Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2018 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Спільне господарство не ведуть, подружні відносини припинені з серпня 2019 року, та до теперішнього часу, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Позивач зазначає, що збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам. Шлюб розривають вперше, суперечок про місце проживання дитини не мають. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21.04.2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, спір про поділ майна відсутній, спір про визначення місця проживання дитини відсутній, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить залишити прізвище [PERSON] (а.с. 15а). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем (а.с. 23). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 41 (а.с. 5, 22). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.07.2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved