overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що з липня 2015 року з відповідачем спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків. Наміру поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не має та наполягає на розірванні шлюбу. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає нерегулярно. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 2009 року відділом РАГС Рівненського міського управління юстиції. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати подружні відносини не мають. Наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. За таких обставин суд вважає, що шлюб існує лише формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суму у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Таким чином, враховуючи визнання відповідачем розміру аліментів, позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 16 вересня 1995 року. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейне життя. На даний час проживають окремо більше двох років і фактично шлюбні відносини припинені. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Фактично сім`я перестала існувати. Ухвалою від 8 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася. 14 грудня 2020 року представник позивача подала суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та її представника, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На \~підставі \~наведеного \~та \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 23 червня 1989 року. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох повнолітніх дітей. Упродовж тривалого часу подружні стосунки не складалися. З 2016 року фактичні шлюбні відносини припинені. Звернення з позовом носить не емоційно-спонтанний характер, а є результатом тривалої проблеми, яка не знайшла свого вирішення. Ухвалою від 23 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася. 26 листопада 2020 року представник позивача подала суду клопотання, в якому просить в разі неявки відповідача в судове засідання винести заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 червня 1989 року відділом ЗАГС міста Рівне, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 15 вересня 2008 року. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 3 вересня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають синів [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідач веде відсособлений спосіб життя. Подружні відносини між ними припинені. Останній рік проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою від 10 березня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 20 травня 2021 року позивач просить справу розглянути без її присутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши представлені у справі докази, встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 3 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 13.04.2017 року у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №455. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Проживають окремо з жовтня 2017 року. Ухвалою суду від 23.08.2019 року справу прийнято до свого провадження та по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 30.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.04.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №455 (а.с.4). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з жовтня 2017 року, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 20 липня 1996 року Рівненським відділом реєстрації актів громадянського стану. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 20 липня 1996 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] . Останні роки спільного життя не можуть проживати разом як сім`я та виконувати сімейні обов`язки. Між ними постійно виникають непорозуміння, внаслідок того, що кожний з них має різні цінності, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні відносини фактично припинені. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою від 13 серпня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. У поданій до суду заяві від 28 вересня 2021 року представник позивача просить розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 28 вересня 2021 року суд отримав заяву відповідача з проханням задовільнити позов без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 908 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який укладено у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 12 грудня 1997 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося, створити хорошу сім`ю не вдалося через протилежні погляди на життєві ситуації та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння. Десять років тому відповідач зібрав свої особисті речі та пішов від неї, сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а юридичне існування шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою від 9 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 8 жовтня 2021 року позивач просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача. повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши представлені у справі докази, встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 грудня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Ріввне, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору. На \~підставі \~наведеного \~та \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007 р., від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Однак їх сімейне життя не склалося, оскільки між ними часто виникали сварки, бійки, різного роду непорозуміння, через що вони стали проживати окремо, з січня 2014 р. сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем, а також збереження сім'ї не можливе, тому просить суд шлюб розірвати. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 12.02.2019 р. позивач просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити. Зі змісту заяви представника відповідача - адвоката Белінського Павла Євгеновича, від 12.02.2019 р. вбачається, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 22.09.2007 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 3, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданим 27.02.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві (а.с. 5). Норми частин 3 і 4статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved