Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, просила позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та збільшити аліменти. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 серпня 2010 року по 29 листопада 2012 року. Від спільного життя вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не бачився із своїм сином. Всі питання щодо виховання сина вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач не цікавиться життям дитини, ніколи не виявляв та не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, та займатись її вихованням. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач завжди ухилявся та продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обовязків. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач офіційно не працевлаштований, доходів не отримує, через що не сплачує аліменти, у звязку з чим має заборгованість за період з 06.10.2011 року по 28.02.2017 року в розмірі 33967,49 грн. Оскільки відповідач не має регулярного доходу позивач вважає, що необхідно визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1000,00грн. Посилаючись на вище викладене позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав та збільшити розмір аліментів які стягуються з відповідача та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\~000,00 грн., щомісячно. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки він не працює і сплачувати аліменти в більшому розмірі не має можливості. Щодо позбавлення його батьківських прав вважав, що позивач перешкоджала йому спілкуватися з дитиною Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 27 серпня 2010 року по 29 листопада 2012 року. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Шлюб між сторонами розірвано. Батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, має заборгованість по сплаті аліментів Відповідач надав позивачу нотаріально посвідчену заяву від 29 листопада 2012 р , в якій зазначив, що він відмовляється від своїх батьківських прав та обовязків по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після надання вказаної заяви рішення не змінив, будь-яких дій, які б свідчили про його участь у вихованні дитини, не вчинив Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровськї районної в місті Дніпрі ради № 4/4-1523 від 18.10.2017 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини і небажання виконувати свої батьківські обовязки достовірно встановлено в судовому засіданні. А тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] є законними та обґрунтованими. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виховання та матеріального утримання малолітнього сина. Суд не приймає до уваги заперечення в цій частині позову відповідача, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів своїх доводів суду не надав. У частині позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд вважає за необхідне відмовити оскільки позивачем не надано суду будь яких доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я відповідача як платника аліментів або дитини на утримання якої сплачуються аліменти, що передбачено ст..192 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial