Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований [PERSON] , але останній з 2017 року не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, і взагалі будинком він взагалі цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням, ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Відповідач в добровільному порядку припинити свою реєстрацію не бажає, що порушує її права на користування та розпорядження своїм майном. На підставі наведених підстав позивач змушена звертатися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів та просити визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31 травня 2021 року було ухвалено прийняти позовну заяву, відкрити провадження в справі та призначити до підготовчого судового засідання (а.с.20), а згідно ухвали суду від 20 вересня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до розгляду (а.с.38). У підготовче та судове засідання сторони не з`явилися. Позивач звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач ні в підготовче судове засідання, ні в судове не з`явився, повернувся конверт з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відзиву, заяв та клопотань до суду не надіслав. Тому у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] відзив не надіслав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 10 грудня 2020 року, Ющенко Л.В. приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1771 (а.с.4-7). Факт не проживання [PERSON] в спірному будинку підтверджується довідкою № 732, виданої 30 листопада 2020 року Дитятківською сільської ради Іванківського району Київської області; Актами від 22.07.2021 року про фактичне не проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] ; письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт не проживання в спірному будинку відповідача. Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач відсутній у житловому приміщенні позивача більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивача вимагати визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відповідно до вимог ст. 405 ЦК України. Таким чином, пред`явлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] , сплатила судовий збір, який просить не стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved