Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на транспортний засіб марки «KIA CEE'D», д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, що належить [PERSON], посилаючись на невиконання відповідачем умов договору позики від 17.10.2008 року та не повернення грошових коштів в розмірі 80000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належно. Подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав, позов просив задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 17.10.2008 року [PERSON] передала [PERSON] в позику грошові кошти у сумі 80000,00 грн., для придбання транспортного засобу, а відповідач до 25.05.2015 року зобов'язався повернути вказані грошові кошти в повному обсязі, що підтверджується договором позики (а.с. 7). Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вимоги законодавства щодо форми договору сторонами дотримано. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У передбачений договором строк позика відповідачем в повному обсязі повернута не була, чим [PERSON] порушив умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1046, 1049 ЦК України. Разом з тим, позивач не просить стягнути заборгованість за договором позики, а просить визнати за нею право власності на автомобіль, що регулюється іншими нормами законодавства. Отже, ст. 1050 ЦК України передбачає певні наслідки порушення договору позичальником і встановлює санкцію за неналежне виконання зобов'язань, якою є сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України, а не визнання права власності. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пункт 8 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 7 вересня 1998 року, передбачає перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, зокрема: договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Право власності на автомобіль [NUMBER], належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 11.03.2009 року (а.с. 8). У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Кодексу. Таким чином, позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed