overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 09 жовтня 2015 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Іларіонівсмької селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося з особистих причин. Шлюбні відносини між ними припинилися з 01.09.2017 року, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. З питання щодо утримання та виховання дитини спору немає. Спору про спільне майно немає. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 319439, згідно якого 09.10.2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу : «чоловіка [PERSON]», «дружини - [PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія АН № 930072; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 572935, з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АО 302314; копією паспорта [PERSON], серія АМ 737730. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст. 110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 10 грудня 2010 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1014. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. Подружні відносини між ними припинилися з березня 2011 року. З цього часу спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає. Строк для примирення просить не надавати. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до розписки засудженого [PERSON], яка надійшла на адресу суду з ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден, просить справу розглянути без його участі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 184938, згідно якого 10.12.2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу : «чоловіка [PERSON]», «дружини - [PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія АН № 930072. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 11 березня 2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис за № 31. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Їхнє сумісне життя складалося не найкращим чином, виникали постійні суперечки між нею та відповідачем, оскільки вони люди з різними поглядами на життя, не розуміють один одного, що призводило до сварок на побутовому рівні, що негативно позначилося на їхньому сімейному житті, що призвело до відчуження та втрати почуття любові та взаємної згоди. З 2011-го року вони припинили їхнє спільне проживання, спільний бюджет не мають, сумісне господарство не ведуть. Їхня родина розпалася остаточно і відновленню не підлягає. У звязку з зазначеним просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження серія І-КИ №107460, згідно якого 11.03.2000 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з 2011 року, у сторін є неповнолітня дитина, останнім часом між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 16.07.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO],яка проживає разом з нею. В останні три роки між ними постійно виникають сварки внасладок того, що кожен із них має різні погчлди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим, вони припинили між собою шлюбні стосунки. Сторони досягли згоди, що донька залишиться проживати з нею, а відповідач відповідно буде брати участь у її вихованні. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : « Красноголова». Судові витрати просила покласти на неї. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 017260, згідно якого 16.07.2005 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу : «чоловіка [PERSON]», «дружини- Красноголова»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 034253, з якого вбачається, що її батьками є сторони по справі; довідкою про склад сімї; копією паспорта [PERSON], серія АН № 408427; копією паспорта [PERSON], серія АН № 323861. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що16 жовтня 2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено актовий запис №264. Від цього шлюбу спільних дітей у них немає. Спільне господарство ними разом не ведеться з початку листопада 2015 року, з цього часу у них відсутній спільний бюджет. У зв'язку з тим, що повернувшись з іншої країни, де вона перебувала на праці, їй стало відомо, що її чоловік, [PERSON] пішов з їхнього спільного місця проживання, зібравши свої речі, до іншої жінки, яка наразі чекає від нього дитину. Переконана, що в подальшому спільне життя і збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з наявними розбіжностями у поглядах на спільне життя та відсутністю будь-якого взаєморозуміння між сторонами. У звязку з зазначеним просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №084217, згідно якого 16.10.2009 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з листопада 2015 року, між сторонами склалися неприязні стосунки, які тривають вже досить довгий час і перспектив для примирення не вбачається. Шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки відповідач фактично створив нову сімю, розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 17 жовтня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 1696. Від сумісного життя дітей не має. Приводом для звернення до суду з позовом стало те, що сторони різні люди з відмінними характерами та поглядами на життя. З цієї причини між ними почалися суперечки та сварки, які переросли у взаємне непорозуміння, що призвело до розпаду сім»ї. На цей час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тепер в їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. У зв'язку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач до початку судового розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 17 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 19.09.1992 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що за час шлюбних відносин, сторони не могли порозумітись, у них різні погляди на життя на виховання дітей, на побут і сімейні відносини. Сторони не можуть знайти спільну мову з усіх побутових та життєвих питань. Дані розбіжності породжували постійні сварки і скандали. Спільного господарства сторони не ведуть. Однією сім'єю сторони не проживають з жовтня 2015 року, позивач переїхала проживати до своїх батьків. Відповідач відмовляється в добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС.У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серія ІV-КИ №447248 вбачається, що 19.09.1992 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Іларіонівською селищною радою Синельниківського району за актовим записом №151. Прізвище подружжя після укладення шлюбу: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, враховуючи відсутність примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 20.07.2001 року вона уклала з відповідачем шлюб та мешкала з ним спільно до жовтня 2015 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Останнім часом спільне життя з відповідачем мало складний характер, постійно виникали сварки на побутовому ґрунті. Поведінка відповідача з червня 2015 року має неадекватний характер. У період спільного проживання відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу між подружжям, його ставлення до сім'ї призвели до розладу шлюбних відносин. Постійні сварки призвели до того, що позивач втратила до відповідача почуття, які необхідні для нормальних сімейних відносин. Позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу буде суперечить її інтересам. Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 23.02.2016 року сторонам було надано строк на примирення терміном три місяці, однак це позитивних результатів не дало. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно наданої заяви просив розглядати справи без його участі. Позовні вимоги не визнав. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, враховуючи відсутність примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], згідно якого 20.07.2001 року одружилися [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після одруження : «чоловіка - [PERSON]», «дружини- [PERSON]»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 23.02.2016 року про надання сторонам тримісячного строку на примирення; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved