Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом тасвої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 03.10.2018 р. була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.06.2019 р. стягнуто з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 16277 грн. 63 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.10.2018 р. по 14.06.2019 р. включно у сумі 21866 грн. 76 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. 21.12.2019 р. вказана заборгованість була її виплачена, однак середній заробіток виплачений не був. Просить суд: стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник відповідача АТ «СМНВО» у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у трудових відносинах. 14.06.2019 р. позивача [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.06.2019 р. стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 16277 грн. 63 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.10.2018 р. по 14.06.2019 р. включно у сумі 21866 грн. 76 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. 21.12.2019 р. вказане рішення суду було виконане, заборгованість сплачена. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже за період з 15.06.2019 р. по 21.12.2019 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 27440 грн. 64 коп. (128 робочих днів х 214,38 = 27440,64). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2019 р. по 21.12.2019 р. у сумі 27440 грн. 64 коп. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved