Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Ситник Олени Василівни, третя особа : Друга Синельниківська державна нотаріальна контора про зняття арешту, яку в подальшому уточнила. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 26.02.2016 року за нею було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 14.9 кв.м., господарські споруди та будівлі, які розташовані за адресою : [ADDRESS]. Також рішення суду було встановлено факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 1996 року до [INFO] , а саме по день смерті останнього. Рішення суду вже набрало законної сили, але вона, як власник зазначеного нерухомого майна, не може отримати свідоцтво про право на спадщину з підстави існуючого арешту на майно. З листа Синельниківського МБТІ від 21.08.2014 року № 1068 вбачається, що вказаний житловий будинок, господарські споруди зареєстровані за [PERSON] на підставі договору дарування. З інформаційної картки Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме вказаного будинку вбачається обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження : 4862481. Обтяження зареєстроване 24.04.2007 року за № 4862481 приватним нотаріусом Ситнік О.В. на підставі ухвали б/н від 30.03.1990 року, Друга Синельниківська ДНК, Синель.суд. У зв'язку з цим, позивач просить зняти арешт з житлового будинку А-1 загальною площею 32.8 кв.м., житловою площею 14.9 кв.м.; Б-1 сарай, В-1 літньої кухні, Ч-1 сарай, Ч-1 сарай, Д-1 сарай, Є-1 гараж, О-1 вбиральня, З-1 літній душ, П-1 погріб, № 1-3 огорожа, №5 колодязь , які розташовані за адресою : [ADDRESS]; а також визнати за нею право власності з часу відкриття спадщини [INFO] на вищезазначений житловий будинок. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до його початку надала заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду були належним чином повідомлені. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2016 року за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок загальною площею 32, 8 кв. м., житловою площею 14, 9 кв. м., господарські споруди та будівлі, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2016 року в частині визнання за [PERSON] права власностів порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], залишено без змін. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.07.2016 року вбачається, що 24.04.2007 року 17:05:07 за № 4862481 реєстратором : Приватним нотаріусом Ситник О.В. на підставі ухвали б/н, 30.03.1990, Друга Синельниківська ДНК, Синель. суд на жилий будинок в цілому, що розташований за адресою : [ADDRESS], власником якого є [PERSON], був накладений арешт (архівний запис). Згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» № 1068 від 21.08.2014 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою : [ADDRESS], зареєстровані за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Іларіонівською селищною радою від 28.09.1992 року. В матеріалах спадкової справи №95/2014 рік до майна померлого [PERSON] міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження - за повідомленням установи банку, підприємства чи організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку. Згідно з ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення, установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Пунктом 4.17 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, передбачено, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до п. 5.1 глави 15 вищезазначеного Порядку, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині зняття арешту з житлового будинку позивачем доведені, обґрунтовані та підтверджені документально, а тому є всі підстави для їх задоволення. Що стосується позовних вимог про визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок, то суд дійшов висновку про закриття провадження в цій частині позовних вимог. Так, в судовому засіданні було встановлено, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 26.02.2016 року за позивачем вже було визнано право власності на житловий будинок, господарські споруди та будівлі, розташовані за адресою : [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Рішення набрало законної сили 16.08.2016 року. Частиною 1 п.3 ст.255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково. На підставі викладеного та ст.41 Конституції України, ст. 16 ЦК України, «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial