Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її утримання кошти в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 15.09.2018 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що фактично сторони як сім`я не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують нормальні шлюбні відносини та проживають окремо. Позивач зазначає, що знаходить у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.08.2020 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову адресу сторін, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м.Львова). 20.10.2020 року представник позивача подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від нього не надходило. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.09.2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. За час шлюбу у подружжя народились дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.8/. Як вбачається із довідки ТзОВ «Управлінська компанія «Нове місто» №73 від 22.06.2020 року [PERSON] та її малолітній син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. Окрім того, з копії трудової книжки позивача вбачається, що 06.04.2015 року [PERSON] з роботи /а.с.14-15/. Позивач отримує дохід у вигляді соціальної виплати, що становить 860 грн., що підтверджується випискою із банківського рахунку /а.с.16/.Окрім соціальних виплат жодного іншого доходу позивач не отримує. Відповідно до ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідност.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що спільна дитина сторін не досягла 3-х річного віку та проживає з позивачем. У Сімейному кодексі України не встановлено ні мінімального, ні максимального розмірів аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Відтак суд, при визначенні розміру коштів, що належить стягнути як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. А тому, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що малолітній син сторін проживає разом із позивачем, [PERSON] не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення ним трирічного віку,відповідач є особою працездатного віку, а також те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо неможливості виконання своїх обов`язків, щодо утримання дружини,суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, з відповідача підлягає стягненню на користьдержави судовий у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved