Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.12.2012 зареєструвала з відповідачем шлюб у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №1724. Від подружніх стосунків мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя та сім`ю, шлюб існує формально, вони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши у\~судовому засіданні\~матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 28.12.2012 зареєстрували шлюб у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1724. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя та сім`ю. Шлюб існує формально, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у розмірі 454 грн. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved