Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] В даній квартирі, зареєстрована відповідач, яка з початку 2012 року в ній не проживає, комунальні послуги не сплачує, добровільно з реєстраційного обліку не знялася, чим вчиняє позивачу перешкоди у користуванні її майном. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 45). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (а.с.43,44). Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (39,40,42). Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи видно, що позивач є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать Договір купівлі-продажу від 21.09.2016 (а.с.13-16) та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2016 (а.с. 17-18). Відповідно до довідки Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 283 від 18.03.2019 (а.с.24), за адресою: [ADDRESS] зареєстровані чоловік, діти позивача та відповідач [PERSON] Згідно акта складеного мешканцями [ADDRESS] та депутатом Виконавчого комітету Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 04.04.2019 (а.с.35), відповідач [PERSON] з початку 2012 року, не проживає за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] . У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні їй користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним їй на праві власності майном, є неправомірними та такими що порушують її законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушує законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ст. 18 цього Кодексу управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України в разі відсутності особи понад установлені строки в місці постійного проживання, така особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Беручи до уваги, що відповідач не проживає з початку 2012 року в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , не користується нию, не утримує її в належному стані, не сплачує квартирну плату, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 768,40 гривень (а.с.1).

Outcome: approved