Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач\~ звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах доньки [PERSON], [INFO] аліменти з батька [PERSON] у твердій грошовій сумі, по\~3\~500.00 гривен щомісячно до досягнення донькою повноліття. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.11,17). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся за місцем останньої своєї постійної реєстрації та проживання: вул. Миру (колишня назва вул.[PERSON]), № 43, с.Василівка, Болградський район, Одеська область, про що в справі є відповідні докази (а.с.11, 14). Повідомлення повернулося з відміткою про отримання (а.с.16) Згідно довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області [PERSON], [INFO] на території сільської ради зареєстрований, але не проживає (а.с.14). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.17). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви сторін по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення\~\~ позовних вимог за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі перебувають з 10 лютого 2007 року в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД\~ №051238 (а.с.4). Від цього шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], батьками якої є позивач та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД № 100203, актовий запис № 1259 (а.с.5). Згідно довідки №2532 від 16.08.2017 року, виданої Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, разом з позивачкою зареєстрована її донька [PERSON], [INFO] (а.с.6).\~ На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоровя як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи.\~ Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Також, ч.2\~ст.182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, в ч.5 ст.183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач просить стягнути на її користь аліменти з відповідача у розмірі 3500.00 гривен, при цьому жодних документів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у такому розмірі до суду не надала. Крім того, позивач в судове засідання не прибула, клопотань про витребування доказів на підтвердження матеріального стану відповідача до суду не подавала. У відповідності до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). З огляду на викладені положення вимог процесуального закону вбачається, що позивач в даному випадку самостійно розпорядилася своїми правами щодо доведення суду тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (зміни в ч.2 внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року. Станом на час розгляду справи судом, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальний розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років становить 888.50 гривен (1777.00 гривен х 50 %). Тоді як згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривен. Розмір аліментів, який визначений позивачем перевищує навіть розмір мінімальної заробітної плати, визначений в України на 2017 рік. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 12 липня 2017 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком дитини зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, та вона знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], приймаючи до уваги відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження матеріального стану відповідача по справі, тому суд за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривен щомісячно до досягнення донькою повноліття, тобто до 05 липня 2025 року. Крім того, увідповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір у розмірі 640.00 гривен. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного і

Outcome: partial