки минув час, позивач збільшила кількість днів прострочення, а тому сума неустойки за прострочення сплати аліментів складає 15039,08 грн. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 15039,08 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та підтримав надані письмові заперечення, згідно яких просив відмовити в задоволенні позову частково в сумі 8071 грн. 66 коп. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є сторони по справі. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції № 7719 від 29.05.2014 року, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.06.2014 року складає : 17988,64 грн.. З розрахунку по аліментам на [PERSON], виданого Відділом ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції № 13595 від 01.10.2014 року вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.10.2014 року складає 20584,24 грн. Позивач просить стягнути суму неустойки за прострочення сплати аліментів за період з червня 2013 року по червень 2014 року, тому згідно довідки Відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції № 14047 від 10.10.2014 року [PERSON] сплатив на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], а саме : 28 жовтня 2013 року - 1500 грн.; 31 грудня 2013 року - 300 грн.; 28 лютого 2014 року - 300 грн.; 31 березня 2014 року - 300 грн.; 12 травня 2014 року - 300 грн.. Частиною 1 ст.196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, будь-яких доказів щодо утворення заборгованості з незалежних від нього причин суду не надав, інших утриманців не має, а тому має змогу працювати і сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі, що визначений судовим рішенням, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини [PERSON], що й не заперечувалося представником відповідача. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року). Отже, судом встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 17.09.2010 року [PERSON] має сплачувати [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дочкою повноліття. Також, як встановлено судом, платник аліментів [PERSON] допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум платежів аліментів починаючи з 02 серпня 2010 року, але позивачем заявлено про нарахування неустойки за період з червня 2013 року по червень 2014 року. Враховуючи довідки Відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області та існуючу заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2013 року по червень 2014 року, необхідно провести наступний розрахунок суми неустойки за цей період. Так, за червень 2013 року неустойка ( пеня ) вираховується з 01.07.2013 року по 28.10.2013 року ( дата погашення заборгованості в сумі 1500 грн. ) - 120 днів (619,86 грн. х 1% х 120 днів ) = 743,83 грн.; - за липень 2013 року - з 01.08.2013 року по 28.10.2013 року ( 619,86 грн. х 1% х 89 днів ) = 551,67 грн.; - за серпень 2013 року - з 01.09.2013 року по 28.10.2013 року ( 643,23 грн. х 1% х 58 днів ) = 373,07 грн.; - за вересень 2013 року - з 01.10.2013 року по 28.10.2013 року ( 643,23 грн. х 1% х 28 днів ) = 180,10 грн.; - за грудень 2013 року - з 01.01.2014 року по 16.10.2014 року ( 129,69 грн. х 1% х 289 днів ) = 374,80 грн.; - за січень 2014 року - з 01.02.2014 року по 16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 258 днів ) = 885,53 грн.; - за лютий 2014 рік - з 01.03.2014 року по 16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 230 днів ) = 789,43 грн.; - за березень 2014 року - з 01.04.2014 року по 16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 199 днів ) = 683,03 грн.; - за квітень 2014 року - з 01.05.2014 року по 16.10.2014 року ( 643,23 грн. х 1% х 169 днів ) = 1087,06 грн.; - за травень 2014 року - з 01.06.2014 року по 16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 138 днів ) = 473,66 грн.. Усього сума неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів за період з червня 2013 року по червень 2014 року складає 6142,18 грн. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, ст. ст. 196 СК України, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та

Outcome: partial