Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона з відповідачем з 27 серпня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство не ведеться з початку лютого 2017 року та до теперішнього часу. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. Збереження сімї не можливе і суперечить їхнім інтересам. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини не має. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі, час для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 197232, виданого 27 серпня 2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 124. Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 473289, виданого 19 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, надавався строк для примирення, однак вони до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved