Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 05.07.2018, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстровано 09.12.2013 виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Русова». В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що від вказаного шлюбу вони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. З травня 2018 року вони з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є стрімке погіршення шлюбно-сімейних стосунків, непорозуміння, сварки. Вказувала, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення між ними неможливе. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.19). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила його задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, однак вказав, що позивачем у позові викладені неправдиві обставини щодо причин розірвання шлюбу та пояснив, що дійсною причиною є подружня зрада позивача. Вважав, що примирення неможливе, оскільки збереження шлюбу також суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання його відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2013 виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 267131. З вказаного свідоцтва вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «Ковальова» на «Русову» (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає з батьком (а.с.17), про що не заперечували сторони в судовому засіданні. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з травня 2018 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного Кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 09.12.2013 виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5 розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Русова», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Крім того, згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 352,40 грн. Беручи до уваги повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову (а.с.1), що складає 352,40 грн.

Outcome: approved