Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом 26.11.2018 року, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 28.09.2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 360. Позивач зазначає, що подружжя від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться з причин виникнення взаємних непорозумінь, втрати почуття любові. Дитина проживає з позивачем. Майновий спір, як зазначає позивач, відсутній. Ухвалою суду від 06.12.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву та матеріали цивільної справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню у звязку з таким. Судом встановлено, що 28.09.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 360. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 28.01.2011року народження. З січня 2014 року фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з позивачем. Майновий спір між подружжям відсутній. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що збереження сімї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права сторін та неповнолітньої дитини. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. На виконання ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved