Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути зі[PERSON] додаткові витрати на неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5025,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 11.12.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . 27.10.2020 шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва. Після розлучення вони з відповідачем мешкають за однією адресою, проте спільного господарства не ведуть. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на підставі судового наказу від 20.11.2019, виданого Оболонським районним судом у справі №756/11106/19. У квітні 2021 року їхній син [PERSON] отримав травму зубів, на лікування яких вона понесла витрати у сумі 7290,00 грн., а також витрати на оздоровлення сина в оздоровчому таборі у сумі 2760,00 грн., а всього у сумі 10050,00 грн., половину з якої просить стягнути з відповідача на свою користь як додаткові витрати на дитину. Ухвалою від 25.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання надав заяв про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково та погоджується сплатити додаткові витрати на утримання сина у сумі 2500,00 грн., оскільки у нього на утриманні ще перебуває мати похилого віку, яка має проблеми зі здоров`ям. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2409. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.11.2010 року. 27.10.2020 шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва. Судовим наказом від 20.11.2019, виданим Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/11106/19, зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 20.08.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З консультаційного висновку спеціаліста №132 від 24.04.2021, виданого КНП «Дитяча клінічна лікарня №7 Печерського району міста Києва» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вбачається, що у [PERSON] , [INFO] , діагностовано скол коронок двохпередніх зубів, у зв`язку з чим позивачем [PERSON] з ТОВ «Дрім Дент» 25.04.2021 було укладено Договір про надання медичних послуг, відповідно до якого останньою сплачено за надання медичних послуг 7290,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), а також чеками, долученими до матеріалів справи. Крім того, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №78 від 03.06.2021 [PERSON] була придбана для [PERSON] , [INFO] , путівка за 2760,00 грн. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Статтею 150 СК України серед іншого передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З частини 2 ст. 141 СК України вбачається, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Отже, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підтвердження додаткових витрат на дитину позивачем до позовної заяви додані консультаційний висновок спеціаліста №132 від 24.04.2021, виданий КНП «Дитяча клінічна лікарня №7 Печерського району міста Києва» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), згідно з яким у [PERSON] діагностовано скол коронок двох передніх зубів; Договір про надання медичних послуг від 25.04.2021; акти здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №8287 від 25.04.2021, №9735 від 29.04.2021, №3630 від 13.05.2021, №6234 від 20.05.2021, а також чеками, долученими до матеріалів справи, щодо сплати медичних послуг на загальну суму 7290,00 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру №78 від 03.06.2021 на суму 2760,00 грн., призначення платежу - плата за путівку за [PERSON] . З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивачем доведена наявність особливих обставин, які вимагали від позивача понесення додаткових витрат на лікування дитини, пов`язаних із травмою зубів, позицію відповідача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 3645,00 грн. (7290 грн. : 2), що становить половину від загальної суми понесених позивачем витрат на лікування сина [PERSON] у стоматологічній клініці «Дрім Дент». Разом з тим, суд вважає, що витрати позивача на придбання путівки сину [PERSON] до літнього табору у розмірі 2760 грн. не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які викликані особливими обставинами, як то: пов`язаними з хворобою дитини або необхідністю її лікування, так як придбання такої путівки - це виключно бажання матері дитини відправити дитину до літнього табору, не зумовлене якимись особливими обставинами, на відміну від лікування через травму, про що йшлася мова вище, у зв`язку з чим позов у цій частині задоволенню не підлягає як необгрунтований. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial