Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення його сином [PERSON], [INFO], шести років. У судовому засіданні представник позивача, надав пояснення, підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. До канцелярії Вільнянського районного суду Запорізької області від Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшла довідка (від 15.09.2014) яка складена секретарем Бойчук С.В, про те, що на виконання ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області № 314/4867/14-ц від 04.08.2014 про відкриття провадження відеоконференція з відповідачем [PERSON] організована, але відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно (11.09.2014) та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З огляду на ксерокопії свідоцтва про народження, вбачається, у позивача та відповідача, народилася дитина [PERSON], 20.04.20011 року (а.с.4). Відповідно до виконавчого листа Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.10.2011 року справа №2-0805-1231/2011 з відповідача на мою користь призначено стягнення аліментів на моє утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, до досягнення нашим сином - [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи з 06.09.2011 року (а.с. 5). 20.04.2014 року припинилась сплата аліментів, оскільки дитині виповнилось три роки. 12.03.2014 року Вільнянською центральною районною комунальною лікарнею виданий Медичний висновок №507, яким [PERSON] [INFO] визнано дитиною-інвалідом, з терміном дійсності висновку до 12.01.2019 року (а.с.6). 12.03.2014 року Вільнянською центральною районною комунальною лікарнею [PERSON] видано Довідку №9 про потребу дитини-інваліда у домашньому догляді з терміном дійсності даної довідки до 12.04.2019 року (а.с. 7). Позивач не має моливості самостійно влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату, оскільки наша дитина-інвалід потребує домашнього догляду та єдиною особою, яка буде його доглядати є я, оскільки його батько не бере участі у його життєдіяльності. [PERSON] є інвалідом та регулярно проходить медичні обстеження, лікування та потребує медичного нагляду. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на моє утримання в зв'язку з доглядом за дитиною. Я не працюю, так як доглядаю за дитиною. Згідно 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності зі ст.ст.77,79 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів, надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить - матері, незалежно цієї обставини. Право на утримання дружини - матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача, стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, яка потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною шестирічного віку. Встановлений судом розмір аліментів на утримання дитини та дружини не перевищують максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника і відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» не повинні перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Судові витрати суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved