Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що з 2012 року вона, перебувала фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Від спільного проживання мають сина, [PERSON], [INFO], про що в книзі актів громадянського стану про народження 01 березня 2016 року складено запис акта про народження за № 891. З 2017 року вона та відповідач разом не проживають, не підтримують будь-яких стосунків, [PERSON] перебуває на повному її утриманні, участі у вихованні сина не бере. Так, в період з 01 червня 2019 року вона разом з сином, [PERSON] планують поїхати відпочивати за межі України. Однак, відповідач не надає їй згоди на виїзд дитини за межі України без будь-якої мотивованої причини. Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 та ч. 2 ст. 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відсутність згоди з боку батька щодо виїзду неповнолітнього сина за межі України на відпочинок, лікування та навчання суперечить вимогам ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 155 СК України, Конвенції про права дитини, та порушує право малолітньої, як фізичної особи на свободу пересування, передбачене ч. 1 ст. 313 ЦК України, а тому підлягає судовому захисту. Вона вимушена звернутися до суду, оскільки відсутність згоди батька на виїзд неповнолітнього сина за кордон може бути дозволена на підставі рішення суду. На підставі вищенаведеного позивач, просить суд надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] за межі України у супроводі матері, [PERSON] у період з 01 червня 2019 року до 01 вересня 2020 року в [PERSON], Туреччину, Єгипет та країни Євросоюзу без наявності згоди батька, [PERSON], 1986року народження, жителя [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, про слухання справи у її відсутності, та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, згідно чинного законодавства, а тому суд вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 155 ч.1,2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України». За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, а саме: копії паспорта та картки платника податків позивача; копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де в графі батьків вказані «Дубровський Віталій Вікторович» та «Гломба Наталія Петрівна» в перкладі українською мовою; довідку №4083 про реєстрацію особи громадянином України ; довідку про реєстрацію місця перебування особи , за якою за відомостями Джурківської сільської ради [PERSON], [INFO], народжений в м. Санкт-Петербург, гр. України зареєстрований за адресою: [INFO] в Коломийському районі, Івано-Франківської області, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки виїзд дитини разом з позивачем сприятиме розширенню світогляду дитини, \~добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, розширить її кругозір, а тому відповідає інтересам дитини. Однак, позивачем не надану суду доказів про необхідність надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька на такий тривалий період, тому суд вважає, що такий дозвіл слід надати на період з 01 червня 2019 року до 30 листопада 2019 року до Республіки Польща, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет з поверненням дитини після закінчення вказаного періоду до місця постійного проживання. В задоволенні вимоги про дозвіл на виїзд дитини до країн Євросоюзу слід відмовити, оскільки позивачем не конкретизовано до яких саме країн Євросоюзу , крім [PERSON], слід надати дозвіл. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст. 2,4 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України»,

Outcome: partial