Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], який був засновником селянського (фермерського) господарства «[PERSON].». В нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право власності на майно спадкодавця. Позивач просить суд визнати за нею право власності на селянське ( фермерське) господарство «[PERSON].», яке розташоване за адресою : [ADDRESS] і право постійного користування земельною ділянкою площею 21,8 га, розташованої на території Новоданилівської сільської рад Оріхівського району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник Новоданилівської сільської ради позов визнав і просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до матеріалів справи заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог, вважає що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає з наступних підстав: - як вбачається з тексту позовної заяви , так було встановлено і в судовому засіданні , між позивачем та відповідачами відсутній спір. Відповідно до вимог ст. 30 ЦПК України спором визнаються будь - які непорозуміння між суб'єктами права і достатньою підставою для вступу у процес та набуття процесуального статусу позивача є його суб'єктивна впевненість , що права позивача порушені, оспорені чи невизнані саме відповідачем. - позивач не надала суду доказів того, що саме відповідач [PERSON] чи виконавчий комітет Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області своїми рішеннями , діями чи бездіяльністю порушили її права та яким саме чином. Тобто позивач звернулася з позовом до неналежних відповідачів. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного , оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Неналежність відповідача визначається нормами матеріального права. - в ході судового слідства позивач не заявила клопотання про заміну неналежних відповідачів на належного та не вказала хто саме являється належним відповідачем . Вимогами ст.33 ЦПК України врегульовано, що заміна неналежного відповідача на належного можлива лише за клопотанням позивача, а не за ініціативою суду. В ході судового слідства встановлено такі обставини: - відповідно до вимог ст 1216 ЦК України спадкуванням являється перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). - відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. - відповідно до матеріалів справи ( а.с. 8-10) селянське (фермерське) господарство «[PERSON],» має державну реєстрацію юридичної особи та включено до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. - в матеріалах справи відсутні будь - які правовстановлюючі документи , які б підтверджували наявність нерухомого майна на балансі С(Ф)Г «[PERSON].» та право приватної власності на майно , а саме на селянське (фермерське) господарство «[PERSON].» як нерухомість у вигляді єдиного майнового комплексу. - як вбачається з матеріалів цивільної справи спадкодавець [PERSON] не мав у приватній власності земельну ділянку площею 21,8 га на яку позивач просить визнати за нею право в порядку спадкування. Крім того , у встановленому законом порядку позивач звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] - постановою державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] позивачеві було відмовлено. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів наявності спадкового майна, після померлого спадкодавця - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази, на які вона посилається в якості обґрунтування та заперечення проти позовних вимог, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.. На підставі викладеного ,

Outcome: approved