Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частку у спільному майні подружжя, а саме ? частину квартири [ADDRESS]. Мотивувала свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1998 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], 11.10.2000 року народженя. За час шлюбу 24 лютого 2003 року за спільні кошти ними було придбано квартиру [ADDRESS], право власності на яку було оформлено на відповідача, відповідно до договору купівлі-продажу від 24.02.2003 року. Зазначає, що ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя, а тому має бути розподілена між сторонами у рівних частках. Згоди з відповідачем про добровільний поділ спірної квартири не досягнуто, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ст.ст.22,\~28 КпШС України\~(чинного на час придбання) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його\~\~спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. За ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. \~\~\~\~ В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. \~\~\~\~ Такі ж положення закріплені і в\~ст.60 СК України\~( в редакції 2004 року), якою визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), при цьому, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69\~СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1998 року. В період подружнього життя ними 24 лютого 2003 року за спільні кошти було придбано квартиру [ADDRESS], право власності на яку було оформлено на [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу від 24.02.2003 року (а.с.5). У домовій книзі для прописки громадян, які мешкають [ADDRESS] по вул. Скирди в м.Знамянка зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-9). У технічному паспорті на будинок №20 вул.Скирди у місті Знамянка Кіровоградської області власником зазначений [PERSON] (а.с.10). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд встановив, що спірна квартира придбана сторонами за час перебування в шлюбі, тому являється спільною сумісною власністю подружжя, позивач ставить питання про визнання за нею права власності ? частку у спільному майні подружжя, а саме ? частину квартири [ADDRESS], що відповідає ст.70 СК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved