Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем з 21 грудня 2007 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, про дитину не піклується В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявок суду не пояснив, заяви про розгляд справи за відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] /а.с.4/, яка станом на 27 лютого 2015 року проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с.2/. Стан здоров`я [PERSON] станом на 23 січня 2014 року є незадовільним, дитина страждає на вроджений порок серця, хронічну недостатність /а.с.6/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять. Оскільки неповнолітня дитина станом на день розгляду справи проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню частково і, з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась з позовом 20 березня 2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп.

Outcome: partial