Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 26.07.2008 року вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають сина 2009 року народження. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, а також постійні конфлікти, що призводять до сварок та скандалів, через що сторони з 2012 року та на час звернення позивача до суду припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, на теперішній час будь-яких подружніх стосунків не підтримують, а їх спільна дитина - [PERSON], [INFO] - проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, та за такого, посилаючись на норми сімейного законодавства, просила суд задовольнити позов. 10.10.2014 року позивач звернулась до суду з заявою, відповідно до якої уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів, що вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісяця, до настання повноліття дитини, та просила суд розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не надав. За викладених обставин, приймаючи до уваги згоду позивача, суд, відповідно до положень ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 26.07.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 546. Від шлюбу сторони мають сина, яким є [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), який на час розгляду справи судом проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою дільниці №4 ЖКС «Чорноморський». Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем сторони з 2012 року проживають окремо та припинили будь-які притаманні подружжю відносини. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з викладеного, та враховуючи, що у суду відсутні достовірні відомості про доходи сторін, приймаючи до уваги пояснення позивача щодо її незайнятості через хворобливість дитини, що підтверджується відповідними медичними довідками та копіями квитанцій про придбання лікувальних засобів, щодо доходів відповідача, суд вважає за доцільне задовольнити позов в цій частині та стягнути відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на рівні 1032,00 грн., що відповідає розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років відповідно до ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація сплаченої за розгляд спору про розірвання шлюбу суми судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial