Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 3080,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.10.2016 р. в м. Миколаєві по вул. Крилова, 38 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічні пошкодження згідно розширеної довідки ДАІ про обставини ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Еталон» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.09.2016 р. № АК/1259883, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ГАЗ д.н.з. [NUMBER]. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4 КУпАП. На момент розгляду справи зазначена вище постанова суду від 26.10.2016 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 10.10.2016 р. [PERSON] звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про настання страхового випадку. Суб'єктом оціночної діяльності проведено оцінку транспортного засобу та складено з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. На підставі страхового акту № 712-10643, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «Страхова компанія «Еталон» виплачено страхове відшкодування в розмірі 3080,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» після сплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у вчиненні ДТП, що стало причиною заподіяння збитків, тобто до відповідача. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ «Страхова компанія «Еталон» у повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved