Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення у квартиру, зазначивши наступне. [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS]. З 13.12.2013 року відповідач, [PERSON], є власником 3/4 частки спірної квартири. Відповідач [PERSON], яка раніше була власником ? частини спірної квартири (до 13.12.2013 року) користується всім приміщенням на власний розсуд, чим чинить співвласниці [PERSON] перешкоди в користуванні, а саме: відмовляється в категоричній формі розподілити спадкове майно мировим шляхом продажу квартиру, або сплатити співвласниці грошову компенсацію вартості частки у спірній квартирі, або надати співвласниці [PERSON] у користування меншу кімнату у квартирі; відмовляється надати ключ співвласниці [PERSON] від квартири та звільнити кімнату для вселення. Враховуючи той факт, що вирішити питання про урегулювання спору мирним шляхом, не вдавалося, позивач в квітні 2011 року звернулася з позовом до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про усунення перешкод у здійсненні права власності та визначення порядку користування квартирою. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2013 року, залишеним без змін, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2013 року, позов задоволено: усунуто перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] шляхом: зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]; зобов'язано [PERSON] надати ключі позивачу від квартири за адресою: [ADDRESS]. Встановлено порядок користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] м. Запоріжжя, та виділено [PERSON] житлову кімнату площею 12,7 квадратних метрів, відповідачці [PERSON] залишено житлову кімнату площею 16,7 квадратних метрів. Кухню, ванну кімнату, санітарний вузол, коридор залишено в спільному користуванні. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25.07.2013 року залишено без змін. 10.12.2013 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Курановою M.JI. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання щодо усунення перешкод у здійсненні права власності [PERSON]. шляхом: зобов'язання [PERSON], не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]. 12.02.2014 року на адресу боржника було направлено вимогу, згідно якої, боржника зобов'язано бути присутнім 05.03.2014 року о 10 годині 00 хвилин при проведенні виконавчих дій за адресою: [ADDRESS]. 05.03.2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: [ADDRESS], згідно якого встановлено, що двері ніхто не відчинив. Провести виконавчі дії згідно виконавчого документу неможливо. 06.03.2014 року державним виконавцем знову ж таки було направлено на адресу боржника вимогу про зобов'язання останнього бути присутнім 14.03.2014 року о 10 годині 00 хвилин. При проведенні виконавчих дій за адресою: [ADDRESS]. 14.03.2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS] згідно якого встановлено, що двері ніхто не відчинив. Провести виконавчі дії без участі боржника не можливо. У зв'язку з неможливістю без участі боржника (відповідача у справі) виконати рішення суду, державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУІО Бєлка A.B. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про роз'яснення рішення суду, що підлягає виконанню. 31.03.2014 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у задоволенні вказаної заяви державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУІО Бєлка A.B. відмовлено. Тобто, в період з квітня 2011 року по 13.12.2013 року відповідач [PERSON] та з 13.12.2013 року до серпня 2014 року відповідач [PERSON] умисно чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою, нехтуючи рішенням суду та не виконують його, чим грубо порушують права [PERSON], як співвласника квартири. На підставі викладеного просить суд, вселити [PERSON] та [PERSON], як опікуна недієздатної [PERSON], до квартири [ADDRESS], а також стягнути з відповідачів судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка має належні повноваження, надала суду заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі та розглянути справу у її відсутність. Відповідачка [PERSON] та її представник у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень до позовної заяви не надали, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та її представника на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS], а Відповідач [PERSON], є власником 3/4 частки спірної квартири, що встановлено судовими рішеннями першої, апеляційної та касаційної інстанції при розгляді цивільної справи [PERSON], яка діє в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та про визначення порядку користування житловим приміщенням. З 13.12.2013 року власником 3/4 частки спірної квартири є відповідач [PERSON], на підставі договору дарування частини квартири від 13.12.2013 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, за № 2976. Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2013 року, залишеним без змін, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2013 року, позов [PERSON], яка діє в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та про визначення порядку користування житловим приміщенням - задоволено: усунуто перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] шляхом: зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]; зобов'язано [PERSON] надати ключі позивачу від квартири за адресою: [ADDRESS]. Встановлено порядок користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] м. Запоріжжя, та виділено [PERSON] житлову кімнату площею 12,7 квадратних метрів, відповідачці [PERSON] залишено житлову кімнату площею 16,7 квадратних метрів. Кухню, ванну кімнату, санітарний вузол, коридор залишено в спільному користуванні. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25.07.2013 року - залишено без змін. Також встановлено, що 10.12.2013 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Курановою M.JI. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання щодо усунення перешкод у здійсненні права власності [PERSON]. шляхом: зобов'язання [PERSON], не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]. 12.02.2014 року на адресу боржника було направлено вимогу, згідно якої, боржника зобов'язано бути присутнім 05.03.2014 року о 10 годині 00 хвилин при проведенні виконавчих дій за адресою: [ADDRESS]. 05.03.2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: [ADDRESS], згідно якого встановлено, що двері ніхто не відчинив. Провести виконавчі дії згідно виконавчого документу неможливо. 06.03.2014 року державним виконавцем знову було направлено на адресу боржника вимогу про зобов'язання останнього бути присутнім 14.03.2014 року о 10 годині 00 хвилин. При проведенні виконавчих дій за адресою: [ADDRESS]. 14.03.2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: [ADDRESS], згідно якого встановлено, що двері ніхто не відчинив. Провести виконавчі дії без участі боржника не можливо. Відповідач [PERSON] та [PERSON], яка проживає у спірній квартирі, в добровільному порядку не допускають позивача до квартири, незважаючи на рішення суду, уникають будь-яких контактів з нею, займаючи квартиру повністю, чим умисно чинять перешкоди у користуванні квартирою позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] має законне право на проживання в спірній квартирі, а тому слід усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] у м. Запоріжжя, шляхом вселення [PERSON] та [PERSON], як опікуна недієздатної [PERSON] в дану квартиру.

Outcome: approved