Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користуванням житлом. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, але фактично в ньому не проживає вже понад один рік, його особистих речей в будинку немає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує право позивачки на користування даним будинком. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратив право користування житлом. Позивач до початку судового засідання подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання неодноразово не з`являвся, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником житлового будинку за [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.11.1993 року зареєстрованого в реєстрі за №4170 по спадковій справі №284/1991. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по інвентарному номеру [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до виписки з погосподарської книги Легедзинської сільської ради Тальнівського району Черкаської області №9 за 2016-2020 роки, власником будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , до членів домогосподарства входить [PERSON] . Відповідно до довідки №97 виданої 24.02.2020 року виконавчим комітетом Легедзинської сільської ради Тальнівського району, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично за цією адресою не проживає. Відповідно до довідки №103 виданої 27.02.2020 року виконкомом Легедзинської сільської ради Тальнівського району, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , [PERSON] , з 02.09.2009 року за даною адресою не проживає. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] з 02.09.2009 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved