Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати, що [PERSON], [INFO], втратив право на проживання [INFO] в с. Шевченко Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, та висилити його із вказаного будинку.\~ Позов мотивує тим, що житловий будинок, який знаходиться в с. Шевченко, № 8, Онуфріївського району, Кіровоградської області належить позивачу на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Онуфріївською державною нотаріальною конторою 03.10.2003 року за реєстром № 2076. У 2008 році позивач дала дозвіл на реєстрацію місця проживання в своєму будинку відповідача. З вересня 2016 року відповідач у будинку позивача не проживає, його точне місце перебування їй не відомо. Декілька разів позивач зверталась по телефону до відповідача про зняття з реєстрації місця проживання за її адресою, але він ці вимоги ігнорував. Факт реєстрації відповідача у будинку позивача при умові, що він в ньому вже значний час не проживає, суперечить чинному законодавству, позбавляє позивача права вільно користуватись та розпоряджатись особистим майном, перешкоджає оформленню субсидій на користування комунальними послугами. Позивач\~ [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час\~розгляду справи був повідомлений належним\~чином згідно вимог статей 74, 76 ЦПК України, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи\~ за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки\~ суд не повідомив, заяву про\~ розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд\~ \~відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як\~ \~вважає, \~що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, \~і потреба\~ дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі є власником будинку в с. Шевченко № 8, Онуфріївського району, Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Онуфріївською державною нотаріальною конторою 03.10.2003 року за реєстром № 2076 /а.с. 5/. З наданої довідки Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 06.03.2017 року, вбачається, що відповідач [PERSON], що є співмешканцем позивача, дійсно зареєстрований за вказаною адресою, однак в будинку за місцем реєстрації не проживає /а.с. 9/. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. У відповідності в п. 1 ст.109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав, які б давали право на збереження жилого приміщення понад встановлений строк, немає. Стаття 72 ЖК України\~передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,\~провадиться в судовому порядку. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки житловий будинок, у якому зареєстрований відповідач, належить позивачу на праві власності, проте відповідач з вересня 2016 року фактично в ньому не проживає, що не спростовано матеріалами справи, суд вважає, що заявлена позовна вимога про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. В задоволенні вимоги позивача про виселення відповідача з домоволодіння № 8 в с. Шевченко Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач в спірному будинку не проживає, що незаперечується сторонами по справі, а тому дана вимога є безпідставною. \~\~ Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial