Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - будинком за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договорударування житлового будинку від 26.10.2017 р. зареєстрованого в реєстрі №991. Відповідач у житловому будинку [ADDRESS] не проживає з 12.07.2013 р., що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 12.08.2020 р. №192. Відповідач за вказаною адресою фактично ніколи не проживав та не проживає. У позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.09.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач на розгляд справи в судові засідання 05.10.2020 року та 04.11.2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 26.10.2017 р. зареєстрованого в реєстрі №991. Відповідач у житловому будинку [ADDRESS] не проживає з 12.07.2013 р., що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 12.08.2020 р. №192. Відповідач за вказаною адресою фактично ніколи не проживав та не проживає. У позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК України передбачає прав власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає у будинку [ADDRESS] з 2013 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості, щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратили право користування жилим приміщенням. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved