Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач -це її батько, шлюб між батьком та матір'ю розірвано 09.08.2007 року, до досягнення нею повноліття батько сплачував аліменти на її утримання, з 01.09.2016 року вона є студенткою денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, не має можливості працювати, потребує додаткових витрат на оплату за навчання, проживання, харчування, проїзд, придбання одягу, необхідних підручників, канцелярських знарядь. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення 23-х років. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує. Відповідач також надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про визнання позову. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між батьками позивачки було розірвано 16.08.2007 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивач з 01.09.2016 року є студенткою денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, термін навчання: з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що стверджується довідкою цього навчального закладу за № 890/17 від 12.06.2017 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, позивач народилася 27.04.1999 року, тобто, досягла повноліття і продовжує навчання. Суд також вважає, що вона в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу на контрактній основі, їй необхідні кошти для оплати за навчання, проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач [INFO], є працездатним за віком та станом здоров'я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своїй дочці в зв'язку з її навчанням. Доказів на спростування цих висновків відповідачем суду не надано. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобов'язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги своїй дочці в зв'язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір, а жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні. Щодо мінімального розміру аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ч.2 ст.182 СК України, то ця норма застосовується тільки у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, тоді як ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Кодекс не встановлює. Враховуючи все наведене вище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання його повнолітньої дочки в зв'язку з її навчанням в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ щомісячно. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку позов подано 23.06.2017 року. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved