Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона народилася 03.08.1996 року, на той час її матір [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який у свідоцтві про народження був записаний батьком відповідно до ст.54 Кодексу про шлюб та сімю України, тобто прізвище дитини записано «Талах», по-батькові «Анатоліївна». З 06.10.1985 року [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, проте з 1991 року, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. В травні 1995 року мати позивача познайомилась з відповідачем [PERSON], через декілька місяців вони почали проживати однією сімєю без укладення шлюбу та вести спільне господарство. Про її народження відповідачу [PERSON] стало відомо тільки наприкінці 1999 року, коли її мати звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який 20.01.2000 року був офіційно розірваний. Весь час відповідач [PERSON], та позивач проживають за однією адресою, [PERSON]. оточує її батьківською турботою, виховує, фінансово забезпечує, визнає своє батьківство. А тому позивач просила суд встановити факт батьківства, внести зміни до актового запису про її народження. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідач [PERSON]позов визнав. Третя особа - Відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, подали суду заяву в якій просять слухати справу без участі представника відділу, згідно чинного законодавства. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася 03.08.1996 року у м. Біла Церква, Київської області, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому складено актовий запис про народження №1930 від 05.12.1996, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №476400. Згідно свідоцтва про народження, виданого 05.12.1996 батьком [PERSON] [INFO], записаний [PERSON], українець, громадянин України, мати - [PERSON], українка, громадянка України. Судом встановлено, що на час народження позивача, її матір [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], який у свідоцтві про народження був записаний батьком відповідно до ст.54 Кодексу про шлюб та сім»ю України. Судом встановлено, що 20.01.2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу актовий запис № 52. Як встановлено судом, в актовому записі №1930 від 05.12.1996 про народження [PERSON], у графі №16 «Відомості про батька» зазначено «Талах Анатолій Петрович» Актовий запис про встановлення батьківства №1930 від 05.12.1996 складений відділом відділом РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Отже, враховуючи, що мати позивача на момент запису про її народження перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відомості про батька були записані відповідно до ст.54 Кодексу про шлюб та сім»ю України. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.2ст.128 СК Українипідставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Ураховуючи, що датою народження дитини є 03.10.1998, тобто до 01.01.2004 (набрання чинності Сімейним кодексом України) суд при вирішенні спору керується нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст.53), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства (п.3Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України 12.06.1998 №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», який був чинним на день реєстрації народження позивача, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Відповідно до п. 15 зазначеної постанови судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 56 КпШС в судовому порядку батьківство (материнство) може бути оспорено як у випадках, коли в акті про реєстрацію народження батьками дитини вказано осіб, які уклали між собою шлюб, так і тоді, коли батьками дитини при реєстрації встановлення батьківства на підставіспільної заяви батька й матері дитини записано осіб, які в шлюбі не перебувають. Проте в будь-якому разі не можуть бути задоволені вимоги про оспорювання свого батьківства, пред'явлені особою, записаною батьком за її заявою або за спільною заявою з матір'ю дитини, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що фактично вона не є батьком цієї дитини, а також чоловіком, який дав письмову згоду на запліднення своєї дружини за допомогою донора, та дружиною, яка записана матір'ю, оскільки вона дала письмову згоду своєму чоловіку на запліднення ним іншої жінки (донора) і народження останньою дитини. Як встановлено судом та підтверджено сторонами по справі, у період з травня 1995 матір позивача та відповідач [PERSON] проживали однією сімєю та вели спільне господарство. Про її народження відповідачу [PERSON] стало відомо тільки наприкінці 1999 року. Матір позивача підтверджує факт батьківства відповідача [PERSON], відповідач [PERSON] даного факту не заперечує . Крім того, відповідач [PERSON] визнав факт батьківства, а саме, що [PERSON] є його рідною дочкою. [PERSON], який записаний батьком позивача, також підтримав позов. На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги про встановлення батьківства знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню а також, слід внести відповідні відомості про батька до свідоцтва про народження позивача. Відповідно до п.п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, окрім іншого, є рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Outcome: approved