Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2018 є власником квартири [ADDRESS]. Попереднім власником цієї квартири була [PERSON], яка у 2008 році надала згоду на реєстрацію місця свого проживання відповідачу у справі. В силу п. 3.1.3. вище вказаного договору [PERSON] зобовязалася в строк до 30.06.2018 зняти з реєстраційного обліку осіб, які проживають у зазначеній квартирі, але станом на 04.07.2018 відповідач залишається зареєстрованим за вказаною адресою, при цьому з 2008 року і по теперішній час там не проживає, витрат на утримання квартири не несе, його речі там відсутні. Посилаючись на вищевказане, просила усунути перешкоди у користуванні нею вказаним майном, визнавши відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Витрати по справі просила з відповідача не стягувати. У судове засідання позивач не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в силу ч.ч. 7, 8\~ст. 128 ЦПК України\~повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався. З'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2018 позивач є власником квартири [ADDRESS], яку вона купила у [PERSON] (а.с. 6-7). Право власності позивача на вказане майно 25.05.2018 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 8). В силу ч. 1\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. За змістом цієї правової норми право власника квартири, членів його сім'ї та інших осіб користуватись цим помешканням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок, а із припиненням права власності особи втрачається й право користування приміщенням. Відповідно до п. 3.1.3. зазначеного договору купівлі-продажу квартири, його сторони домовилися, що продавець в строк до 30.06.2018 зобовязується звільнити квартиру від речей домашньої обстановки і вжитку, а також зняти з реєстраційного обліку осіб, які в ній проживають. Однак відповідач залишається зареєстрованим у вказаній квартирі, при цьому з 2008 року в ній не проживає, що вбачається з довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 04.07.2018 № 4544 та комісійного акту від 31.07.2018 (а.с. 11-12). Статтею 55 Конституції України\~передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що відповідач втратив право на користування квартирою № 79 по проспекту Іоанна Путивльського, 12 в м. Путивль Сумської області з моменту припинення права власності [PERSON] на вказане житло. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved