Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що на даний час вона є єдиним власником квартири [ADDRESS] Зазначена квартира складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 38,3 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м. та розташована на першому поверсі одноповерхового будинку, має всі комунальні зручності. Крім неї, у вказаній квартирі також зареєстрований як піднаймач з 22.04.2008 року [PERSON]. Підставою для реєстрації місця проживання відповідача у даній квартирі був договір піднайму житлового приміщення від 21.04.2008 року, який було укладено із матір'ю позивача [PERSON] Відповідно до умов договору відповідачу здавалася в найм житлова кімната, площею 7,9 кв.м. для проживання із правом реєстрації у даній квартирі в якості піднаймача. За вказаною адресою відповідач прожив біля двох тижнів і на початку травня 2008 року припинив проживати в кімнаті, яку винаймав. Зазначила, що відповідач залишив вказане приміщення добровільно, перешкод у проживанні йому ніхто не чинив, його речей у квартирі не має. Вказувала на те, що їй відомо, що відповідач виїхав разом із своєю сімєю до США, де ї проживає на даний час. Вважає, що внаслідок збереження за відповідачем місця проживання за адресою [ADDRESS] порушуються її права власника, зокрема: нараховуються платежі по комунальних послугах, які вона змушена самостійно сплачувати. Просила позов задовольнити, визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.5-7). У вказаній квартирі, крім власника, у якості піднаймача зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідача було зареєстровано за вказаною адресою на підставі договору піднайму житлового приміщення №10 від 21.04.2008 року (а.с.12). Зазначений договір було укладено між колишнім співвласником спірного приміщення [PERSON], яка померла в 2011 році, та [PERSON] Згідно умов Договору, [PERSON] здала в піднайм [PERSON] одну жилу кімнату, площею 7,90 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Таким чином, враховуючи те, що спірне житло належить до приватного житлового фонду, а спірні правовідносини виникли на підставі договору найму вищевказаного приміщення у квартирі, суд при вирішенні вказаного спору керується вимогами Глави 59 «Найм (оренда) житла» ЦК України та Глави 6 «Користування житловими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» ЖК України. Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Відповідно до ст. 162 ЖК плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. За змістом ст.814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Отже, позивач з моменту оформлення у визначеному законом порядку спадщини набула права та обов'язки наймодавця за договором від 21.04.2008 року. Положеннями ст.821 ЦК України визначено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6-ти місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, то цей термін може бути продовжений наймодавцем, а у разі спору - судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, які виникають в практиці застосування судами ЖК України» № 2 від 12.04.85рроку, у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування житловим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені терміни. У разі поважності причини відсутності (знаходження у відрядженнях, у осіб, що потребують догляду і т.д.), суд може подовжити пропущений термін. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні акту №158 від 01.12.2014 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак там не проживає з травня 2008 року по даний час (а.с.11). Судом не добуто належних та допустимих доказів того, що відповідач відсутній у спірній квартирі з поважних причин і йому створювалися перешкоди у користуванні житлом. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки, судом не встановлені обставини, що зумовлюють продовження строку збереження жилого приміщення за відповідачем [PERSON], а також враховуючи те, що термін дії договору найму жилого приміщення від 21.04.2008 року закінчився, тому суд приходить до висновку, що останнього слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved