Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить змінити ідеальні частки співвласників житлового будинку № 29 по вул. Домбровського в м. Житомирі; визнати за позивачем право власності на 12/100 ід. Часток, [PERSON] - 27/100 ід. Часток, [PERSON] - 12/100 ід. часток, [PERSON] - 12/100 ід. Часток, [PERSON] - 18/100 ід. часток, [PERSON] - 19/100 ід. часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 29 по вул. Домбровського в м. Житомирі; припинити право [PERSON] на 27/100 ід. часток житлового будинку № 29 по вул. Домбровського в м. Житомирі, стягнувши на її користь з позивача грошову компенсацію в розмірі 28413 грн.; припинити право [PERSON] на 12/100 ід. часток житлового будинку №29 по вул. Домбровського в м. Житомирі, стягнувши на її користь з позивача грошову компенсацію в розмірі 12628 грн.; припинити право [PERSON] на 12/100 ід. часток житлового будинку № 29 по вул. Домбровського в м. Житомирі, стягнувши на його користь з позивача грошову компенсацію в розмірі 12628 грн.; визнати за позивачем право власності на 63/100 ід. часток вищезазначеного житлового будинку, що складається з коридору 1-2 площею 4,5 кв. м, кухні 1-3 площею 8,5 кв. м, кімнати 1-4 площею 9, 2 кв. м, кімнати 1-5 площею 14, 5 кв. м, кімнати 1-6 площею 9, 3 кв. м, кімнати 1-7 площею 8,6 кв. м. При цьому посилається, на те, що вона та відповідачі є співвласниками житлового будинку по вул. Домбровського, 29 в м. Житомирі. Колишнім співвласником вказаного будинку [PERSON] за власний рахунок була здійсненна прибудова до будинку у установленому порядку та після його смерті спадщину прийняли позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Внаслідок здійсненої прибудови частки співвласників будинку змінилися та позивач бажає сплатити відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію з припиненням їх права власності на частку у праві спільної часткової власності та визнанням за нею права власності на збільшену частку. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечували щодо задоволення позову. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з»явилися, від їх представника надійшла заява про розгляд справи без її участі та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 червня 2008 року помер [PERSON], який проживав в частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що належала йому на праві особистої приватної власності. При житті [PERSON] заповів з належної йому частини житлового будинку № 29 по вул. Домбровського, 29 в м. Житомирі [PERSON] 24/100 ід. частин, що складаються з коридору 1-1, кімнати 1-3 площею 9, 2 кв. м., кімнати 1-4 площею 14, 1 кв. м. Заповіт від 27 грудня 2000 року посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 484. Після смерті [PERSON] до Другої Житомирської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися спадкоємиця за заповітом [PERSON] та спадкоємці за законом: [PERSON] та [PERSON] - діти померлого від другого шлюбу, та [PERSON] - син померлого від першого шлюбу. 23 червня 2016 року в.о. державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] на ім' я [PERSON] видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №483/02-31, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В постанові, зокрема, зазначено, що документом, що посвідчує право власності [PERSON] на ? частину житлового будинку №29 по вул. Домбровського в м. Житомирі, є рішення Народного суду 2-ї дільниці м. Житомира Житомирської області від 6 жовтня 1958 року у справі №2-253. Відповідно до вказаного судового рішення за [PERSON] залишено право власності на ? частину домоволодіння, до якої включаються: кімната 1-3 площею 8,55 кв. м; кухня 1-2 площею 9,62 кв. м; погріб під кухнею, тамбур - літ. а-1; вхідне крильце- 1-1; ? частина сараю літ. Б-1, туалетна В-1. Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» за №306 від 3.02.2015 року за [PERSON] зареєстроване право власності на ? частину житлового будинку № 29, що знаходиться в м. Житомирі по вул. Домбровського, на підставі рішення народного суду 2-ї дільниці м. Житомира від 6.10.1958 року, справа №2-523. Рішенням виконкому Житомирської міської ради народних депутатів №102 від 27.07.1995 року прибудова загальною площею 36,3 кв. м, яка складається з двох жилих кімнат площею 23,30 кв. м. та підсобних приміщень площею 13,00 кв. м по вул. Домбровського, № 29 у м. Житомирі, прийнята в експлуатацію на імя [PERSON] Відповідно до технічного паспорта від 22.01.2015 року на житловий будинок №29 по вул. Домбровського в м. Житомирі квартира №1 складається з коридору 1-2 площею 4,5 кв. м, кухні 1-3 площею 8,5 кв. м, кімнати 1-4 площею 9,2 кв. м., кімнати 1-5 площею 14,5 кв. м., кімнати 1-6 площею 9,3 кв. м., кімнати 1-7 площею 8,6 кв. м. Відповідно до довідки №305 від 22.01.2015 року про технічні показники обєкту, виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації», прибудова літ. «А-1», «а-2» (1-2, 1-3, 1-4, 1-5) загальною площею 36,7 кв. м. введена в експлуатацію, але у зв'язку із відсутністю замовлення на зміну ідеальних часток їх перерахунок не виконувався. Відповідно до п.п.4.12, 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на таке майно. Оскільки належного документа, що посвідчує право власності на частину будинку, не надано, дана обставина перешкоджає процесуальній можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Співвласниками житлового будинку №29 по вул. Домбровського в м. Житомирі також є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Порядок прийняття спадщини передбачений ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки у спадщині спадкоємців за законом є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку\~шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Зі змісту статті 119 ЦК України (1963 року) вбачається, що коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згоди решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому, підлягають зміні. Крім того аналогічна за змістом норма міститься в ч. 3 статті 357 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїми коштами за згодою всіх співвласників, з додержанням встановлення порядку користування спільного майна. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] і яка фактично становить 63/100 ід. часток житлового будинку № 29 по вул. Домбровського в м. Житомирі, належить спадкоємиці за заповітом [PERSON], а в частині, яка не охоплюється заповітом, спадкоємцям за законом першої черги: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до заповіту від 27.12.2000 року [PERSON] належить частина спадкового майна, що складається з: коридору 1-2 площею 4,5 кв. м., кімнати 1-4 площею 9, 2 кв. м., кімнати 1-5 площею 14, 5 кв. м. та становить 27/100 ід. часток. Позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON] у рівних частках (36/100:3) належить частина спадкового майна, що складається з: кухні 1-3 площею 8,5 кв. м., кімнати 1-6 площею 9,3 кв. м., кімнати 1-7 площею 8,6 кв. м. та становить 36/100 ід. часток. Згідно ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при поділі спадкового майна необхідно застосовувати норми, які регулюють відповідні відносини спільної часткової власності. Згідно статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Припинення у співвласника права на частку у спільній власності можливе при наявності однієї з умов, передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачами позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved