Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить надати дозвіл на проходження психіатричного огляду та обстеження у Харківському психоневрологічному диспансері № 5 малолітньому [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON] без згоди батька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 лютого 2012 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 46. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис про народження № 778. Батьком дитини записаний відповідач - [PERSON], а матірю позивач [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 травня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Також рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Після народження сина і по теперішній час відповідач сина не відвідує, вихованням дитини не займається, коштів на утримання дитини не надавав та не надає, продукти харчування та одяг для дитини не купує. Фактично вихованням та доглядом за сином з самого його народження завжди займалася та займається лише вона, створюючи, усі умови для повного та всебічного розвитку дитини. На даний час син проживає разом з нею. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. На сьогоднішній день у відповідача виникла значна заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. Разом з тим, позивач зазначає, що малолітній син [PERSON]\~є інвалідом\~з народження. У дитини встановлений наступний діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, затримка психо-мовного розвитку, пірамідна недостатність у нижніх кінцівках, порушення обміну сіровмістних амінокислот, гіпергомоцистенемія, порушення пуринового обміну. У зв'язку із цим лікар КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 9» [PERSON] видала направлення до психоневрологічного диспансеру № 5 для проходження обстеження. У звязку із тим, що вона не отримала згоди батька сина, відповідача по справі, щодо проведення психіатричного обстеження малолітнього сина [PERSON], позивач вимушена звернутися до суду за захистом прав в інтересах свого малолітнього сина. Сторони в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник третьої особи - Управління служби у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики в Індустріальному районі Виконавчого комітету Харківської міської ради просить справу розглядати без участі представника служби, позовні вимоги підтримує та просить прийняти рішення в інтересах дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.02.2012 року по 08.05.2014 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 травня 2014 року шлюб між сторонами, який було зареєстровано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 46 - розірвано. Від даного шлюбу 31\~травня 2012\~року у сторін народився син [PERSON], про що зроблено актовий запис про народження № 778 від 12.06.2012 року, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON], а матірю позивач [PERSON]. Після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] залишився проживати з позивачем. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.02.2013 року справа № 644/698/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2013 року до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 31.05.2015 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.03.2013 року справа № 644/697/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач разом з дитиною проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати повязані з утриманням та вихованням дитини. З часу припинення сімейних відносин відповідач долею дитини не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, наміру спілкуватись з сином не виявляв, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. На час подання позовної заяви у відповідача виникла значна заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини та дружини, що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів відповідачем на утримання дитини, відповідно до виконавчого листа № 644/697/13-ц від 10.04.2013 року, який наданий старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно вказаного розрахунку, заборгованість за період з 01.05.2015 року по 30.10.2017 рік складає 46292,27 грн. За вказаний період відповідачем сплачено аліментів у сумі - 0,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відповідачем на утримання дружини, відповідно до виконавчого листа № 644/698/13-ц від 19.03.2014 року, заборгованість за період з 01.05.2015 року по 30.10.2017 рік складає 35040,29 грн. За вказаний період відповідачем сплачено аліментів у сумі - 0,00 грн. Загальна сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів позивачу складає 81 332,56 грн. Суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обовязками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків, щодо утримання малолітнього сина. З матеріалів справи вбачається, що малолітній - [PERSON], [INFO] є інвалідом\~з народження,\~що підтверджується\~копією посвідчення\~серії ААГ\~№ 138196,\~виданого 04.09.2017\~року. Законним представником малолітнього [PERSON] є його мати [PERSON]. У дитини встановлений діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, затримка психо-мовного розвитку, пірамідна недостатність у нижніх кінцівках, порушення обміну сіровмістних амінокислот, гіпергомоцистенемія, порушення пуринового обміну. Вказаний діагноз підтверджується висновком КЗОЗ «Харківський міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр, центр рідкісних (орфанних) захворювань» від 26.05.2017 року № 578/17, з якого вбачається, що малолітній [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в ХМСМГЦ-ЦР(О)З з 2015 року. У зв'язку із цим лікар КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 9» - [PERSON] видала направлення до психоневрологічного диспансеру № 5 для проходження обстеження. Через те, що позивач не отримала згоди батька дитини, відповідача по справі, щодо проведення психіатричного обстеження малолітнього сина [PERSON], позивач звернулася до суду за захистом прав в інтересах свого малолітнього сина. Відповідно до ч. 6 ст. 284 ЦК України, надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром: особи, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою; особі віком до 14 років (малолітній особі) - на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, і може бути оскаржено відповідно до Закону, у тому числі до суду. Відповідно до ст. 12 цього Закону, амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника амбулаторна психіатрична допомога неповнолітньому здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 p., яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 p., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 р. дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі викладеного, враховуючи поведінку відповідача щодо участі у вихованні та утриманні дитини, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], 07.11.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 634. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Позивач звільнена від сплату судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved