Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, а також додаткових витрат на навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала із ним в шлюбних відносинах у період з 1996 року по 2015 рік. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] 07 листопада 2015 року шлюб між сторонами було розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що свідчить актова запис № 80, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. В період проживання та перебування у шлюбі відповідач, починаючи з 2011 року перестав утримувати свою сім'ю, допомагати на утримання сина не надавав, ніде не працював, участі у додаткових витратах на дитину не приймав. Всі витрати по навчанню дитини з 2001 року до моменту розірвання шлюбу несла позивач. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Навчально-науковому інституті права Університету державної фіскальної служби України. Позивач зазначає, що син навчається на заочній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток адже не має закінченої освіти. Потребує матеріальної допомоги. Позивач стверджує, що місце роботи колишнього чоловіка їй не відомо, однак вона знає, що останній має постійний дохід і не малий, адже утримує себе, обслуговує автомобіль на якому їздить щодня, а також сплачує кредит за автомобіль, а, отже, має змогу утримувати їх спільну дитину - [PERSON], [INFO] У зв'язку з вищевикладеним, просила суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини сина - [PERSON], який продовжує навчання у Навчально-науковому інституті права Університету державної фіскальної служби України в розмірі 2 000,00 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати, а саме кошти на оплату навчання дитини [PERSON], на I, II, III курсі в Київському фінансовому коледжі Національного університету ДПС України в сумі 17 250,00 грн. В судове засідання представник позивача з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбних відносинах у період з 1996 року по 2015 рік. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] 07 листопада 2015 року шлюб між сторонами було розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що свідчить актова запис № 80, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно акту депутата Ірпінської міської ради від 31.08.2016 встановлено, [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS], але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] зі своєю матір'ю [PERSON]. Згідно довідки виданої Київським фінансового-економічним коледжом НУДПСУ встановлено, що [PERSON] навчався у даному коледжі на спеціальності «Правознавство» денної форми навчання у період з 01.09.2011 по 26.06.2015. У відповідності до листа В.о. директора Ірпінського державного коледжу економіки та права [PERSON] від 27.12.2016 № 78 встановлено, що оплата за навчання [PERSON] у сумі 46 000,00 грн. була проведена за рахунок коштів [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до Договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг НАДПСУ № 199-с від 31.08.2015 [PERSON] прийнято на денну форму навчання. Згідно довідки № 120/16 від 23.12.2016 [PERSON] переведений з денної форми навчання наказ № 1538 від 05.12.2016 на заочну форму навчання Університету державної фіскальної служби України Навчально-науковий інститут права. Строк закінчення навчання - 01.06.2017 р. Навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. У відповідності до Посвідчення № 2195 [PERSON] з 04.05.2001 року призначено пенсію за вислугу років. Згідно довідки № 23/177 від 13.06.2007 року встановлено, що [PERSON] дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах молодшого та середнього начальницького складу у період з 12.07.1993 по 04.05.2001 року безперервно. Звільнений у запас ОВС за п. 64 «Б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 04.05.2001 року наказом ГУМВС України в Київській області від 07.05.2001 № 58 о/с. У відповідності до довідки № 1686 від 24.05.2017 встановлено, що [PERSON] у період з 01.12.2016 по 31.05.2017 отримано пенсію у розмірі 10 035,38 грн. З них у період з 01.12.2016 по 01.04.2017 отримано пенсію у розмірі 1 661,73 щомісячно, а у травні 2017 року - 1 726,73 грн. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто саме з 12.08.2016 року. За викладених обставин та враховуючи, що основним доходом відповідача є пенсія за вислугу років, середньомісячний розмір якої складає 1 661,73 грн., суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову, а саме з 12.08.2016 р. та до закінчення навчання чи до досягнення сином [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Outcome: approved