Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, що продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25 січня 2011 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідач до повноліття доньки сплачував аліменти на її утримання на підставі рішення суду. На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання ННІ бізнесу і менеджменту Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко за контрактом. Позивач офіційно працевлаштована, працює реалізатором у приватного підприємця, її середньомісячний дохід складає приблизно 4516 гривень, будь-яких інших доходів не має, пільгами не користується, тому не має можливості одноособово забезпечувати доньку всім необхідним для того, щоб вона продовжила освітній процес та здобула відповідну спеціальність. Відповідач інвалідом не є, має добрий стан здоров`я, є працездатним, працює свердлувальником у філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», тому має стабільний заробіток, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. В зв`язку з цим позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх виді його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, але не більш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім цього, просила в разі неявки відповідача у справі ухвалити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Також зазначив, що він на даний час працює свердлувальником ВБЦ-1 філія ПВРЗ АТ «Укрзалізниця», фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 25 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої [PERSON] значиться батьком. В теперішній час [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенко, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 рік, що підтверджується довідкою № 289 від 20.08.2019 року. В зв`язку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, але в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років. Як вбачається з матеріалів справи повнолітня дитина сторін на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенко, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 рік, що підтверджується довідкою № 289 від 20.08.2019 року. В зв`язку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивач працює, отримує заробітну плату, інших джерел доходу не має, тому її доходів не вистачає для повного забезпечення доньки всім необхідним для навчання. Відповідач в свою чергу мешкає за адресою: [ADDRESS] , даних про наявність хронічних захворювань, стягнень за іншими виконавчими документами, відповідачем до суду не надано, тому суд вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу доньці на період навчання. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що повнолітній син сторін по справі потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 199 СК України відповідач, як його батько, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на його користь. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 200 Сімейного кодексу України у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини, а тому позовні вимоги задовольняє в повному обсязі. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Так, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 01 жовтня 2019 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 3 ст. 13 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню оскільки позивачем належним чином представлені докази в обґрунтування своїх вимог. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача за позовом.

Outcome: approved