Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 листопада 2020 року нею поштовим листом від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020 року, з якої їй стало відомо, що приватним нотаріусом Житомирського МНО Гораєм О.С. 04 вересня 2020 року був вчинений виконавчий напис про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 07.11.2012 року грошових коштів у сумі 11\~970 грн. 86 коп., який він вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, сам напис виданий з порушенням строку позовної давності. Посилаючись на ці обставини, позивач просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача Талденко О.В. в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Додатково звернула увагу суду на те, що за даними Єдиного реєстру нотаріусів, приватний нотаріус Житомирського МНО Горай О.С., станом на 31.03.2021 року, не зареєстрований, про що надала відповідні Витяги з офіційного сайту Єдиного реєстру нотаріусів (а.с.34-40). Представник відповідача для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус Житомирського МНО Горай О.С. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Оскільки відповідач, відповідно до п. 3 ч. 8 статті 128\~Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) вважається повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що встановлено, що 07 листопада 2012 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було підписано заяву № 005-18062-071112 (арк.с.9), згідно з яким банк надав кредит позивачу. Позивач стверджує, що кредитна заборгованість перед Банком ним була погашена повністю, про що суду надала відповідні копії платіжних документів, наявних у неї, зазначає, що останній платіж було здійснено 31 грудня 2013 року на суму 370 грн. 00 коп. (а.с.13-15). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 04 вересня 2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» був вчинений виконавчий напис за реєстраційним № 25859 про стягнення заборгованості на загальну суму 11\~970, 85 (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень 86 копійок) з [PERSON] , [INFO] , реєстраціний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , яка є боржником за Кредитним договором № 005-18062-071112 від 07 листопада 2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місце знаходження: 01033, місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, заборгованість за Кредитним договором 005-18062-071112 від 07 листопада 2012 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 11 470,86 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6 521,57 гривень; прострочена заборгованість за комісією 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4 949,29 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати в розмірі 500,00 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню 11 970,86 гривень (арк.с.8). 06 жовтня 2020 року на підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було відкрито виконавче провадження № 63217385 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 11\~970 грн. 86 коп. (арк.с.11). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 06.10.2020р. про відкриття виконавчого провадження № 63217385 виконавчі дії провадяться за місцем проживання та реєстрації боржника за адресою: [ADDRESS] . У відповідності з ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України\~\~22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова\~позиція висловлена\~в постанові\~Верховного Суду\~\~України\~від 05\~липня 2017\~року №\~6-887цс17\~та постанові\~Верховного Суду\~\~ від 23 січня 2018 року № 61-154св18. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів (вказаного висновку про правильне застосування норм права дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 60 постанови від 28 березня 2018 року). Відповідно до листа Приватного виконавця Малкової М.В. від 19.10.2020 №24088 оскаржуваний виконавчий напис здійснено на підставі Заяви № 005-18062-071112 від 07.11.2012 р. про укладення кредитного договору з ПАТ «Дельта Банк», термін дії якого 364 календарних дні, та встановлений кредитний ліміт 4500.00 грн. Виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості відсутня. Таким чином,\~строк дії\~Кредитного договору\~закінчується 06.11.2013\~року,\~і у\~випадку не\~виконання боржником\~кредитних зобов`язань\~ПАТ «Дельта\~Банк» набув\~права вимоги\~стягнення заборгованості.\~Тобто,\~право вимоги у кредитора ПАТ «Дельта Банк» виникло з 07.11.2013 року. В свою чергу, боржником було повністю здійснено погашення кредитної заборгованості на виконання умов Заяви № 005-18062-071112 від 07.11.2012 р., згідно платіжних документів від 23.11.2012 на суму 400,00 грн.; від 27.04.2013 на суму 300,00 грн.; від 12.07.2013 на суму 150,00 грн.; від 26.07.2013 на суму 475,00 грн.; від 25.09.2013 на суму 405,00 грн.; від 31.12.2013 на суму 370,00 грн. Частина платіжних документів, в зв`язку з перебігом тривалого строку (більше 3-х років), втрачені і не підлягають відновленню. Відтак, останній платіж було здійснено боржником 31.12.2013 року, згідно з квитанцією № 30363013 на суму 370,00 грн. Тобто, з 01.01.2014 року у стягувача ПАТ «Дельта Банк» виникло право вимоги на стягнення несплаченої суми заборгованості, за умови існування такої. Розмір заявленої стягувачем заборгованості за кредитним договором не відповідає сумі погодженого ліміту, та не підтверджений жодним чином документально. Однак, жодної вимоги до пред`явлення на стягнення виконавчого напису № 25859 від 04.09.2020року Кредитором ПАТ «Дельта Банк» та його правонаступниками не пред`являлося. Таким чином, зазначення періоду, з якого розпочато стягнення, а саме - 11.08.2020 року, не відповідає дійсним обставинам справи. Отже, з дня виникнення права вимоги (01.01.2014 р.), на момент пред`явлення оскаржуваного виконавчого напису до виконання (06.10.2020р.) минуло більше 6 років, що є порушенням умови щодо стягнення заборгованості поза межами встановленого законом трирічного строку. З огляду на вищевикладене, дані обставини свідчать про наявність спору між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд», оскільки про дату виникнення такої заборгованості останньому було достовірно відомо з моменту припинення виконання ним кредитних зобов`язань, а у нотаріуса не було доказів про безспірність вимог ТОВ, у зв`язку з чим нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис, тому даний напис не відповідає умовам вчинення виконавчих написів, що передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та положенням Порядку вчинення нотаріальних дій та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню на підставі рішення суду. Також, у рішенні за № 5-рп//2011 від 10 листопада 2011 року Конституційний суд України дійшов висновку, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Позивачем у справі оспорюється як розмір заборгованості, так і строк, за який ця заборгованість стягнута оспорюваним виконавчим написом. \~ \~ \~ \~ Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріуса від 04 вересня 2020\~року не в повній мірі були дотримані вимоги ст. 88 Закону «Про нотаріат» та пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить положенням статті 16 ЦК. Отже,\~при вчиненні\~виконавчого напису\~нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами та вчинено виконавчий напис поза межами строку давності до вимог про стягнення, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 908 грн. 00 коп. та витрати на професійну правову (правничу) допомогу, розрахунок сум яких наданий суду представником позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved