Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 23 жовтня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Проте, з квітня 2018 року подружні відносини між ними припинені, проживають вони окремо, при цьому дитина проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні, тому вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів у примусовому порядку. Вказала, що настільки їй відомо, відповідач аліменти нікому не платить, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Працевлаштований, має мінливий, регулярний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу. Вона наразі прийнята на роботу з випробувальним строком, контролером в ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Останній раз отримала дохід заробітну плату за іншим місцем роботи, за перший квартал 2020 року в сумі 1180 грн. 75 коп. Позивач у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява, в якій вона просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 жовтня 2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №113 (а.с.5). Від спільного життя у них [INFO] народилася дитина [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 6). Згідно з довідкою про склад сім`ї, дитина проживає разом з матір`ю (а.с. 7) Відповідач зареєстрований за іншою адресою (а.с.13). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, [PERSON] у першому кварталі 2020 року отримала дохід- заробітну плату в сумі 1180 грн. 75 коп. (а.с. 7). Відповідачем вказані обставини не оспорюються і не спростовані. Доказів про доходи відповідача суду не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved