Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме - житловим будинком [ADDRESS]. Вказує, що їй на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 06.04.2005 належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач по справі є її знайомим. За його проханням, з метою працевлаштування в м. Мелітополі, 15.08.2006 вона зареєструвала його у своєму будинку, але він в ньому жодного дня не проживав і не зберігав свої речі. Вона позбавлена права в повній мірі вільно розпоряджатися належним їм майном. Вирішити в позасудовому порядку даний спір виявилося неможливим, тому вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Сторони у судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS]. Однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивачки про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 06.04.2005 належить житловий будинок [ADDRESS].\\а.с.7\\ Право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується також копіями витягу з Державного реєстру правочинів від 06.04.2005, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.04.2005./а.с.8,9/ Відповідно до повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізькій області від 09.08.2018 № 4911, відповідач - [PERSON], [INFO]., зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. /а.с.17/. Однак, відповідач за вказаною вище адресою не мешкає з 2012 року, про що свідчить довідка голови квартального комітету №49 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 19.07.2018./а.с.6/ В силу того, що відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, але не проживає там тривалий час - з 2012 року по теперішній час, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: [ADDRESS], залишається зареєстрованим [PERSON], який не є власником будинку, не проживає в ньому, що перешкоджає власниці будинку [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved