Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 10155 грн. 16 коп.. Свої вимоги мотивувала тим, що 21.07.2008 року Овруцьким районним судом Житомирської області був виданий виконавчий лист №2-1515/08 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, даний виконавчий лист звернуто до виконання, однак відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого станом на 01.02.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становить 36938,62 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON],11.07.1996 р. н. та [PERSON], 29.10.2002 р. н., стягуються аліменти. Відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого станом на 01.02.2015 року утворилась заборгованість в сумі 36938,62 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком відділу державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області від 16.02.2015 року №1151/5-32. Згідно із ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Позивач, розмір заборгованості за аліментами, який був визначений державним виконавцем, у судовому засіданні не оспорювала. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов»язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен день прострочених платежів (за кожен місяць). Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів про те, що заборгованість по аліментах утворилась не з його вини, відповідач не надав, хоча відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України це є його обовязком. Суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментах утворилась з вини відповідача, чого не заперечує і останній. Відповідач заборгованість не сплатив, а тому суд вважає, що саме з 20.07.2010 року слід обраховувати розмір пені. Таким чином, загальна сума заборгованості згідно матеріалів виконавчого провадження станом на 01.02.2015 року становить 36938,62 грн. Отже, розмір неустойки згідно проведеного розрахунку позивачем становить 10155,16 грн. При проведенні розрахунку судом, розмір неустойки становить 10507,47 грн., однак, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на це, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в межах позовних вимог, а тому розмір неустойки може бути визначений в сумі 10155,16 грн. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved