Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . У обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що з 2008 року вона є основним наймачем квартири [ADDRESS] , але дана квартира є неприватизованою. У 2002 році було зареєстровано місце проживання відповідачів: доньки - [PERSON] та онуки - [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації місця проживання відповідачів з 2002 року та до цього часу, останні не проживали та не проживають за вказаною адресою. Де на даний час проживають відповідачі їй невідомо. У зв`язку з реєстрацією відповідачів в кватирі у позивача виникли перешкоди в оформленні субсидії на квартиру, проблеми з виконання обов`язків, які випливають із договорів про надання послуг по утриманню квартири, оскільки нарахування проводиться у відповідності до кількості зареєстрованих за адресою осіб. Позивачу матеріально важко оплачувати комунальні платежі за відповідачів тому вона і змушена звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, у судовому засіданні було встановлено, що згідно з рішенням виконкому Павлоградської міської ради № 94 від 13 лютого 2008 року «Про зміну договорів найму житлових приміщень» змінено договір найму житлових приміщень на [PERSON] , що мешкає на [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю наймача. (а.с. 9). Відповідно до довідки № 6805 від 24 червня 2020 р., виданої КП МІРАЦ, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] та онука - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 11) Згідно акта складеного комісією у складі керуючої справами ОСББ «Войнової, 2» [PERSON] , мешканцем квартири [ADDRESS] [PERSON] , мешканцем квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, але фактично не проживають у квартирі [ADDRESS] , з червня 2002 року. (а.с. 12) Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. На підставі ч. 1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідачі у квартирі [ADDRESS] не проживають більше року, інтересу до житла не виявляють, витрати по утриманню житла не несуть, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved