Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 33% з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття, а також додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 551 грн. щомісячно до повноліття дітей. [PERSON] в свою чергу звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти у розмірі 33% з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, що регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони, [PERSON] та [PERSON], мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №196, зроблений 12 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси) та [PERSON], ЗО липня [INFO] 9актовий запис про народження №1277, зроблений ЗІ серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аліменти на утримання дитини, а також додаткові витрати присуджуються на користь того з батьків з ким проживає дитина. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2008 року, місце проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] визначено разом із батьком [PERSON] Зазначене рішення Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09 лютого 2009 року скасоване та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх разом із ним відмовлено. У мотивувальній частині рішення вказано, що за принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитини не повинна, крім тих випадків коли є виключні обставини, бути розлучена з матір'ю. Також вказано, що батько та мати проживають разом з дітьми в одній квартирі. Дійсно, судом встановлено, що фактично на час розгляду справи про стягнення аліментів [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьками за адресою: [ADDRESS]. Однак з пояснень сторін та наданих до суду матеріалів суду стало відомо, що [PERSON] J1.B. не працює, займається вихованням дітей, а [PERSON] у звязку із займаною посадою періодично перебуває у відрядженнях, тобто неповнолітні переважно знаходяться на вихованні матері, яка потребує коштів на їх утримання та постійне лікування, як стаціонарне так і амбулаторне. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що [PERSON] не має права на стягнення на його користь аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], та повинен сплачувати такі аліменти своїй дружині [PERSON] JI.B. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Довідки №1 ДУ «Одеський регіональний центр інноваційного розвитку», [PERSON] з 01 лютого 2009 року працює на посаді виконуючого обов'язки директора та його дохід за січень-березень 2010 року склав 11 497,83 грн., що складає в середньому 3 832,61 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] 33% з усіх видів заробітку щомісячно на утримання [PERSON] та [PERSON], що складає в середньому 1 100 грн. (З 832,61 грн. х 33% = 1100 грн.) щомісячно на обох дітей. Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, оскільки [PERSON] добровільно бере участь в оплаті додаткових витрат на утримання дітей, що підтверджується Довідкою №28 Дошкільного начального закладу «Ясла-садок» №209 від 20 квітня 2010 року, повідомленням №72 КУ «Дитяча міська поліклініка №7» від 09 квітня 2010 року, повідомленням №231 Спеціалізованої загальноосвітньої школи №10 від 30 березня 2010 року.

Outcome: partial