Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що 28 вересня 1996 року у Новолутківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис № 08. Від сумісного проживання сторони мають двох дітей , з яких один на даний час є неповнолітним, а саме [PERSON], [INFO]. В зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися, а тому з травня 2016 року подружжя не проживає спільним життя. Позивач вважає, що за таких обставин їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглядати без її участі , заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примиренння просила не надавати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач, будучи вчасно, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, строк на примирення просив не надавати. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 28 вересня 1996 року у Новолутківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області , сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис №08 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 28.09.1996 року Новолутківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 8 ) . Від сумісного проживання сторони мають двох дітей з яких один на даний час є неповнолітним, а саме [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.06.2000 року, видане Добровеличківським районним відділом РАГС Кіровоградської області, а.с. 9 ). Сторони проживають окремо з травня 2016 року, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімейні відносини не бажають, а тому надання строку на примирення є недоцільним. Вказані обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також , враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок . З огляду на зазначене,

Outcome: approved