Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дочка [PERSON] 01.09.2010р.н. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Батько дитини, відповідач – [PERSON] належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] [PERSON] народження, у poзміpi ? частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] [PERSON] народження є сторони по справі (а.с.3). Позивач суду пояснила, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 08.07.2013року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Дитина залишилась проживати разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини –відповідач по справі [PERSON] одружився вдруге, має дитину в новому шлюбі, а на дитину від першого шлюбу не надає належної матеріальної допомоги на утримання, хоча має таку можливість. Відповідач суду пояснив, що не має роботи та на його утриманні перебуває матір інвалід, яку він доглядає, а тому сплачувати аліменти на дитину не має можливості. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що мама відповідача [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Білоцерківської РДА та отримує пенсію, як інвалід 1 групи. Встановлено, що проживає [PERSON] зі своїм чоловіком, а склад сім’ї відповідача [PERSON] – дружина [PERSON] та донька [PERSON] [INFO] Відповідачем не надано суду рішення компетентного органу про призначення його піклувальником над своєю матір’ю. Крім того, відповідач в судовому засіданні не заперечував стягнення з нього аліментів, лише, бажав самостійно визначати розмір та час виплати коштів на утримання його доньки [PERSON]. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, оскільки законодавцем не передбачено надання можливості батьку дитини вирішувати період, час та розмір аліментів, а з врахуванням відносин сторін, виключається будь-яка домовленість між ними щодо добровільного утримання їх дитини. Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 16 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial