Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, загальною площею 55,7 кв.м. (житловою площею 32,6 кв.м.), розташованого по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суд не повідомила, проте надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала до дня смерті по [ADDRESS] та, яка посвідчила на ім'я позивача заповіт у Лісовицькій сільській раді Таращанського району Київської області 22 березня 1986 року за реєстровим № 42. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом на вищевказаний жилий будинок є позивач. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. Спадщину позивач прийняла у встановлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк, оскільки проживала разом матір'ю на день її смерті у спадковому будинку та прийняла на схорону спадкове майно та подала нотаріусу Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. заяву про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по тій причині, що спадкодавець не мала свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що вищевказаний житловий будинок належав на праві власності спадкодавцю [PERSON], яка померла [INFO], підтверджується довідками №1129/02-31, 1130/02-31, 1131/02-31 від 11.09.2017 року та виписками з погосподарської книги за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 рр., виданими виконавчим комітетом Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області. З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивача в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved