Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 21.01.2016 року, просить суд розірвати шлюб, укладений 22.09.2001 року з відповідачем - [PERSON] та зареєстрований відділом реєстрації актів про одруження м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, актовий запис № 935. В обґрунтування позовних вимог вказує, що від шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що сімейне життя між сторонами не склалось, з 10 січня 2014 року шлюбні відносини між подружжям припинились, з того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету сторони не мають. Позивач переконана, що збереження сім'ї та примирення неможливо та суперечить їх інтересам. Майнового спору між сторонами немає. За досягнутою між ними домовленістю, дитина залишається проживати з позивачем. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час його державної реєстрації (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, в силу ст.76 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Направлені за адресою його зареєстрованого місця проживання [ADDRESS] (а.с.16) повістки про виклик до суду на 09.03.2016 року, 13.04.2016 року повернуто на адресу суду з відмітками «приймання тимчасово призупинено» (а.с.21,22,24,25). Будучи викликаним до суду на 13.04.2016 року шляхом розміщення тексту повістки в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада» в розділі оголошень Криворізького районного суду Дніпропетровської області http://kv.dp.court.gov.ua/sud0420/inf/ogoloshenia/ (а.с.23), відповідач направив на електронну пошту суду листа, згідно якого просить справу розглянути за його відсутності (а.с.26,27). У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2001 року між сторонами по справі укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів про одруження м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, актовий запис № 935 (а.с.8). Зі свідоцтва про одруження від 22.09.2001 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», російською мовою «[PERSON]» (а.с.48). В період перебування сторін у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.04.2005 року (а.с.7). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з 10 січня 2014 року, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між нею та відповідачем вважає неможливим, а збереження шлюбу таким, що суперечитиме їх інтересам. Відповідач будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав. Майнового спору між сторонами немає. За домовленістю сторін, їх малолітня донька [PERSON] проживає з позивачем, що також підтверджується довідкою про склад сім'ї Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 23.09.2015 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивача (а.с.28), остання просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини між сторонами припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач будь-яких заперечень стосовно цього, а також доказів в спростування зазначених позивачем обставин, суду не надав, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 22.09.2001 року Відділом реєстрації актів про одруження м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, актовий запис № 935, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO], - розірвати, та після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved