Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві власності відповідно до договору дарування від 20.12.2013 року належить 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] у вказаному будинку. Разом з позивачем у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], [INFO], який з моменту реєстрації ніколи там не мешкав. Не зняття відповідача з реєстрації перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися власною квартирою, оскільки на відповідача додатково нараховуються комунальні платежі, які саме позивач змушена сплачувати самостійно. Позивачу як пенсіонерці за віком відмовлено у призначені субсидії із за реєстрації відповідача. Позивач неодноразово просила відповідача у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку зі спірного житла, однак останній так і не зняв. Постійне місце проживання відповідача невідоме. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не проти розгляду справи без застосування технічного запису та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується оголошенням про його виклик на сайті судової влади, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиви на позовну заяву не подав, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - виконавчий комітет Центрально-міської районної у місці ради не з'явився до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла від них заява, згідно якої просять суд слухати справу без участі їх представника, та за умов доведеності обставин по даній справі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Згідно ч 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі договору дарування 1/3 частини житлового будинку з господарчими побудовами 20.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорна О.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2599 (а.с.6-7), позивач по справі - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.8). Відповідач по справі - [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально - Міської районної у місті ради № 11866 від 19.12.2017 року (а.с.9), але не мешкає там з 06.07.2017 року, не має за цією адресою жодних речей і не сплачує за квартиру комунальні послуги, що вбачається з акту про не проживання за підписом голови квартального комітету від 06.11.2011 року (а.с.10). Де на даний час мешкає відповідач невідомо, на телефонні дзвінки він не відповідає, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку зі спірного житла він не бажає. Судом встановлено, що на відповідача нараховуються комунальні платежі, які позивач змушена сплачувати самостійно, остання позбавлена можливості зняти відповідача з реєстрації, а також користуватися своїм майном на власний розсуд. Крім того, позивачу було відмовлено у призначені субсидії із за реєстрації відповідача (а.с. 11). За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved