overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 20.10.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають, сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні характери та вподобання, між ними останнім часом постійно виникали сварки, а тому вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 20.10.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно копії паспорта позивач зареєстрована [ADDRESS]. За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України у Київській області, відповідач зареєстрований [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сім'ю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій до суду заяві позивач просить суд залишити їй прізвище -[PERSON]. Судові витрати по справі позивач залишає за собою. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, на даний момент сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі. Визначено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі. Крім того, позивач зазначила, що позов підтримує, відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу. Відзив на позовну заяву не подавався. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що 8 жовтня 2010 року Томинобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладання шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , Томинобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області 8 жовтня 2010 року. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Томинобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області 30 червня 2011 року, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що [PERSON] просила після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] » - її клопотання підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 20.11.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають доньку Катерину [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди, вподобання, внаслідок чого між ними виникали сварки, непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 20.11.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають доньку Катерину [INFO], що стверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу сторони прізвищ не змінювали. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 20.11.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, за таких обставин позивач вважає сумісне життя та збереження шлюбу неможливим, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує. Відповідач також надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про визнання позову. Згідно з п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 20.11.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати сімю не мають. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, які не бажають поновлювати шлюбні стосунки. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 2011 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. 2 березня 2021 року відкрито провадження у справі. Визначено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву не подано. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, при цьому позивач позов підтримала, відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд установив, що 17 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладання шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 17 грудня 2011 року. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області 13 березня 2012 року та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області 26 листопада 2014 року, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 908 грн.. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, на даний момент сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі. Визначено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву не подано. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 січня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладання шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області 14 січня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Вона та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. 2 березня 2021 року відкрито провадження у справі. Визначено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву не подано. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань, заяв на адресу суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 листопада 2017 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладання шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 25 листопада 2017 року. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 3 жовтня 2020 року, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 20 грудня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, на даний момент сім'я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи викладене, суд вважає можливим проглянути справу в порядку передбаченому ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 грудня 2014 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на «[PERSON]». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved