Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 28.08.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON][INFO] у них народилася дочка - [PERSON] 04.06.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З лютого 2008 року вони припинили подружні відносини, донька проживала з позивачем та перебувала на її утриманні. В теперішній час позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] Вони мешкають однією сім'єю, її чоловік дуже добре ставиться до доньки. Відповідач протягом тривалого часу з 2009 року по теперішній час вихованням та утриманням доньки не займався, її долею не цікавився, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 13.06.2018 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 52808 гривень 22 копійки. Позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, викладених в позовній заяві, та просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач не подав відзив на позовну заяву та всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ опіки та піклування Мелітопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування при Новоданилівській сільській раді Якимівського району Запорізької областів судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Пояснення стосовно позовних вимог від третіх осіб не надходило. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами: В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.11.2007 року, виданого виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області (а.с.9). 30.10.2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області внаслідок чого змінилося прізвище матері малолітньої дитини [PERSON] (а.с.11) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Якимівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області від 13.06.2018 року № 8215, [PERSON] не сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] (а.с.19). Відповідно до характеристики голови квартального комітету №80 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 12.06.2018 року на [PERSON] вона є доброю, позитивною людиною, завжди готова допомогти, з [PERSON] ніяких відносин не підтримує, оскільки він не проявляє жодного інтересу по відношенню до доньки [PERSON], не цікавиться її здоров'ям, навчанням, ніякою матеріальної та моральної підтримки не надає (а.с.13). Згідно довідки голови квартального комітету №80 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 12.06.2018 року сім'я [PERSON] складається з: чоловіка [PERSON], сина [PERSON], дочки [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Мелітопольської міської ради від 12.06.2018 року лікуванням [PERSON] займається мати [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки Мелітопольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №24 Мелітопольської міської ради батько [PERSON] [PERSON] не займається вихованням доньки, в школу не приходив, батьківські збори не відвідував, вихованням дитини займається мати [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с.17). Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виховання та матеріального утримання малолітньої доньки, [PERSON], що свідчить про небажання батька мати будь - які родинні відносини зі своєю дитиною, та безвідповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Ці обставини, крім письмових доказів у справі,підтверджуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Так свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача та відповідача близько 10 років, живуть на одній вулиці. Вона ніколи не бачила, щоб відповідач відвідував дитину. Дитина [PERSON] ніколи не запитувала про батька. Він ніколи не цікавився дитиною. Свідок [PERSON] пояснила, що позивача вона знає з 2007 року, відповідача жодного разу не бачила, він не приїжджав до дитини. Позивач казала, що відповідач фінансово не допомагає їй. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування при Новоданилівській сільській раді Якимівського району Запорізької областіпро позбавлення батьківських прав [PERSON] від 23.11.2018 року про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Висновок зроблений без урахування того, що згідно вироків Якимівського районного суду від 06.03.2013 року, 14.06.2017 року, 18.06.2018 року [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за ч.1,ч.2 ст. 164 КК України, тобто злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що також у сукупності доказів, наданих позивачем, свідчить про небажання приймати участь та допомагати своїй донці [PERSON] На даний час відбуває покарання за ч.2 ст. 164 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців. Крім того, згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] письмово відмовився від батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON] та не заперечує проти її усиновлення або оформлення опіки над нею іншою особою. Згідно з ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно з ч.І та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов'язками, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved