Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про продовження строку для прийняття спадщини та просить визначити їй, [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4[ADDRESS], додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 08 травня 2015 року, її сина, [PERSON], до приватного нотаріусу Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 38-40). Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, проти позову не заперечує та відмовляється від своєї частки спадщини на користь позивача по справі [PERSON] (а.с. 37). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Встановлено, що [PERSON], син [PERSON] та [PERSON], помер 08 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 502583, виданого 20 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №330 (а.с. 12). Заповіту він не лишив. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї, спадкоємцем першої черги є її чоловік - [PERSON], який не претендує на свою частку спадщини. За життя син позивача був власником 1/2 частини двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4[ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності серії САА №111008, виданого 15 березня 2004 року згідно з розпорядженням міського голови Лозівської міської ради Харківської області від 15 березня 2004 року №89/7 (а.с. 15). Інша 1/2 частина двокімнатної квартири за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4, буд. 26-А. кв. 15, належить позивачу, [PERSON], на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15 березня 2004 року, серія СAA № 11008 (а.с. 15). На даний момент виникла необхідність відчужити вищевказану квартиру, позивач звернулась до нотаріуса з наміром прийняти спадщину. Однак з'ясувалося, що нею було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме 6 місяців від моменту відкриття спадщини. У зв'язку з цим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, про що було винесено постанову (а.с. 24-25). Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Зі змісту ч.1 ст. 1272 ЦК України, вбачається, що [PERSON] син спадкодавця спадщину не прийняв. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено, позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки дуже важко переживала втрату сина та через юридичну неграмотність не знала, що це потрібно зробити протягом шести місяців після смерті спадкодавця. З правових позицій пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з викладеного, суд вважає об'єктивними та суттєвими обставини, що перешкоджали [PERSON] своєчасно вирішити питання щодо прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved