Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Синельниківської міської ради, орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей та встановлення порядку зустрічі з дітьми, який в подальшому уточнила. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем проживала однією сім'єю з 2009 року. Шлюб між ними не зареєстровано. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей : син - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей їх батьком вказаний відповідач по справі- Данилевський [PERSON]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинилися майже три місяці тому. Діти знаходяться на утриманні позивача та проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Позивач переконана, що їх з відповідачем діти, яким виповнилося - сину [PERSON] три роки, а донці [PERSON] півтори роки, повинні проживати разом за нею - своєю рідною матір'ю. Малолітні діти перш за все потребують жіночого догляду : регулярного та своєчасного харчування, дотримання правил гігієни, постійного нагляду. Дітям такого віку безумовно потрібна материнська турбота, оскільки між дитиною та матір'ю з самого народження існує тісний зв'язок, розірвання якого може потягти за собою негативні наслідки у фізичному, та емоційному розвитку дитини. Син [PERSON], особливо потребує її додаткової уваги, так як знаходиться на диспансерному обліку в Синельниківській ЦП МСП і має потребу в дієтичному харчуванні і дотриманні режиму дня. Позивач постійно слідкує за станом здоров'я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них. Вона проживає разом з дітьми у своїй власній квартирі, яка належить їй на праві договору купівлі-продажу від 06.02.2007 року і нею створені всі умови для проживання малолітніх дітей. До теперішнього часу вони з відповідачем не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати діти. Відповідач ніде не працює, доходів для проживання та власного житла не має. Він вже неодноразово скоював по відношенню до позивача фізичне насильство в присутності їх дітей, постійно відвідує і забирає дітей без її згоди, коли йому заманеться, що істотно впливає на здоров'я дітей та їх моральний розвиток. За останній час прояви фізичного насильства відповідача по відношенню до неї були 13.06.2013 року та 08.07.2013 року, що підтверджується висновками спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 166 від 18.06.2013 року та № 214 від 09.07.2013 року. Поведінка відповідача до неї характеризується грубістю, емоційністю, неврівноваженістю, схильністю до фізичних образ. Позивач завжди була згодна на домовленості з відповідачем про надання часу на спілкування з сином [PERSON] та донькою [PERSON], але не на шкоду їх дітям та їх здоров'ю. В зв'язку з тим, що відповідач не реагує на її прохання повертати своєчасно дітей, узгоджувати дні та час їх отримання для спілкування, вона була змушена звернутися 05.12.2013 року з письмовою заявою до Синельниківської міської ради з проханням розглянути органом опіки та піклування питання встановлення порядку побачення [PERSON] з дітьми, тобто в неділю з 10 годин 00 хвилин до 18 годин 00 хвилин. Про подання до органу опіки та піклування письмової заяви про встановлення порядку побачення з дітьми був повідомлений органом опіки ті піклування відповідач, на що він відповів, що буде виконувати ці вимоги тільки за рішенням суду. У зв’язку з цим, позивач вимушена звернутися до суду та просить визначити місце проживання малолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з матір'ю, [PERSON], [INFO], залишивши їх на її утриманні та вихованні за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.. Миру,7/61; встановити порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] та доньки [PERSON], особисте спілкування та побачення з 10 годин 00 хвилин до 18 годин 00 хвилин кожної неділі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з’явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується телефонограмою. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради в судовому засіданні з уточненою позовною заявою була згодна. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Крім того надала висновок про визначення порядку побачень [PERSON] з [PERSON] Даніїлом та [PERSON]. Свідок - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її донькою. [PERSON] та [PERSON] не могли дійти згоди щодо його участі у вихованні дітей. Відповідач забирає дітей посеред неділі, коли йому заманеться. Він може забрати дітей на вихідні дні без згоди позивача та вчасно дітей не повертає. Даніїл перебуває на обліку в лікарні, він потребує дієти в харчуванні, що контролюється позивачем. Свідок – [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем у неї нормальні відносини. Вона з 1984 року проживає по сусідству з батьками позивача. Вона знає, що позивач має двох дітей, батьком яких є [PERSON], але він з позивачем разом не проживають. Відповідач забирав сина – Даніїла без згоди позивача, через деякий час привіз сина, а потім знову приїхав та забрав. Така поведінка відповідача щодо дітей була неодноразовою. Також відповідач забирав і доньку позивача, коли йому заманеться, без її дозволу. Їй відомо, що син позивача потребує дієти в харчуванні. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 383636 та свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 305716, вбачається, що їх батьками є сторони по справі. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське МБТІ» від 09.02.2007 року [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2007 року належить квартира, розташована за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Миру,7/61. Згідно довідки про склад сім’ї від 28.08.2013 року, [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір’ю – [PERSON]. З довідки Синельниківського центру первинної медико-санітарної допомоги Синельниківської міської ради від 27.08.2013 року вбачається, що [PERSON] [PERSON], [INFO] перебуває на «Д» обліку та потребує дієтичного харчування по режиму дня. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 166 від 18.06.2013 року, при судово-медичному обстеженні [PERSON] встановлені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до категорії легких. Давність тілесних ушкоджень може відповідати строкам, вказаним обстеженою, тобто 13.06.2013 року та 16.06.2013 року. Зі слів [PERSON] було встановлено, що 13.06.2013 року та 16.06.2013 року [PERSON] систематично тривалий час наносив їй удари у присутності їх малолітніх дітей. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 214 від 09.07.2013 року, при судово-медичному обстеженні [PERSON] встановлені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до категорії легких. Давність утворення встановлених тілесних ушкоджень може відповідати строкам, вказаним у медичній документації та самою обстеженою, тобто 08.07.2013 року. Зі слів [PERSON] було встановлено, що 08.07.2013 року [PERSON] ображав її, потім тягав за волосся, почав наносити удари кулаками по рукам, ногам та животу. Потім ударив її потилицею об стіну, завдав удару долонями по скронях, ударив своїм лобом в область перенісся. Згідно акту обстеження умов проживання від 16.08.2013 року, начальником Служби у справах дітей було проведено обстеження умов проживання дітей та [PERSON] за адресою : м. Синельникове, вул.. Миру,7/61 та встановлено, що житло складається з трьох кімнат, є автономне опалення, електро – газо- водопостачання. Для виховання та розвитку дітей створені всі необхідні умови. У [PERSON] виникають конфлікти з батьком дітей – [PERSON] щодо участі у вихованні дітей. З листа Служби у справах дітей Синельниківської міської ради № 462 від 22.08.2013 року вбачається, що до служби у справах дітей 23.07.2013 року звернулася [PERSON] із заявою про скоєння над нею фізичного насилля з боку її громадянського чоловіка [PERSON]. Повідомлення щодо скоєння фізичного насилля в сім'ї було направлено до відділу у справах сім'ї, молоді та спорту міської ради та до Синельниківського міськрайонного відділу МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області. Гр. [PERSON] викликаний службою у справах дітей для профілактичної бесіди щодо взяття пояснень по даному факту, бо фізичне насилля над [PERSON] відбувалося в присутності їх спільних малолітніх дітей. З [PERSON] взято пояснення, офіційно винесено попередження про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 184 КУпАП. 29.07.2013 року надійшла заява від [PERSON] щодо визначення днів побачень батька [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] кожну суботу та неділю з 14 години до 18 години. В заяві вказано факти скоєння фізичного насилля, порушення батьком режиму дня малолітніх дітей, постійні відвідування чи забирання дітей без попередження та згоди матері, що істотно впливають на їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Вивчити умови матері дітей, [PERSON] вдалося 16.08.2013 року у зв'язку з від'їздом сім'ї на відпочинок. За результатами виходу за адресою проживання матері та бабусі дітей складено акти обстеження умов проживання, з'ясовано дбайливе ставлення матері до дітей, повне матеріальне забезпечення малолітніх. Вивчити умови проживання батька [PERSON] не вдалося. Неодноразово службою у справах дітей було здійснено дзвінки на мобільний телефон батька, але із-за постійної його зайнятості [PERSON] до служби так і не з’явився, за адресою місця проживання ніхто спеціалістам не відчиняв. Згідно висновку органу опіки та піклування – виконавчого комітету Синельниківської міської ради щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON], батьки дітей, [PERSON] та [PERSON], в офіційному шлюбі не перебувають, проживають окремо. Мати дітей, [PERSON], проживає за адресою: [INFO]. Батько дітей, [PERSON], проживає за адресою: [INFO]. [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спір між матір'ю та батьком постав щодо місця проживання малолітніх дітей. Вивчивши умови проживання за адресою: [INFO] встановлено, що житлово-побутові умови відповідають нормам для повноцінного виховання, навчання та розвитку дитини, є всі необхідні речі для комфортного проживання. Вивчити умови проживання батька не вдалося. Враховуючи вік малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], їх потреби, орган опіки та піклування Синельниківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON], за її місцем проживання. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов’язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров’я та інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 161 Сімейного кодексу України передбачає правильне вирішення спорів між батьками про визначення місця проживання дитини, згідно якого спір про місце проживання неповнолітньої дитини суд може розглядати лише тоді, коли дитина тримається біля себе одним з батьків за допомогою фізичного чи психічного насильства. У позовній заяві позивач має аргументувати свою вимогу про передання дитини на проживання разом з ним: грубим поводженням з дитиною другим з батьків, привиттям їй поганих звичок, відсутністю нагляду за дитиною тощо. Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. Вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо, про те, з ким з них залишається дитина, суд виходить із рівності прав та обов’язків батька й матері щодо своєї дитини, враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік та прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір’ю. На рівні законодавства встановлений перелік обставин, при наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір’ю, якими зокрема є відсутність у матері самостійного доходу, зловживання матір’ю спиртними напоями або наркотичними речовинами, аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини. Судом не встановлено в діях позивача вказаних обставин та ознак аморальної поведінки. Проте, крім наведеного вище переліку обставин, при наявності яких дитину не можуть передати для проживання разом з матір’ю, судом беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов’язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров’я та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, підтверджено поясненнями свідків та матеріалами справи, що мати дитини – [PERSON] належно ставиться до виконання своїх материнських обов’язків, виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них. У зв’язку з цим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей з нею. Що стосується позовних вимог щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні дітей, особистого спілкування та побачення, суд прийшов до наступного висновку. Частинами 1.2, ст..157 Сімейного Кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.1 ст.158 Сімейного Кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до висновку органу опіки та піклування – виконавчого комітету Синельниківської міської ради щодо визначення порядку побачень [PERSON] з [PERSON] та [PERSON], батько дітей на контакт зі службою у справах дітей не йде, тому вивчити умови проживання [PERSON] не вдалося та дізнатися його думку щодо пред’явленого йому позову не було можливості. Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради вважає за доцільне визначити порядок побачень [PERSON] з його малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та рекомендувати Синельниківському міськрайонному суду встановити дні побачень - кожної неділі з 10.00 до 18.00. Згідно ч.2 ст.159 Сімейного Кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо ), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач – [PERSON] забирає дітей без згоди матері – позивача по справі, не узгоджує час побачень з дітьми, чим порушує режим дня та травмує психічний стан малолітніх дітей. Свідки також підтвердили той факт, що відповідач забирає дітей коли йому заманеться без дозволу їх матері – [PERSON] У зв’язку з цим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні дітей, особистого спілкування та побачення з дітьми з 10.00 годин до 18.00 години кожної неділі. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 19, 157,158,159, 161 Сімейного Кодексу України, п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, Декларації про права дитини від 20.11.1959 року,

Outcome: approved