Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 08.11.2013 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з нею та фактично перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що позивач має наміри періодично виїжджати за межі України для оздоровлення дитини та відпочинку, необхідний дозвіл відповідача на виготовлення проїзних документів та на виїзд дитини за межі України, які відповідач надати відмовляється. Просить суд надати дозвіл [PERSON] або її офіційному представнику без нотаріального дозволу (згоди) батька [PERSON] на оформлення та виготовлення біометричного паспорта та усіх інших необхідних проїзних документів для виїзду або супроводу малолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до будь-якої країни світу, в тому числі Іспанії до досягнення дитиною 18 років. Надати дозвіл малолітній [PERSON], [INFO], на виїзд за межі України до будь-якої країни світу, в тому числі Іспанії з метою оздоровлення, відпочинку, всебічного розвитку (фізичного, духовного, морального) до досягнення дитиною 18 років без нотаріального дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON], у супроводі матері [PERSON], або уповноваженої нею особою. В ході судового розгляду справи представник позивача уточнив заявлені вимоги та просив надати дозвіл [PERSON] на тимчасовий виїзд малолітньої [PERSON], [INFO], за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] в наступні країни світу: Єгипет на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, Туреччина на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, Іспанія на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, АР Крим на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року. Дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України в наступні країни світу: Єгипет на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, Туреччина на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, Іспанія на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, АР Крим на період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заявлені позовні вимоги з врахуванням уточнень, просили їх задовольнити. Зазначили, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а поїздки за кордон будуть здійснюватися з метою оздоровлення та для відпочинку дитини. Надали згоду на ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню, так як заявлений в інтересах дитини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 р. №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 31.03.1995 р. №231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони за справою перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно актового запису про шлюб №578, від 08.08.2009 року, зробленого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 22.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №199, зробленого 08.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, яка проживає разом з матір'ю. Відповідач не надає позивачу нотаріально посвідчену згоду на виготовлення проїзних документів та виїзд малолітньої дитини. З довідки КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім..О.С.Лучанського» Дитяча поліклініка від 17.03.2016 року вбачається, що дитина - [PERSON] хворіє респіраторним захворюванням та потребує санаторно-курортного оздоровлення за кордоном. Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994, № 3857-XII, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду . Відповідно до статей 141,157 Сімейного кодексу України батько та мати рівні у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей, незалежно від перебування їх у шлюбі. Із аналізу вищенаведених норм випливає, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або за рішенням суду при відсутності згоди одного з батьків. Враховуючи, що дитина постійно проживає разом з матір'ю, відповідач проживає окремо, мати дитини піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, забезпечує дитину усім необхідним, суд вважає тимчасовий виїзд дитини разом з матір'ю за межі України з метою відпочинку, оздоровлення та розвитку є доцільним для дитини, а тому позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved