Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі зареєстрованому 21 липня 2012 року у Знам'янській Другій селищній раді м.Знам'янка, актовий запис №14. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні взаємини між ними припинені починаючи з жовтня 2015 року, через розбіжності у поглядах на взаємовідносини між подружжям, ведення спільного господарства. Проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть, практично не спілкуються між собою. За вказаних обставин вважає, що їх шлюб існує формально і його збереження вже неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Крім того бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання їх доньки в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач останнім часом неодноразово змінював місце роботи, певний період взагалі не працював, відтак має нерегулярний та мінливий дохід. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21 липня 2012 року у Знам'янській Другій селищній раді м.Знам'янка, актовий запис №14. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.9). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України). За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений ними шлюб існує лише формально і як такий не відповідає інтересам сторін, на що вказує позивач, наполягаючи на розірванні такого шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не з'явився, внаслідок чого розгляд справи відбувається заочно. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., набула чинності для України з 27.09.1991 р.), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання доньки [PERSON], суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, те, що у суду відсутні дані з приводу офіційного працквлаштування відповідача, за доводами позивача останній має мінливий і нерегулярний дохід, дані стосовно його незадовільного стану здоров'я відсутні, а тому наразі суд вважає можливим встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначеній позивачем достатньою в сумі 800 грн. щомісячно. При цьому, суд має роз'яснити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 185 СК України також визначено обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за частину позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved