Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих згідно з рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2014 з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітих дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 500 грн. на кожну дитину, починаючи з 25.03.2014 року і до повноліття дітей та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , потім в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мімімуму для дитини вілповідного віку на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Від спільного життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею, а з відповідача рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2014 стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що відповідач регуляроно сплачує розмір аліментів призначений судом, через переказ грошових коштів через поштове відділення «Укрпошти». Проте на даний час, суттєво змінилися обставини та матеріальне становище сторін, а саме, діти досягли підліткового віку, розмір витрат на їх утримання значто зріс. Розмір аліментів, що сплачує відповідач на утримання дітей, є набагато меншим за 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не забезпечує навіть мінімальної потреби кожної з них. Зазначає, що сама наразі офіційно не працевласштована, має на утриманні ще одну дитину віком 4 роки. При цьому, не має власного житла та соціального захисту. Отже, лише власними коштами, не може забезпечити дітям гідні, належні умови для гармонійного зростання, розвитку та навчання. Відповідач працевлаштований та проживає у Чеській Республіці, має регулярний дохід в валюті Європейського Союзу. Таким чином, його матеріальне становище, є набагато кращим, ніж матеріальне становище їх спільних дітей. Зазначені обставини, змусили її звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі, не надав. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Діти, проживають разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітих дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн., щомісяця на кожну дитину, починаючи з 25.03.2014 року і до повноліття дітей (а.с.9). З повідомлення Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг вбачається, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №44067183, щодо виконання виконавчого документу №2/215/1352/14 від 02.06.2014 виданого Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 500 грн., щомісяця на кожну дитину, на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Розмір аліментів що отримують діти згідно з рішенням суду, є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, оскільки розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, законодавством не передбачено здійснення індексації розміру аліментів, у зв`язку з чим, державним виконацем запропоновано звернутися для вирішення питання здійснення індексації стягуваних аліментів, до суду (а.с.16). Довідок про доходи позивача та відповідача, суду не надано. Матеріали виконавчого провадження, на вимогу суду, не надано. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення присуджених аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження або стягнення (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Позивач стверджує про істотну зміну матеріального стану відповідача, який після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів, працевлаштувався, має регулярний стабільний та достатній дохід в Чеській Республіці, тобто його майновий стан покращився, проте, доказів покращення матеріального становища останнього, суду не надано. Однак, суд враховує те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни в житті одержувача аліментів, оскільки з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дітей тощо, що є загальнозрозумілим та не викликає сумнівів у суду. Крім того, позивач окрім спільних з відповідачем дітей, має на утриманні ще одну малолітню дитину віком 4 років, офіційно не працевлаштована, не має свого житла. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст.182, 192 СК України, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей за судовим рішенням, шляхом зміни способу стягнення аліментів, і стягнути їх в розмірі у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дочкою [PERSON] , тобто до [INFO] , після чого у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином суд приходить до висновку, що аліменти у новий спосіб та розмір підлягають стягненню з відповідача з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved