Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 26 жовтня 1996 року вона уклала шлюб з [PERSON] і проживала з ним до 23 вересня 2008 року, після чого вони розлучилися. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем. З 1 вересня 2012 року син навчається на четвертому курсі денного відділення Запорізького електротехнічного коледжу, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Однак відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працює отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу. Прохає суд стягнути з [PERSON], аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь сина [PERSON] на період його навчання в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, 2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову та відповідно до ч.2 ст. 199 СК України до припинення навчання. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є повнолітнім сином [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖС №050079 від [INFO]. Відповідно до свідоцтво про зміну прізвища серії 1-ЖС №004997 від 06 лютого 2014 року [PERSON] змінив прізвище з «Рудченко» на «Чернявський». На теперішній час [PERSON] та [PERSON] разом не проживають, шлюб між ними розірвано, їх син [PERSON] проживає разом з матірю, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №051498 від 23 вересня 2008 року, довідкою Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області №856 від 04.04.2016 року. Відповідно до довідки Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного технічного університету №946/15 від 09.12.2015 року, [PERSON] дійсно навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету на четвертому курсі, денної форми навчання, термін навчання: з 01.09.2012 року по 30.06.2016 рік. Отже, суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи всі обставини, передбачені ст. 182 СК України для визначення розміру аліментів, а саме зокрема стан, здоровя та матеріальний стан як позивача, повнолітньої дитини, що продовжує навчання, проживає разом з матірю, так і відповідача, приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення дитиною навчання, що підтверджується наданою до суду заявою про визнання позову. Однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Повнолітній дочка, син мають право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення 23 років, такий обов'язок поширюється на обох батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~\~ Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, з дня звернення до суду, отже з 29 січня 2016 року, до закінчення навчання, тобто 30 червня 2016 року, задовольнивши позовні вимоги позивача у повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved