Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування жилого будинку від 11 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом міста Синельникове [PERSON], йому, на праві власності, належить жилий будинок розташований за адресою: вул. Я. Клочко, 52 м. Синельникове Дніпропетровської області. 25.01.2005 року у вказаній квартирі, з його дозволу, була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO]. 25 квітня 2014 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між ним та [PERSON], розірвано і починаючи з 2016 року відповідачка не проживає у вказаному жилому домі. На даний час у жилому будинку, розташованому за адресою: вул. Я. Клочко, 52 м.Синельникове Дніпропетровської області постійно проживає тільки він та його донька [PERSON], а відповідачка [PERSON] з 2016 року у вказаному жилому будинкові не проживає, що підтверджується довідкою, виданою квартальним комітетом 1825 18 липня 2018 року в м. Синельникове Дніпропетровської області. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою м.Синельникове, вул. Я.Клочко буд. 52. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи була повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування жилого будинку від 11 червня 2002 року серії АЕК № 339168, [PERSON] належить будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.. Я.Клочко, буд. 52. Відповідно довідки, виданої 18 липня 2018 року квартальним комітетом № 25, [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] та має сімю: [PERSON], [INFO]. Колишня дружина [PERSON], [INFO] зареєстрована, але не проживає з 2016 року. Факт реєстрації [PERSON], [INFO], в будинку розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.. Я.Клочко, буд. 52, також підтверджується відповідним записом в домовій книзі. У відповідності до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства. Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. \~\~\~ Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з того, що\~Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення\~ст..7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловий будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.. Я.Клочко, буд. 52, оскільки відповідач не проживає у даному будинку, більше одного року без поважної причини. На підставі викладеного та

Outcome: approved