Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Артільної сільської ради Лозівського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 30 травня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 7,88 гектарів, яка розташована на території Артільної сільської ради Лозівського району, Харківської області. За життя спадкодавець розпорядилася своїм майном, склавши 08 серпня 2007 року заповіт на імя позивача. Позивач не звернулася з заявою до нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадку в установлений законом строк, оскільки на час смерті та на даний час проживає за адресою: [INFO], б. 1а, кв. 17, а тому їй не було відомо про смерть спадкодавця і лише в листопаді 2015 року їй стало відомо про існування заповіту на її імя. Інших спадкоємців крім позивача не має ні по закону ні по заповіту. В звязку з чим просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], яка померла 30 травня 2014 року. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволення заявлених вимог та просила винести рішення на підставі наявних у справі доказах. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять винести рішення на розсуд суду. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, що 30 травня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ № 446852, виданим виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області 03 червня 2014 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 7,88 гектарів у межах згідно з планом, розташована на території Артільної сільської ради Лозівського району, Харківської області. Дана земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 010035, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 15.10.2002 року № 465, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 29, кадастровий номер 6323980500:02:000:0174. Спадкодавець за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на імя [PERSON], посвідчений секретарем Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області від 08 серпня 2007 року, за реєстровим № 355. Позивач по справі після смерті [PERSON] з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадку не зверталася, оскільки вона тривалий час мешкає в с. Ювілейне, Мінського району, вул.. Польова, б. 1-а, кв. 17, Республіка Беларусь та не була обізнана щодо наявності на її імя заповіту, звязку з рідними не підтримувала, про смерть матері спадкодавця [PERSON] дізналася тільки в листопаді 2015 року, а тому не змогла своєчасно у встановлений законом строк подати заяву про прийняття спадку. Як вказано в позовній заяві та свідчать документи по справі, позивач не звернулася до нотаріальної контори в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки вона не була обізнана щодо існування заповіту на її імя і лише в листопаді 2015 року їй стало відомо про його існування. Вказані обставини стали причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Позивач від спадщини не відмовлялася, заяви про це не писала. Після виявлення заповіту позивач звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадку, але їй в цьому було відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2015 року в якій зазначено, що позивач пропустила установлений законом строк подачі заяви про прийняття спадку. Разом з тим, з пояснень свідка [PERSON]Б, вбачається той факт, що дійсно позивач по справі тривалий час мешкає в с. Ювілейне, Мінського району, вул. Польова, б. 1-а, кв. 17, Республіка Беларусь, а тому не була обізнана щодо наявності заповіту на її імя, складеного померлою [PERSON]. Позивач дізналася про наявність заповіту лише в листопаді 2015 року, по приїзду в Україну. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її пояснення обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку суд вважає можливим визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем поважними, та продовжити його.

Outcome: approved