Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 травня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Подружні відносини між ними фактично припинилися і на даний час шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою суду від 8 квітня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведеням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що не проживає спільно з відповідачем з березня 2020 року, наміру поновлювати шлюбні стосунки не має. Наполягає на розірванні шлюбу та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Бажав зберегти сім`ю, але позивач не хоче примиритися, а тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право відновити своє дошлюбне прізвище. Від відшкодування на її користь судових витрат на оплату судового збору позивач відмовилася. На підставі наведеного та

Outcome: approved