Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що вона з відповідачем 07 березня 1997 року зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, з причин різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів. Разом вони не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться.Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 14.07.2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 07.03.1997 року, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, Україна, актовий запис № 157, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей: неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.11.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, Україна, серії [NUMBER] та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Україна, серії [NUMBER] /а.с.10,11/. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 07.03.1997 між позивачем та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу прізвище залишити шлюбне « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved