Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт Малинівка, вулиця Пушкіна будинок № 5 Чугуївського району Харківської області (надалі житловий будинок), купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1257 га, для ведения особистого селянського господарства, кадастровий № 6325455900:00:003:0417, що знаходитьса у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківської області, купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківськоі області, які були укладені з відповідачем [PERSON] \~\~В позовній заяві вона зазначила, а в судовому засіданні представник позивача пояснив, що їй на підставі рішення Чугуїського міського суду Харквської області від 02.02.2016 року, справа № 636/115/16-ц належав житловий будинок № 5 по вул. Пушкіна смт Малинівка Чугуївський район Харківська область та дві земельні ділянки за цією ж адресою. В 2016 році перебуваючи в стані психологічного стресу, шоку, душевного болю та страждання, внаслідок смерті чоловіка, вона з метою забезпечити собі старість, а саме піклування, догляд та турботу від близької для неї людини, домовилась з відповідачем (онуком) про наданню ним послуг по їх забезпеченню, доглядом, харчуванням, утриманням житла. В обмін на це вона пообіцяля відписати належний їй житловий будинок. 17.12.2016 року між нею та відповідачем був\~\~укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровйй № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт Малинівка, вул. Пушкіна, 5 Чугуївського району Харківської області, посвідченого 17 грудня 2016 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори; купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1257 га, для ведения особистого селянського господарства, кадастровий № 6325455900:00:003:0417, що знаходитьса у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківської області; купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5,\~Чугуївського району\~Харківськоі області, відповідно до яких вона продала своєму онуку [PERSON] будинок та земельні ділянки. \~\~ \~ \~ \~ \~Самого тексту договору вона не читала, вважаючи, що в ньому передбачені всі права і обовязки, про які вони домовилися, грошових коштів від відповідача не отримувала. \~\~ \~ \~ \~ \~З моменту оформлення договору купівлі-продажу відповідач жодним чином не виконував свої зобовязання, не забезпечував позивача харчуванням і доглядом. Більш того, на початку 2018 р. в звязку з перешкоджанням у проживанні в будинку вона вимушена була більшу частину часу мешкати у своєї сестри. Відповідач не телефонував, не цікавився її справами, станом здоровя, хоча раніше до укладення договору вони жили без сварок, претензій та дбали один про одного . Одразу після укладення договору купівлі-продажу, вона ще мала змогу турбуватися про себе отримуючи допомогу від дочок, сестри та сусідів. Але на початку 2018 р. її стан погіршився і вона почала потребувати сторонньої допомоги. \~\~ \~ \~ \~ \~ За весь цей час, онук створив для неї нестерпні умови проживання. Не піклувалася, не готував їжу, не переймався її здоровям та перешкоджав мешкати в будинку змінюючи замки та влаштовуючи сварки. В звязку з виниклою ситуацією, залишившись проживати одна була вимушена звернутися за допомогою до інших родичів, які погодилися доглядати за нею при умові, якщо буде укладено з ними договір довічного утримання. \~ \~ \~ \~ \~Однак, зробити цього вона не може, оскільки вже фактично уклала з відповідачем договір купівлі-продажу, чого сама не бажала. З огляду на вказані обставини, та посилаючись на те, що укладений договір не відповідав її внутрішній волі щодо правової природи й змісту правочину, позивач просив визнати договір купівлі-продажу недійсним на підставі частини третьої статті\~203\~та статті\~229 Цивільного кодексу України, а саме визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт Малинівка, вулиця Пушкіна будинок № 5 Чугуївського району Харківської області, купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1257 га, для ведения особистого селянського господарства, кадастровий № 6325455900:00:003:0417, що знаходитьса у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківської області, купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківськоі області, мотивуючи свої вимоги тим, що погоджувалася на передачу належної їй нерухомого майна (єдиного свого житла) у власність [PERSON] лише за умови довічного утримання й, укладаючи спірні договори, помилялася щодо правової природи правочину, прав та обовязків, які виникнуть після його укладення між ними і відповідачкою. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач та його представник заперечуючи проти позову вказували на те, що будь-якої домовленості щодо утримання між ними не було. Договір купівлі-продажу будинку був укладений за власним бажанням без будь-яких умов. Відповідач грошові кошти у вигляді 6 пачок по 500 грн. передав позивачу перед дверима у нотаріуса, яка їх сховала у сумку з якою вона була. Просили суд в позові відмовити в повному обсязі.\~ \~ \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є державним нотаріусом, який посвідчував спірні угоди, памятає [PERSON] та [PERSON] В момент укладення договору розясняла [PERSON] наслідки укладення договору купівлі-продажу. Кошти в її присутності не передавались, для цього в нотаріальній конторі є спеціальна кімната, але [PERSON] та [PERSON] нею не користувалися. Свідок, [PERSON] повідомила суд, що вона є донькою [PERSON] та рідною тіткою [PERSON] Продавати будинок [PERSON] не збиралась, оскільки іншого житла вона немає. Також повідомила суду, що раніше відносини між [PERSON] та [PERSON] були дуже гарними, вони мешкали в цьому будинку, який збудували її батьки, будь-яких претензій один до одного не мали. Також повідомила суду, що будь-яких грошових сум [PERSON] від [PERSON] не отримувала та не могла отримувати, оскільки вона про це дізналась би одразу. Окрім того відносини між [PERSON] та [PERSON] були настільки гарними, що навіть якщо [PERSON] і запропонував будь-які кошти вона би їх не взяла, оскільки він був улюбленим онуком і їй від нього не потрібні були кошти, лише увага та турбота. Допитаний у судовому засіданні свідок, [PERSON] повідомив суду, що він є головою селищної ради смт Малинівка. Сімї [PERSON] та [PERSON] знає давно. Останній час [PERSON] почала часто звертатись до селищної ради зі скаргами на те, що [PERSON] не дає можливості мешкати в будинку та влаштовує постійні сварки. Також повідомив, що на передодні укладення договору купівлі-продажу [PERSON] звертався до Малинівської селищної ради з метою укладення між ним та [PERSON] договору довічного утримання, але договір з невідомої для нього причини укладений не був. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сестрою позивача по справі [PERSON] Зі слів свідка, на момент придбання будинку між позивачем та відповідачем до укладення договору існували добрі стосунки, але після договору відносини змінилися на погані, відповідач створює умови для неможливого проживання у будинку сутками ремонтуючи машини у подвірї будинку. Також [PERSON] підтвердила той факт, що у [PERSON] іншого житла не має і продавати будинок відповідачу вона не збиралася, комунальні послуги за будинок сплачувала [PERSON], але декілька днів назад усі квитанції про оплату комунальних платежів, що знаходилися у будинку зникли. Також свідок повідомила, що в день укладення договору [PERSON] їхала з [PERSON] до нотаріуса без будь-яких речей та сумок. Суд, вислухавши сторони, допитавши заявлених сторонами свідків, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Позивачці на підставі рішення Чугуїського міського суду Харквської області від 02.02.2016 року, справа № 636/115/16-ц належав житловий будинок № 5 по вул. Пушкіна смт. Малинівка Чугуївський район Харківська область, земельна ділянка площею 0,1257 га, для ведения особистого селянського господарства, кадастровий № 6325455900:00:003:0417, що знаходитьса у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківської області, земельна ділянка площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт. Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківськоі області. \~\~ \~ \~ \~ \~В грудні 2016 року вона домовилася з онуком,\~відповідачем по справі, про її забезпечення, догляд і турботу та спільне проживання в її будинку. В обмін на це вона вирішила відчужити їй належний житловий будинок. \~\~ \~ \~ \~ \~17.12.2016 року між нею та відповідачем був\~\~укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровйй № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт Малинівка, вул. Пушкіна, 5 Чугуївського району Харківської області, посвідченого 17 грудня 2016 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори; купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1257 га, для ведения особистого селянського господарства, кадастровий № 6325455900:00:003:0417, що знаходитьса у смт Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківської області; купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 6325455900:00:003:0416, що знаходиться у смт. Малинівка, вулиця Пушкіна, 5, Чугуївського району Харківськоі області\~\~ Як вказує [PERSON], самого тексту договору вона не читала, вважаючи, що в ньому передбачені всі права і обовязки, про які сторони домовилися. \~ \~ \~ \~ \~Будь-якого іншого житла або нерухомого майна у власності [PERSON] не мала і не має. На момент укладання договору купівлі-продажу [PERSON] було 77 років і в силу похилого віку вона дійсно потребувала певного догляду та піклування з боку відповідача. Після смерті свого чоловіка позивачка залишилася одна і нею стали опікуватися рідні дочки. За весь час починаючи з початку 2018 р., онук створив для позивачки нестерпні умови проживання. Не піклувався про неї, не готував їжу, не переймався її здоровям. Ці обставини відповідачем не спростовані. Суд критично ставиться до пояснень [PERSON] відносно сплати [PERSON] перед укладенням договорів коштів за будинок та земельні ділянки, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні із пояснень свідка [PERSON] в день укладення договорів [PERSON] не мала при собі будь-яких сумок, в той час як [PERSON] зазначив, що у [PERSON] була сумка в яку вона сховала кошти. Окрім того враховуючи, що сторони проживають за однією адресою ні що не заважало провести розрахунок вдома. Також суд критично ставиться до розписки наданої відповідачем, оскільки в попередніх судових засіданнях [PERSON] надавав пояснення, що кошти на придбання будинку йому частково надав батько та частково власні збереження. Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому, згідно із п.п. 7, 19, 20 Постанови №9\~Пленуму Верховног\~Суду України\~від 06.11.2009р.\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та їх застосування наслідків недійсності, передбачених законом.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст.\~229-233\~ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок вплив тяжкої обставини, є оспорюваним. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 203\~ЦК України встановлені загальні вимоги до правочинів. Зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Їх невиконання є підставою для визнання правочинів недійсними. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч. 1ст. 216 ЦК України). Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною суб'єкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, при відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року, правочин вчинений під впливом помилки відповідно дост. 229 ЦК України, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилялась сторона правочину,мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка мала місце, а також що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Отже, наявність чи відсутність помилки\~неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору купівлі- продажу замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз'яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На момент укладання оспорюваного договору [PERSON] є особою похилого віку, самотня, потребує сторонньої допомоги. Відповідно дост. 655 ЦКза договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Отже, даний договір не був направлений на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, оскільки після підписання договору позивач залишається проживати у спірному будинку, а відповідач не мав намір вселятись та проживати у вищезазначеному будинку. Дана обставина визнана сторонами по справі, тому не підлягає доказуванню, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 61 ЦПК України. Крім того спірне жило, а саме житловий будинок є єдиним житлом [PERSON] Вищезазначені обставини дають підстави для висновку про намір позивача на укладення договору довічного утримання, тобто особа помилялася щодо правових наслідків договору, що є обставиною, яка має істотне значення, а тому наявні передбачені ст.\~229 ЦК підстави для визнання правочину недійсним. Даний правовий висновок викладений в Постанові Верховного суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-372цс16, який відповідно до\~ст.. 360-7 ЦПК України\~є обовязковим для суду. Згідно п. 2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. № 3502/5, для\~внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає\~органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком, зокрема, рішення суду про скасування відповідного рішення про державну реєстрацію права власності, що набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ \~За практикою розгляду судами цивільних справа при визнанні правочинів недійсними, визначеною\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобовязань, які виникли з правочину, і не повязане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. \~ \~ \~ \~ \~За ч.3\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. \~ \~ \~ \~ \~Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша\~статті 229 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається із встановлених у судовому засіданні фактичних обставин, позивач укладаючи договір купівлі-продажу з відповідачем, помилково була впевнена, що цим договором обдарована зобовязується її доглядати та утримувати у разі потреби. Тобто будинок передавався у власність відповідачу за умови вчинення певних дій на користь продавця. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач, як сторона по договору, відмовився від виконання зобовязання по утриманню позивача і з цього моменту [PERSON] стало відомо про її помилку щодо умов та зобовязань за договором купівлі-продажу. \~\~ \~ \~ \~ \~За наведеним суд приходить до висновку, що на час укладення позивачкою договору на б передачу у власність відповідача будинку, який для неї був і є на даний час для позивачки - єдиним житлом, вона, як особа похилого віку, яка за станом здоровя потребувала певного догляду та допомоги, погоджувалася на передачу нерухомого майна у власність [PERSON] лише за умови її утримання та відповідної допомоги і укладаючи спірний договір, помилялася щодо правової природи правочину, прав та обовязків, які виникнуть після його укладення між ними і відповідачкою. \~ \~ \~ \~ \~За правилами ч.3\~ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved