Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 19.11.2005 року до 16.01.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON], який на даний час проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач з вересня 2012 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не допомагає матеріально. В березні 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.05.2013 року даний позов задоволено. 28.08.2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], який на даний час піклується про дитину. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 19.11.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON], який на даний час проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2013 року, яке вступило в законну силу 29.01.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. Відповідач з вересня 2012 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з сином, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям та навчанням сина, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не відвідує його, не телефонує, участі у вихованні та утриманні не приймає, що підтверджується довідкою середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №24 м.Хмельницького від 10.09.2018 року за №01-42/193, повідомленням служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 06.11.2018 року за №01-34/2211/18, актом обстеження умов проживання [PERSON] з сином [PERSON], проведеним головними спеціалістами відділу опіки та піклування служби у справах дітей Хмельницької міської ради, поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. В березні 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.05.2013 року даний позов задоволено. 28.08.2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], який на даний час піклується про дитину. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім?ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] з 2012 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню [PERSON], що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина. Згідно повідомлення служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 29.10.2018 року висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] має надати служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області. Згідно повідомлення органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області від 23.01.2019 року розглянути питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина не було можливості, оскільки відповідач перебуває за межами України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved