Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 83 в будинку № 10 по вул. Войнової в м. Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором міни від 26.02.1999 року. В її квартирі зареєстровано відповідача, який є її онуком. З 15 лютого 2012 року відповідач не проживає у зазначеній квартирі, виїхав і мешкає за іншою адресою в Російській Федерації. Вважає, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, не вносить плату за комунальні платежі, в квартирі відсутні його особисті речі, тобто відповідач ніяким чином не використовує своє право на житло та не виконує обовязків наймача, члена сімї власника житла. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, у звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що відповідач дійсно не проживає в [INFO] більше чотирьох років, його особистих речей в квартирі не має, мешкає він в Російській Федерації, тому вона вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд вислухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на підставі договору міни нерухомого майна від 26.02.1999 року. (а.с. 6) Згідно акту від 19.07.2016 року складеного мешканцями будинку № 10 по вул. Войнова в м. Павлоград Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON], в присутності представника ОСББ [PERSON], за адресою [ADDRESS] [PERSON] 24.05.1987 року зареєстрований, але фактично не проживає за даною адресою з 15.02.2012 року по теперішній час. (а.с. 10) Відповідно до ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Частиною 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житла, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в [INFO] більше чотирьох років, інтересу до житла він не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його в квартирі немає. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved