Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, покликаючись на те, що є матір`ю відповідача, в даний час є пенсіонеркою, інвалідом ІІІ групи професійного захворювання та проживає одна в [ADDRESS] . Чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] , а її син [PERSON] проживає разом із дружиною. В даний час позивачка отримує пенсію за віком та по інвалідності у сумі близько 4000грн., якої в повній мірі не вистачає на забезпечення всіх життєвих потреб, зокрема придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг, побутових речей. Також зазначає, що згідно медичного висновку Львівської обласної клінічної лікарні від 16.11.2016р. у позивачки встановлено діагноз: хронічно попереково-крижова радикулопатія з больовим синдромом та статико-дигамічними порушеннями; хронічний бронхіт; емфізема легень; ПН ІІ ступеня; гіпертонічна хвороба. Вказує, що такі захворювання вимагають дорого вартісного та систематичного лікування, а самостійне забезпечити себе не лише ліками, а й елементарними речима для життя, харчування позивач не може. Крім сина [PERSON] у позивачки нікого немає, так як її чоловік та батьки померли. Час від часу відповідач допомагає їй матеріально, однак витрати які вона несе у зв`язку із лікуванням та придбанням продуктів лікування, сплатою комунальних послуг є надто більшими від пенсії, що її отримує позивачка. Просить стягувати із відповідача у її користь аліменти у розмірі 2000грн. щомісячно. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме погоджується на сплату аліментів на утримання непрацездатної матері в сумі 1500грн., так як його матеріальний стан значно погіршився, він немає сталого місця праці та згідно рішення Червоноградського міського суду сплачує аліменти на утримання дитини. У заяві про уточнення позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що враховуючи відзив відповідача, а також введені в Україні заходи карантину, що унеможливлюють працевлаштування, просить стягувати із відповідача аліменти у розмірі 1500грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, у наданій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позивачки визнає у розмірі 1500грн. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до висновку Львівської обласної клінічної лікарні №828 від 16.11.2016р. у позивачки [PERSON] встановлено діагноз: хронічно попереково-крижова радикулопатія з больовим синдромом та статико-дигамічними порушеннями; хронічний бронхіт; емфізема легень; ПН ІІ ступеня; гіпертонічна хвороба. Згідно копії пенсійного посвідчення [PERSON] , встановлено, що вона є вона отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, професійне захворювання. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі досягла пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачки. Оскільки позивач є непрацездатною, вона потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дитини. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що його батьки не потребують матеріальної допомоги. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 18.02.2020 року і довічно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved