Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 05.12.2017, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстровано 01.12.2012 Довгинцівським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 639. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що причиною розірвання шлюбу є стрімке погіршення шлюбно-сімейних стосунків, прояв неповаги до сім`ї з боку відповідача, його ухилення від виконання сімейних та батьківських обов'язків, відсутність у неї можливості вплинути на аморальну поведінку чоловіка. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Майновий спір та спір щодо проживання сина, між сторонами відсутній. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімені стосунки не підтримують з червня 2015, спільного господарства не ведуть та єдиного бюджету не мають. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач правом на участь в підготовчому судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.15). Відповідач до суду не з?явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та позивачем (а.с.16). Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.2012 Довгинцівським ВДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 639 (а.с.5). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.12.2012 вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5). Під час перебування у шлюбі, у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з червня 2015 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Майновий спір та спір щодо проживання сина, який проживає з позивачем (а.с.7), між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Суд, аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 01.12.2012 Довгинцівським ВДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 639 - розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved