Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 17.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 431. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося та те, що подальше спільне проживання неможливо. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. Також, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а відповідач вказує на те, що він заперечує проти позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається те, що між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу та майнового спору між сторонами немає. Що стосується заперечень відповідача проти позову, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами частини 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що підтримання позивачем позовних вимог вказує на те, що вона не згодна примиритися з відповідачем, а також не згодна на збереження шлюбу. Враховуючи підтримання позивачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що причини розірвання шлюбу обєктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи . Позивачем при поданні даного позову було сплачено два рази судовий збір на суму в розмірі 704,80 грн. та 704,80 грн. на загльну суму 1409,60 грн., що підтверджується роздрукованими даними платіжних доручень за № [NUMBER] від 22.03.2018 року та за № [NUMBER] від 22.03.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн. Це вказує на те, що позивачем в даному випадку суму судового збору було переплачено на 704,80 грн. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Таким чином та враховуючи вказані норми ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, тобто суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. Разом з цим, згідно п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1\~частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Тому, переплачена позивачем сума судового збору у розмірі 704,80 грн підлягає поверненню позивачу. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved