Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року шлюб розірвано. Від цього шлюбу вона виховує двоє дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею, навчаються в спеціалізованій школі № 129. Вихованням та утриманням дітей займається лише вона (позивач). Відповідач з дітьми не спілкується, вони не отримують від нього батьківського виховання та любові, моральної та матеріальної допомоги на утримання не надавав та не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав обставини, факти, вкладені в позовній заяві, та позовні вимоги, просив їх задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином за останньою відомою адресою, шляхом оголошення через ЗМІ, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник Прокуратури Дніпровського району м. Києва надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], від 01.09.2000 року, виданого виконкомом Соснівської міської ради Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] року, батьками записано [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17.01.2005 року, виданого виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області, [PERSON] народився [INFO] року, батьками записано [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року шлюб між сторонами був розірваний. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.10.2014 року № 7212/41/1/103, вони вважають за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дітей. При розгляді звернення [PERSON] до комісії з питань захисту прав дитини ними було встановлено, що після розірвання шлюбу між батьками, діти постійно проживають з матір'ю, яка самостійно займається їх вихованням та утриманням. Батько з дітьми не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться їх життям та здоров'я, матеріально не допомагає. Його місце проживання не встановлене. Батько дітей протягом трьох років до школи, яку відвідують діти, не з'являвся. Діти проживають з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні. На засіданні комісії була присутня неповнолітня [PERSON], яка підтвердила, що батько тривалий час з нею та братом не спілкується, не бере участі у вихованні та утриманні, та підтримує заяву матері щодо позбавлення батька батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення від виконання батьківських обов'язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На думку суду, розмір аліментів вказаний позивачем є відповідним. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позову вимогу щодо стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved