Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що позивач і відповідач жили однією сімєю з 2012 року. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Відповідач дітей визнав оскільки у свідоцтвах про народження обох Серія І-НМ № 293946 та Серія І-НМ № 319972 батьком вказаний саме [PERSON]. Однак з часом спільне життя не склалося і починаючи з квітня цього року позивач і відповідач проживають окремо. За домовленістю між ними діти проживають з матірю, що відповідає положенню ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення тією повноліття. З квітня 2017 року, тобто з моменту коли шлюбні відносини припинилися і позивачка з донькою почали жити окремо, відповідач не бере належної участі в утриманні спільних дітей, окрім того, не здійснює з дітьми прогулянки і не забезпечує предметами одягу. Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-Х1І і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, шо займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1,2,3,4,5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж встановлений ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначає прожитковий мінімум дітей віком до 6 років до: з 1 грудня - 1492 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів становить: 1426 грн.*50%= 746 гри. Згідно з ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі - ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України. Доходи позивачка обмежувалися пенсією в разі втрати годувальника в розмірі 393,60 гри., яку вона отримувала до 18 років, на даний час доходу не має взагалі. Оскільки позивачка не в змозі одна забезпечити належний рівень життя дитини, батько повинен сплачувати аліменти у сумі 800 грн. щомісячно на кожну дитину. Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов'язках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у сумі 800 гри. щомісячно забезпечується рівність батьків при несенні обовязку утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Пункт 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вказує, що позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На підставі вищенаведеного просить стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], громадянина України, на користь [PERSON], [INFO], жительки с. Мишин, вул. Франка, буд. 71, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], громадянки України, аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з дати подання позову, тобто з 14.12.2017 року і до повноліття дітей. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, а - саме: копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]; копію паспорта та картки платника податків [PERSON] ; копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2619-1127581-2017; копію акту обстеження матеріальних-побутових умов від 20.11.2017 року; копію довідки про розмір пенсії №3850 від 16.11.2017 р., суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі вимог позивача. На підставі ст., ст. 180-184 СК України та

Outcome: approved