Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 вересня 1998 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кислянської сільської ради № 7 від 25 червня 1998 року та зареєстрованого Синельниківським БТІ 16 вересня 1998 року за реєстровим № 186. [PERSON] проживав разом з відповідачем по справі-[PERSON] однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, і тому зареєстрував її за проханням у своєму будинку 12 грудня 1999 року, Тому згідно з ч. І ст.405 Цивільного кодексу України, як член сім'ї власника, який проживав разом з ним, [PERSON] отримала право на користування цим житлом. Фактичні шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинилися між [PERSON] та [PERSON] у 2007 році, так як [PERSON] виїхала з будинку [PERSON] до іншого, невідомого місця проживання, і з того часу в будинку не проживає. Відповідачка добровільно виселилася і вивезла усе належне їй майно з вищевказаного будинку, тобто добровільно змінила своє місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення. Таким чином, відповідач втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS], так як фактично не проживає в ньому більше шести років. Просить визнати [PERSON], 1951 року народження такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. До початку попереднього судового засідання представник позивача надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 вересня 1998 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кислянської сільської ради № 7 від 25 червня 1998 року та зареєстрованого Синельниківським БТІ 16 вересня 1998 року за реєстровим № 186, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача з 2007 року у будинку за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою, виданою Кислянською сільською радою Синельниківського району 20.10.2014 року за № 293, на підставі свідчень свідків жителів с. Кислянка - [PERSON] та [PERSON], згідно якої, [PERSON], 1951 року народження дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.12.1999 року, але з 2007 року фактично не проживає. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позивач є власником вищезазначеного житлового будинку, а реєстрація відповідача в ньому створює позивачу перешкоди у розпорядженні будинком, відповідач протягом більше одного року в будинку не проживає, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved