Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з заявою про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього сина [PERSON] без згоди батька, відповідача по справі, вказавши, що з 14 жовтня 2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який рішенням суду між ними розірвано Довгинцівським відділом РАЦСУ зроблено 16 грудня 2009 року відповідний актовий запис. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час син проживає разом з нею, вона належним чином піклується про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач же рішенням суду від 16.12.2013 р. зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак станом на 01.05.2015 р. заборгованість складає 16287,03 грн., на даний час він перебуває в розшуку, його фактичне місцезнаходження невідоме. Його відсутність та неможливість встановлення місця проживання чинить їй перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоровя сина, його культурного та духовного збагачення, що сприятиме не лише фізичному розвитку, але й формуванню особистості сина. Зокрема без дозволу відповідача вона не має можливість вивезти сина за кордон для відпочинку та оздоровлення, водночас її син часто хворіє застудними хворобами, йому необхідне періодичне перебування на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку. Тому позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд їх сина [PERSON], [INFO], за кордон без дозволу батька дитини [PERSON] у її супроводі, до досягнення сином повноліття, та дозволити без згоди відповідача оформлювати проїзні документи. Позивач [PERSON] 28 10 2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надалі звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації - газета «Вісті Придніпровя » від 22.10.2015 року № 84 (1679) «оголошення» сторінка 29. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті [PERSON] ради [PERSON] звернулася до суду з заявою де зазначила, що в інтересах неповнолітньої дитини заявлені вимоги підтримує у повному обсязі . Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 жовтня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 16.12.2009 року (л.с. 10, 9 копії свідоцтв про шлюб, розірвання шлюбу). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], 15 березня 2007 (л.с. 8 копія свідоцтва про народження), який проживає з позивачем (л.с. 7 копія довідки) та знаходиться на «Д»обліку у ЛОР-лікаря та потребує літнього оздоровлення (л.с. 5 копія довідки). Рішенням суду відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], однак від виконання ухиляється, станом на 01.05.2015 р. борг становить 16287,03 грн., ухвалою суду від 10.04.2015 р. відповідач знаходиться в розшуку у звязку з тим, що зясувати фактичне місце мешкання боржника [PERSON] державним виконавцям не вдалося (л.с. 6 копія повідомлення). При повторному шлюбі 05 серпня 2011 року позивачка змінила прізвище з «Кузьменко» на «Скиба» (л.с. 11 копія свідоцтва про шлюб). 07 серпня 2015 року позивачка повторно зареєструвала шлюб та змінила прізвище із «Скиба» на «Токова». Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», при відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд їх дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька.

Outcome: approved