Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,340 га, кадастровий номер 1224856200:01:005:0183, розташованої на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується: розпорядженням голови Синельниківської районної державної адміністрації №43-р від 22.01.2003 року; державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ДП №001575, виданим 26.12.2003 року; довідкою про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 22.10.2014 року №01-05/895. Під час життя, а саме 04.08.2005 року, її батько склав заповіт, в якому на випадок його смерті зробив наступне розпорядження: належну йому земельну ділянку площею 6,340 га, розташовану на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області заповів дочці, [PERSON], [INFO], тобто їй. Вказаний заповіт посвідчений 04.08.2005 року [PERSON], державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська. Зареєстровано в реєстрі за №8-1704. Спадкоємці, які згідно зі ст. 1241 ЦК України мають право на обов»язкову частку у спадщині відсутні. Вона як спадкоємець, який постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину. Про відмову від спадщини вона не заявляла. Після смерті батька вона не звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 10 вересня 2014 року державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва , мотивуючи тим, що вона не змогла надати нотаріусу Державний акт на земельну ділянку. Оригінал державного акту на земельну ділянку вона не змогла надати нотаріусу в зв»язку з тим, що 24.11.2010 року в житловому будинку за адресою: Дніпропетровська область с Кіровське (Горянівське) вул. Красноармійська, 44, в якому вона мешкає разом з батьками, сталася пожежа, під час якої згоріли всі документи, в тому числі і Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДП №001575 від 26.12.2003 року. У звязку з чим просить суд визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,340 га, кадастровий номер 1224856200:01:005:0183, розташованої на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого 27.12.2008 року. До початку відкритого судового засідання позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. До початку відкритого судового засідання представник відповідача надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Матеріалами справи встановлено, факт смерті [PERSON], 27 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №427070, актовий запис №03 від 02 січня 2009 року. (а.с.3). В матеріалах справи є копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №001575, на підставі якого [PERSON] на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №43-р від 22.01.2003 р. земельну ділянку площею 6,340 га розташовану на території Славгородської селищної ради призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстровий №167 від 26.12.2003 року. (а.с.11). Що також підтверджується архівним витягом №269 від 30.12.2014 року, розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації від 22.01.2003 року №43-р (а.с.10). В матеріалах справи є копія заповіту [PERSON] від 04.08.2005 року посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого за №8-1704, яким на випадок своєї смерті заповів земельну ділянку площею 6,340 га, розташовану на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області донці [PERSON], [INFO] (а.с.13). В судовому засіданні було оглянуто копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 27 грудня 2008 року, в якій міститься заява позивача від 28.03.2009 року про прийняття спадщини після смерті батька, а також міститься заява [PERSON] (дружини померлого) від 28.03.2009 року про відмову від своєї частини спадщини на користь [PERSON]. (а.с.37-49). В матеріалах справи є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, після смерті [PERSON], так як спадкодавцем за життя було загублено оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державний акт на земельну ділянку та не отримано його дублікат. (а.с.20). В матеріалах справи містяться Акт про пожежу від 26 листопада 2010 року та акт обстеження житлового будинку від 26.11.2010 року, з яких вбачається, що в житловому будинку за адресою вул. Красноармійська, 44 с. Горянівське відбулася пожежа, якою знищено документи та домашнє майно. Згідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, у звязку з чим [PERSON] немає можливості отримати дублікат втраченого документу. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені заповітом, а згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Судом встановлено про відсутність осіб, які мають право на обовязкову частку згідно ст. 1241 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved