Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,250 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120683800:02:001:0016, укладену між нею та відповідачами, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за нею право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 38,1 м2, житловою площею 17,6 м2 з сіньми (літ. а), сіньми (літ. а1), господарськими будівлями, а саме - погребом з шиєю (літ. Б, б), сараєм (літ. В), огородженням №1, розташований по [ADDRESS] який раніше належав батькові відповідача [PERSON] [PERSON], померлому [INFO] року, право власності на вище вказану земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №650871, виданого на підставі рішення Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області від 07 грудня 2006 року за №35, розташовану за цією ж адресою, яка належала відповідачу [PERSON], стверджуючи, що 01.10.2013 року вона уклала з відповідачами угоду купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку, земельної ділянки, згідно якої сплатила відповідачам гроші у сумах відповідно 1000 грн. та 28000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідачі передали їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, державний акт на право власності на земельну ділянку, пообіцяли з'явитися до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі-продажу, але до теперішнього часу відповідачі ухиляються від належного оформлення угоди, до нотаріальної контори не з'являються. Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, земельною ділянкою, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, але надіслали на адресу суду заяви, в яких позов визнали в повному обсязі, підтвердили викладені в позові обставини, в тому числі і небажання оформити угоду купівлі-продажу у нотаріуса, просять справу розглянути за їх відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батькові відповідача [PERSON] [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.11.1999 року, виданого Кодимською нотаріальною конторою Одеської області, реєстр №2825, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] відповідачу [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №650871, виданого на підставі рішення Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області від 07 грудня 2006 року за №35, належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,250 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120683800:02:001:0016, розташована за вище вказаною адресою, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, відповідач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, але встановленим порядком свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку та земельної ділянки від 01.10.2013 року, згідно якого відповідачі продали, а позивач придбала вище вказані будинок із земельною ділянкою за відповідно 1000 грн. та 28000 грн. і по акту прийому-передачі від 01.10.2013 року відповідачі передали, а позивач прийняла житловий будинок з господарськими будівлями разом із земельною ділянкою, що відповідно до розписки, складеної відповідачами, вони отримали від позивача вище вказані суми грошей і взяли на себе зобов'язання оформити угоду належним чином у нотаріальній конторі. Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Судом з'ясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення договору, про що повідомили в клопотанні про розгляд справи без їх присутності, де вказали, що наміру з'явитися до нотаріуса для посвідчення договору у них немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку немає. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідачі ухилилися від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 01.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved