Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1997 року по 10 березня 2004 року. Шлюб розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розлучення мешкає разом нею за адресою: [ADDRESS]. Вона самостійно утримує та належним чином піклується про здоров»я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток. 05.09.2009 року позивач вийшла заміж та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Батько дитини ще у 2010 році перестав сплачувати аліменти та виїхав у невідомому напрямку. З березня 2013 року [PERSON] оголошений у розшук, але його місце знаходження досі не встановлено. На даний час у Кремінському районному суді розглядається заява про оголошення [PERSON] безвісно відсутнім. У зв»язку з важким матеріальним становищем та проведенням антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей позивач має намір виїхати до родичів, що проживають у Білорусії і готові надати їм притулок та допомогу, крім того її дитина бажає навчатися там у коледжі. З огляду на ці обставини, вона має намір найближчим часом, разом з дитиною виїхати до своїх родичів в Білорусію та деякий час мешкати там, до стабілізації ситуації в Україні. Крім того, така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку нададуть рідні, донька матиме можливість навчатися у закладі, що їй до вподоби, отримати гідну освіту та мати сприятливі для життя та розвитку умови. Тому позивач просить суд дозволити їй без згоди батька оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої доньки У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився. Представник третьої особи у судове засідання надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог позивача. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно приписів ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису, яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 10 березня 2004 року (лс8). Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Позивач 05.09.2009 року одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.9). Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач тривалий час відсутній за місцем реєстрації та на даний час знаходиться у розшуку (а.с.6,7), тому не має змоги надати згоди на виїзд дитини за межі України. Як встановлено в судовому засіданні позивача разом із донькою запросили в гості родичі, які мешкають в Білорусії. Позивач має намір разом з донькою відвідати своїх рідних, відпочити та деякий час мешкати там. Така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку її дитини, крім того вона матиме можливість оздоровити доньку. Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], за кордон без згоди батька. Враховуючи насамперед інтереси самої дитини, та приймаючи до увагие, що на території Луганської та Донецької області проводиться анти терористична операція, суд вважає доцільним допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved