Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Веселівка, вул.Черняхівська, будинок № 7. В обґрунтування позову зазначає, що в квітня 2007 року вона придбала у відповідачів вищевказаний житловий будинок, 1/3 частка якого належала матері відповідача [PERSON] - [PERSON]А, яка померла в 2001 році та 2/3 частки якого належали сестрі відповідача [PERSON] - [PERSON], яка померла в 2007 року, спадкоємцями яких на 1/3 частку є відповідач [PERSON] та на 2/3 частки відповідач [PERSON], які прийняли спадщину, але не оформили належними чином. Під час купівлі-продажу житлового будинку між нею та відповідачем [PERSON] було досягнуто усіх істотних умов договору, вона передала їй ? 35000 грн. за будинок і отримала ключі від будинку, що підтверджується відповідною розпискою, однак даний договір не був посвідчений нотаріально, через відсутність всіх необхідних правовстановлюючих документів. Починаючи з 2007 року і по теперішній час вона вважає себе власником будинку, оскільки з вказаного часу володіє та користується ним, постійно проживає у даному будинку. Позивач вважає, що вона протягом 10 років володіє та користується житловим будинком відкрито, безперешкодно, не порушуючи прав інших осіб, а тому просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за набувальною давністю. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, крім того, в справі є письмові пояснення відповідача, підпис якого посвідчений секретарем с/ради, в яких він зазначає, що вищевказаний житловий будинок належав його бабусі, яка померла в 2001 році, спадщину після її смерті прийняла на 1/3 частку - його мати [PERSON] та на 2/3 частки будинку - його тітка [PERSON], яка померла в 2007 році, після смерті якої він прийняв спадщину на 2/3 частки будинку. В 2007 році він та його мати продали будинок позивачу по розписці. Договір купівлі - продажу нотаріально не оформили, оскільки не він, не його мати, на той час спадщину належним чином не оформили. Вважає вищевказаний будинок проданим в 2007 році, тоді коли він та його мати отримали гроші за будинок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, в письмових поясненнях зазначає, що будинок належав її матері, яка померла в 2001 році та її сестрі, яка померла в 2007 році. Після смерті сестри вона продала будинок позивачу по справі [PERSON] та отримала гроші в сумі 35000 грн., частину яких передала своєму сину [PERSON] Вважає будинок проданим в 2007 році та не має наміру оформляти спадщину та звертатися до нотаріуса. Судом встановлено, що 21.04.2007 року позивач придбала у відповідачів по справі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під № 7, що розташований по вул.Черняхівській в с.Веселівка, Кіровоградського району та області. Під час придбання житлового будинку було досягнуто усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою про отримання грошей за будинок, наявною в матеріалах справи (а.с.108). Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 74188051 (а.с.91) та архівної довідки БТІ № 24687 (а.с.68), зазначений житловий будинок належав 1/3 частка - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на будівлю, виданого 25 вересня 1989 року Веселівською сільською радою Кіровоградського району та області, зареєстрованого Кіровоградським БТІ 25.09.1989 року за р. № 63/1, яка померла 16 вересня 2001 року, що підтверджується записом акта про смерть № 16 (а.с.9); та 2/3 частки - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2002 року № 1-1449, яка померла 10 лютого 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 053563, наявного в матеріалах спадкової справи (а.с.56). Відповідач [PERSON], яка є спадкоємцем на 1/3 частку житлового будинку, після смерті [PERSON], не оформила належним чином свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на ім»я [PERSON], наявним в матеріалах спадкової справи [PERSON] (а.с.106) та відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с.10-11). В письмових поясненнях відповідач зазначила, що оформляти спадкові права не має наміру, оскільки вказаний житловий будинок вибув з її володіння ще в 2007 році, коли вона його продала позивачу по справі ( а.с.109). Відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем на 2/3 частки житлового будинку, після смерті [PERSON], оформив свої спадкові права, проте вважає, що даний будинок правомірно вибув з його володіння ще в 2007 році, коли він та його мати продали будинок позивачу по справі, що підверджується його письмовими поясненнями (а.с.110). Згідно довідки Веселівської сільської ради Кіровоградського району та області № 916 від 28.09.2017 року позивач [PERSON] не зареєстрована, але з квітня 2007 року по теперішній час проживає за адресою: [INFO] та області, вул.Черняхівська, 7, що також підтверджується актом про проживання особи без реєстрації від 16.09.2017 року, в якому зазначено, що з квітня 2007 року [PERSON] постійно, безперервно проживає за вищевказаною адресою ( а.с.111,112). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Факт відкритого та безперервного володіння позивачем нерухомим майном підтверджується довідкою Веселівської сільської ради від 28.09.2017 року № 916 та актом від 16.09.2017 року ( а.с.111, 112). Відповідно до п.9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно п. 13 зазначеної Постанови Пленуму можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] добросовісно володіє житловим будинком за адресою: вул.Черняхівська, 7, с.Веселівка Кіровоградського району Кіровоградської області, оскільки при заволодінні вказаним нерухомим майном вона не знала про наявність підстав, що перешкоджають їй набути право на вказане майно. Володіння нею спірним майном, розпочалось з квітня 2007 року і тривало понад 10 років, оскільки позивач постійно проживала у вказаному будинку. Факт проживання за вказаною адресою протягом зазначеного періоду нею не приховувався, що вказує на відкритість та безперервність володіння. Зазначені фактичні обставини справи свідчать про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно за набувальною давністю, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати вважати фактично понесеними. На підставі ст.ст. 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved