Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та, з врахуванням уточнень до нього, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 55 по вул.Фермерській в с.Грузьке Кіровоградського району та області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 09.11.2015 р. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві просив справу розглядати без його участі, позов та уточнення до нього підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. В письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, в письмовій заяві, наданій до суду, просила розглядати справу без її участі, заперечень щодо позову не має. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що колгоспному двору, головою якого був батько позивача [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на будівлю, виданого 26 жовтня 1987 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрованого 26 жовтня 1987 року Кіровоградським міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 163/1, належав на праві приватної власності житловий будинок з господарськопобутовими будівлями під № 55 по вулиці Чапаєва в селі Грузьке Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.6). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради від 22.08.2016 року за № 424, до складу колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року за адресою: с. Грузьке Кіровоградського району Кіровоградської області вул.Чапаєва, 55 входили: [PERSON] голова двору, член колгоспного двору - [PERSON], [INFO] дружина. Інші особи на той час у вищевказаному колгоспному дворі не проживали та не були зареєстровані (а.с.39). 09 листопада 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 214956 (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськопобутовими будівлями під № 55 по вул.Чапаєва в с. Грузьке Кіровоградського району та області ( а.с. 6-8). Позивач, яка відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом (а.с.11-12), прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є дочка померлого [PERSON] та його дружина третя особа по справі [PERSON], які подали заяви про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується інформацією приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] від 09.09.2016 року № 232/01-16 (а.с.33-34). Оскільки дружина померлого [PERSON], яка являлася членом колгоспному двору та відмовилася від прийняття спадщини, не претендує на частку в спільному сумісному майні подружжя, так само і на частку в майні колишнього колгоспного двору, що підтверджується її власноручною заявою (а.с.40), позивач є єдиним спадкоємцем, що претендує на спадщину та має право на успадкування всього будинку. В липні 2016 року позивач звернулася до нотаріуса з метою оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок. Однак, нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що у зв»язку з введенням в дію ЗУ « Про власність» з 15 квітня 1991 року поняття колгоспного двору скасовано, а тому свідоцтво про право власності, видане колгоспному двору, необхідно було змінити, але воно не мінялося, що підтверджується архівною довідкою, виданою ОКП «КООБТІ» від 14.04.2016 року № 23635( а.с.7). Отже, в оформленні спадщини позивачу відмовлено, через те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на зазначений будинок не зареєстровано, правовстановлюючий документ на спадковий будинок, у звязку з припиненням існування колгоспного двору, не оформлений відповідно до чинного законодавства ( а.с. 9). Таким чином реалізувати своє право на спадщину позивач може тільки у судовому порядку. Згідно рішення другої сесії [PERSON] сільської ради Кіровоградського району та області № 21 від 03 грудня 2015 року вул. Чапаєва перейменовано на вулицю Фермерську ( а.с.38). Згідно п.п.4.15 п.4 гл.5 розділ 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього, ст. 16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість спадкового житлового будинку станом на день відкриття спадщини становить 185\~810 грн. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 380, 386, 392, 1216-1218, 1261 ЦК України та,

Outcome: approved