Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

\~Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з субєкта підприємницької діяльності [PERSON] сплачені на виконання договору від 22.07.2016 року кошти в розмірі 5000 грн., пеню в розмірі 1056 грн., згідно п.4.2. договору, моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем в липні 2016 року уклали договір на виготовлення та доставку корпусних меблів. На виконання вказаного договору позивач передав відповідачу предоплату у розмірі 5000 грн. Меблі відповідач мав виготовити протягом 31 дня. Станом на час розгляду справи кошти позивачу не повернуто, меблі не виготовлено та не доставлено. Офіс відповідача зачинений. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовільнити з наведених в позовній заяві підстав. Пояснила, що з відповідачем уклала договір на виготовленя шафи-купе вартість яякої складала 8990 грн. Сплатила задаток 5000 грн. Однак у визначений час відповідач взяті на себе зобовязання не виконав. Відповідач - фізична особа-підприємець [PERSON] до суду \~повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань до суду не подав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] 22 липня 2016 року укладено договір щодо виготовлення та доставки корпусних меблів, відповідно до якого підрядник взяв на себе зобовязання виготовити шафу-купе вартістю 8990 грн. протягом 31 робочого дня, за що виконавець отримав від замовника завдаток у сумі 5000 грн. Протягом встановленого сторонами строку меблі так і не було виготовлено. Відповідно до п.4.1 Договору за порушення строків виконання робіт, підрядник сплачує пеню на користь замовника в розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочки. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання;сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача, як споживача відповідачем порушені, а тому підлягають судовому захистові і на користь позивача необхідно стягнути з відповідача 5000 грн. сплачених на виконання договору від 22.07.2016 року коштів. Оскільки, договором передбачено відповідальність Підрядника ФОП [PERSON] за несвоєчасне виконання замовлення у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми конструкції за кожен день прострочення, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 845,06 гривень (8990 грн. *0,1 %*94 дні). Під час судового розгляду справи позивачем не надано належних і допустимих доказів спричинення діями відповідача моральної шкоди, обставин, визначених \~ч.2 ст.23 ЦК України позивачем не зазначено, в договорі сторін відшкодування моральної шкоди не передбачено, а тому суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат підлягають задоволенню відповідно до положення ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial