Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] померла [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт від 15.08.2014 року, посвідчений Князе-Григорівською сільською радою за реєстровим номером № 26, згідно якого заповідала позивачу житловий будинок загальною площею 58 кв.м., житловою площею 40.4 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане майно не виготовляла. На сьогоднішній день право власності на будинок ні за ким не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» № 201 від 08.10.2019 р оку. Відповідно до п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затвердженої наказом Мінконгоспу УРСР від 31.01.1966 року (надалі Інструкції) реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селищах міського типу Української РСР, а відповідно до п.6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім`я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне законодавство на той час не передбачало. Відповідно довідки Князегригорівської сільської ради від 06.08.2019 р. за № 736 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , значився за померлою [INFO] [PERSON] . Таким чином, вказаний житловий будинок був зареєстрований відповідно чинного законодавства на той час та власником житлового будинку була [PERSON] . Спадщину позивач прийняла у відповідності з вимогами діючого законодавства подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області. На земельну ділянку, яка належала спадкодавцю, нотаріус видав свідоцтво про право власності. Але в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом нотаріуса від 27 листопада 2019 року за вих. № 1295/02-14. На даний час позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , але не може оформити спадщину з незалежних від неї причин. Позивач просить суд визнати за [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на житловий будинок загальною площею 58 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що складається згідно технічного паспорту з : літ. «A1» житловий будинок загальною площею 58,5 кв.м., з них житловою площею 40,4 кв.м., літ. «а2» веранда, літ. «Б1» літня кухня, літ. «б2» прибудова, літ. «В1» сарай, літ. «Г1» погріб, літ «Д1» сарай, №1 огорожа, №2 ворота, №3 хвіртка, № 4 водопровод, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача Андрійовська Т.М. у судове засідання не з`явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просить розглядати справу у її відсутність. Прийнявши визнання позову відповідачами відповідно до ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 18.09.2017 року [PERSON] померла [INFO] . За час життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами заповіла [PERSON] . За час свого життя [PERSON] набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою відповідача № 736 від 06.08.2018 року. Згідно технічного паспорту вказаний житловий будинок складається з: літ. «A1» житловий будинок загальною площею 58,5 кв.м., з них житловою площею 40,4 кв.м., літ. «а2» веранда, літ. «Б1» літня кухня, літ. «б2» прибудова, літ. «В1» сарай, літ. «Г1» погріб, літ «Д1» сарай, №1 огорожа, №2 ворота, №3 хвіртка, № 4 водопровод, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, яка діяла до 13.12.1995 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім`я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Згідно до довідки Князегригорівської сільської ради від 06.08.2019 року № 736 та записів погосподарської книги № 10 Князегригорівської сільської ради, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,24 га. по [ADDRESS] значився за [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, вказаний житловий будинок, був зареєстрованим відповідно до чинного на той час законодавства та власником вказаного житлового будинку була [PERSON] . Позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1269 ЦК України, що підтверджується листом нотаріуса № 1295/02-14 від 27.11.2019 року. Отримати через орган нотаріату свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивач не може через відмову нотаріуса у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , але не може оформити спадщину на житловий будинок через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу, який на момент виникнення у власника права власності на вказаний житловий будинок не був передбаченим чинним на той час законодавством, а також враховуючи, що представник відповідача визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 392, 1216, 1217, 1269 ЦК України за [PERSON] необхідно визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на вказаний житловий будинок після [PERSON] , померлої [INFO] , а тому позов [PERSON] . На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1269 ЦК України,

Outcome: approved