Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона протягом 7 років користується квартирою [ADDRESS] та гаражем [ADDRESS] Власником зазначеної квартири та гаражу є відповідач по справі - [PERSON] відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 грудня 2009 року та 08 листопада 2010 року. У 2010 році відповідач продав, а позивач купила спірне нерухоме майно, однак, на теперішній час вона не має можливості належним чином переоформити будинок, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на те, що у нього бракує часу. З 2010 року по сьогоднішній день [PERSON] добросовісно, безперервно та відкрито користується спірним майном, утримує його, сплачує комунальні послуги, робить капітальний та поточний ремонт, доглядає за технічним станом гаражу. З 2010 року вказане майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Позивачі та її представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява представника позивача адвоката Златі Н.С., відповідно до якої вони просять розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої позов визнає, проти його задоволення не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, протягом 7 років [PERSON] користується квартирою [ADDRESS] та гаражем [ADDRESS] Власником зазначеної квартири та гаражу є відповідач по справі - [PERSON] відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 грудня 2009 року та 08 листопада 2010 року. У 2010 році відповідач продав, а позивач купила спірне нерухоме майно, однак, на теперішній час вона не має можливості належним чином переоформити будинок, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на те, що у нього бракує часу. З 2010 року по сьогоднішній день [PERSON] добросовісно, безперервно та відкрито користується спірним майном, утримує його, сплачує комунальні послуги, робить капітальний та поточний ремонт, доглядає за технічним станом гаражу. З 2010 року вказане майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, а частина 3 цієї статті передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. З наданих суду документів вбачається, що позивач правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном. А на підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, у даному випадку, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірний будинок за позивачем [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved