overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №59 по вулиці Старочуднівській, 12/77 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач колишнім чоловіком її дочки, який не проживає у цій квартирі але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання позивач не з»явився, її представник надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, а також не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON], [INFO], є колишнім чоловіком дочки позивача [PERSON], та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 18.01.2014 року. Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.01.2016 року, яким було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], останній на час подання позову до суду 25.11.2015 року не підтримував шлюбних відносин та не вів спільного господарства з дочкою позивача Відповідно до акту, затвердженого директором КП «ВЖРЕП №1» 23.11.2016 року, складеного на підставі свідчень сусідів вбачається, що відповідач зареєстрований, але не проживає у вищезазначеній квартирі. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №6 по вул. Щорса, 125 в м. Житомирі посилаючись на те, що останній не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, зокрема, з 2014 року. З того часу відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обовязків по утриманню житла не несе. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, доповнила, що відповідач є колишнім чоловіком, останній забрав всі свої особисті речі та документи та не проживає без поважних причин з березня 2014 року. Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, хоча був неодноразово повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про направлення поштових повідомлень рекомендованим відправленням за його місцем реєстрації, від відповідача не надійшло повідомлення про причини його неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Заслухавши позивача та дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачці на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.05.2001 року за №39120 /а.с.4/. Відповідач являється колишнім членом сімї, будучи прописаними в квартирі, фактично не проживає в ній з 2014 року, тобто понад один рік, тому втратив право користування цією квартирою. Останній не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з 2014 року в спірній квартирі стверджується актом комісії ПП «ВЖРЕП-4» від 07.04.2016 року /а.с. 9/, що приймаються як достовірний доказ. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ними права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №8 по вул. Короленка, 8 в м. Житомирі та примусово зняти його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. При цьому посилається на те, що вона є власником вказаної квартири, а відповідач її сином, який не проживає у цій квартирі з 2000 року, не платить комунальні послуги за утримання житла, але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, внаслідок чого позивач несе заяві витрати в оплаті за комунальні послуги. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивача та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі. Відповідно до акту, затвердженого головою правління ЖБК «Полісся» 13.09.2017 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач зареєстрований, але не проживає у вищезазначеній квартирі з 2000 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Разом з тим, позовні вимоги в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку у вказаній квартирі не підлягають до задоволення, оскільки вказане питання не віднесено законом до повноважень суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №95 по вул. Клосовського, 7 в м. Житомирі посилаючись на те, що останній не проживає в квартирі понад пять років без поважних причин, зокрема, з 2012 року. З того часу відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обовязків по утриманню житла не несе. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про направлення поштового повідомлення рекомендованим відправленням за його місцем реєстрації та оголошення в газеті: «Урядовий Курєр» від 18.10.2017 року за №195(6064), від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу на підставі свідоцтва пр. право власності на житло №14190 від 27.07.1994 року /а.с.3/. Відповідач являється племінником позивача та як колишній член її сімї, будучи прописаним в квартирі, фактично не проживає в ній з 2012 року, тобто понад один рік, тому втратив право користування цією квартирою. Останній не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з 2012 року в спірній квартирі стверджується стверджується актом ПП «КВЖРЕП №6» від 11.07.2017 року/а.с.5/, що приймаються як достовірний доказ. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Передбачених законом випадків збереження за ними права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач не проживає в квартирі за зазначеною адресою понад 6 місяців, його особисте майно в квартирі відсутнє, участі в сплаті комунальних платежів не бере. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач зареєстрований за спірною адресою, при цьому, відповідач більш ніж шість місяців не проживає в даній квартирі без поважних на то причин. Вказані обставини підтверджуються: довідкою з місця проживання про склад сім*ї та прописку № 1409 від 28.07.2017 року, відповіддю начальника Московського відділу поліції № 116аз/19-67/05 від 11.08.2017 року, щодо відсутності інформації про перешкоджання [PERSON], у праві користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] понад шість місяців. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Строк збереження жилого приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї встановлено у ст.71 ЖК України. Договору між сторонами про право користування спірним житлом не було, інші підстави, передбачені законом, судом не встановлені. Відповідач не проживає в спірній квартирі більше 6 місяців, квартплату та плату за комунальні послуги не сплачує. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком №86а по вул. Барашівській у місті Житомирі та зняти його з реєстраційного обліку в її будинку, посилаючись на те, що позивач є власником вказаного жилого будинку, а відповідач її сином, який не проживає у цьому будинку з листопада 2014 року, але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач визнав позов. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником 35/100 частини жилого будинку по вул. Барашівській, 86а в м. Житомирі, а відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивача, та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеному будинку з 24.07.2012 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону в частині визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання не підлягає до задоволення, оскільки суд не наділений такими повноваженнями відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою №151 по вул. Крошенській, 26 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач її чоловіком, який не проживає у цій квартирі з 2001 року, але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, а також не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON], [INFO], є чоловіком позивача, та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 25.02.1982 року. З актів Житлово-будівельного кооперативу «Полісся» за 2001, серпень 2002, травень 2003, січень 2005, 23.06.2017 років, складених на підставі свідчень сусідів вбачається, що відповідач зареєстрований, але не проживає у вищезазначеній квартирі з 2001 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратив право на користування належним позивачу на праві власності житловим будинком по [ADDRESS], [PERSON], 1980 року народження, посилаючись на те, що позивач є власником вказаного будинку, а відповідач колишньою дружиною її сина, яка не проживає у цьому будинку але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є такою, що втратила право користування житлом. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали заявлений позов та просили його задовольнити, а також не заперечували щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], а відповідач - [PERSON], [INFO], є колишньою дружиною сина позивача - [PERSON], та зареєстрована за місцем проживання у вищезазначеному будинку з 17.11.1999 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.10.2005 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (актовий запис №956 від 11.10.2005 року). Відповідно до акту, затвердженого директором ПП «КВЖРЕП №8» 19.04.2017 року, складеного на підставі свідчень сусідів вбачається, що відповідач зареєстрована, але не проживає у вищезазначеному будинку з 2005 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належному позивачу на праві власності житловому будинку по [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] зазначивши, що їй належить вищевказаний будинок, в якому прописана її дочка. Однак, відповідач з 2012 року не живе в будинку, її речей в ньому немає. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак нього надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судова повістка, що направлялася за фактичним місцем мешкання отримана нею. Отже, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , про що свідчить копія витягу з Державного реєстру правочинів, копією договору купівлі-продажу, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.8-10/. Відповідно до відомостей відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в Запорізькій області відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в будинку [ADDRESS] /а.с.24/. Однак, за інформацією голови квартального комітету №103 Мелітопольської міської ради відповідач зареєстрована, але не проживає за зареєстрованою адресою з січня 27.07.2012 року /а.с.19, 21/. В силу того, що відповідач зареєстрована у вищевказаному будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивач повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членами сім`ї позивача, а саме: дочкою, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у будинку судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з липня 2012 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved