Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем були перервані з 2012 року, у якому вони почали проживати окремо один від одного (офіційно шлюб розірвано за Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2013 року вирішено стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05 лютого 2013 року і до повноліття доньки. На момент винесення судом рішення про стягнення аліментів, відповідач працював офіційно та відрахування проводилися бухгалтерією підприємства із його заробітної плати. У 2015 році відповідач звільнився з офіційного місця роботи, після чого припинилася виплата аліментів. На її прохання надавати допомогу своїй доньці відповідач обмежувався лише обіцянками, що він продовжить виплату аліментів, коли вирішить усі свої проблеми. При цьому відповідач як не цікавився так і не цікавиться справами доньки, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні. Матеріальної допомоги на придбання навіть предметів першої необхідності ні вона, ні донька не отримували. Лише у 2016 році, після довгих вмовлянь з його боку, відповідач, «аби його не турбували», продовжив перерахування невеликих сум у якості аліментних платежів. Однак, слід зазначити, що розмір суми грошових коштів, що почали перераховуватися відповідачем, встановлювався ним самим з його особистих міркувань. Так, наприклад, якщо розмір щомісячних нарахувань по сплаті аліментів у 2016 році складав 1129,98 грн. щомісячно, відповідач перераховував лише по 570,00 грн. Таким чином, відповідач усвідомлюючи свої дії, сприяв виникненню заборгованості по щомісячним аліментним платежам. Свої дії він пояснює тим, що не має офіційного працевлаштування та буде платити «по мінімуму», оскільки більшого з нього ніхто не зможе стягнути. При цьому, відповідача навіть не турбує питання, що можна придбати дитині на ті кошти, які він перераховує та чи можливо забезпечити належний розвиток доньки за ті крихти, що він спромігся перерахувати. Вона звернулася до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з питанням про розмір аліментів, які відповідач повинен перераховувати на утримання доньки. Їй було повідомлено, що дійсно, починаючи з червня 2015 року, відповідач звільнився з офіційного місця роботи. При викликах державного виконавця, він повідомляв, що ніде не працює офіційно; перевіркою державним виконавцем у державних фіскальних органах ця інформація підтвердилася, а тому останнім щомісячно нараховується розмір аліментних платежів, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Дніпровському району Дніпропетровської області. При цьому державним виконавцем їй надано довідку-розрахунок розміру заборгованості Відповідача по аліментним платежам за весь період її існування з урахуванням сплачених ним коштів. Станом на 01 вересня 2017 року, згідно Довідки-розрахунку, складеного державним виконавцем, за Відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 20403,54 гри. (двадцять тисяч чотириста три грн., 54 коп.). Приймаючи до уваги те, що на момент подачі позовної заяви серпень 2017 року ще не сплинув, вважає, що сума аліментних платежів за серпень ще не є простроченою. Таким чином, станом на 30 серпня 2017 року заборгованість Відповідача по виплаті аліментів складає 18 666 грн. 94 коп. Просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню у звязку з несплатою аліментів за період з червня 2015 року по 30 серпня 2017 року у розмірі 18666 грн. 94 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме в сумі 3500,00 грн, оскільки ним аліменти сплачувались, хоч і не регулярно, не в повному обсязі, але сплачувались і позивач їх отримувала. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто з 05 лютого 2013 року до повноліття дитини. 15 березня 2013 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист №175/496/13-ц з примусового виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, відповідно до вимог\~ст. 214 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Згідно розрахунку по аліментам, виконаному державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON], заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01.09.2017 року складає 20403,54 грн. за період з червня 2015 року по 01 серпня 2017 року. Згідно розрахунку по аліментам, виконаному державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON], заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01.11.2017 року відсутня. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2\~постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд погоджується з доводами позивача, що з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, станом на 01.09.2017 року виникла заборгованість по аліментам, але згодом відповідач заборгованість сплатив і вже станом на 01.11.2017 року заборгованість відсутня. У Постанові від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові в справі №6-94цс-15 від 1 липня 2015 року: З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України\~пеня нараховується у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що права позивача порушені, а тому вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, виходячи з наступного розрахунку: 2015 рік: - червень 2015 року: нарахована сума аліментів 766,08 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 229,80 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2015 року: нарахована сума аліментів 874,46 грн. х пеня (1%) х 31 день = 271,08 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2015 року: нарахована сума аліментів 874,46 грн. х пеня (1%) х 31 день = 271,08 грн. - сума неустойки (пені); - вересень 2015 року: нарахована сума аліментів 874,46 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 262,33 грн. - сума неустойки (пені); - жовтень 2015 року: нарахована сума аліментів 874,46 грн. х пеня (1%) х 31 день = 271,08 грн. - сума неустойки (пені); - листопад 2015 року: нарахована сума аліментів 874,46 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 262,33 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2015 року: нарахована сума аліментів 874,46 грн. х пеня (1%) х 31 день = 271,08 грн. - сума неустойки (пені); 2016 рік: - січень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2016 року: несплачена сума аліментів 1129,98 грн. х пеня (1%) х 29 днів = 327,69 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2016 року: несплачена сума аліментів 549,96 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 164,99 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 167,99 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені); - вересень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 167,99 грн. - сума неустойки (пені); - жовтень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені); - листопад 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 167,99 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2016 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені). 2017 рік: - січень 2017 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2017 року: несплачена сума аліментів 559,98грн. х пеня (1%) х 28 днів = 156,79 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2017 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 173,59 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2017 року: несплачена сума аліментів 559,98 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 167,99 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2017 року: несплачена сума аліментів 429,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 133,29 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2017 року: несплачена сума аліментів 418,98 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 125,69 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2016 року: несплачена сума аліментів 418,98 грн. х пеня (1%) х 31 день = 129,88 грн. - сума неустойки (пені); Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за період з червня 2013 року до липня 2017 року включно складає 4937,79 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню в розмірі 4937,79 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial