Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права на спадкування. Свої заявлені позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 квітня 2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі й на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем за законом другої черги позивач звернулася до приватного нотаріуса по питанню прийняття спадщини, проте враховуючи, що за життя рідний брат [PERSON] був одружений з [PERSON] та у них був спільний син [PERSON] , а також в померлого є син від першого шлюбу [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги за законом та не бажають добровільно змінити черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, при цьому, за життя позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала допомогу своєму брату, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, тому позивачем і подано до суду позов про надання їй як спадкоємцю другої черги за законом права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті рідного брата. Позивач та її представник адвокат Чередніченко О.М. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.Крім того, позивач [PERSON] пояснила, що з січня місяця 2017 року, коли відповідач [PERSON] дружина померлого, будучи обізнаною про тяжку форму хвороби свого чоловіка, залишила останнього і переїхала проживати в дім своїх батьків, забравши всі речі з квартири, з того часу брат проживав один і позивач почала опікуватися ним, доглядати, купувати речі, сплачувала комунальні послуги і повністю забезпечувала брата всіма необхідним для існування, підтримувала його у боротьбі з його тяжкою хворобою, а саме алкогольною залежністю та вживала всі можливі заходи для його лікування. Дізнавшись про кредит в банківській установі, вона погасила його. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги йому не надавала, не брала жодної участі в житті свого чоловіка, не надавала ні моральної ні матеріальної допомоги, так і в його лікуванні теж. Позивач бачила брата останній раз 16-17 квітня у батьківському домі, в якому ніхто не проживав по [ADDRESS] , і він був тверезим. Померлий за життя періодично приїздив до позивача до центру сімейної медицини, де його прокапували. Позивач неодноразово викликала швидку, щоб виводити його із стану запою, а після його смерті за власний рахунок провела поховання. Відповідач [PERSON] , її представник адвокат Денисенко С.В. та відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову. При цьому, відповідач [PERSON] пояснила, що дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим близько 20 років. Коли її мати захворіла та померла, відповідач переїхала до батьківської хати і стала проживати там, а чоловік постійно приходив до неї, при цьому, вона його попереджала про недопустимість його візитів в стані алкогольного сп`яніння. Покійний в період шлюбу систематично вживав алкогольні напої, але запоїв не було, були випадки що він дуже напивався, та з вулиці його забирала бригада швидкої. При цьому, додала, що і під час спільного проживання, так і після, різниці у вживанні ним алкоголю не побачила. За неділю до смерті був у дружини, разом обрізали виноград. Відповідач залишила свої ключі сусідці для того, щоб вона приглядувала як там її чоловік, бо відповідач часто ходити не мала можливості, оскільки працює за містом на елеваторі, бувало дзвонила сусідка і говорила що щось воняє. У березні місяці 2018 відповідач була у чоловіка та просила гроші і він дав 100 доларів. Чоловік жив сам, відповідач окремо, а сестра ходила бо їй потрібна була квартира. 24 травня 2014 року відповідач не знала про його звернення до клініки Довженка. До неї дзвонили сусіди і скаржились про п`янкі її чоловіка з друзями, але вона давала номер сестри. Були випадки коли зверталися до поліції з приводу п`янок в телефонному режимі. Чоловік приходив до відповідача кожні вихідні, за виключенням часу лікування. Коли помер, замки змінилися. Чоловіка бачила за неділю до смерті. Ключі були у позивачки також . Із сином [PERSON] спілкувались по телефону, у квартиру він не приїздив, так як поведінка покійного із за п`янок змінилася . Крім того, відповідач [PERSON] , син померлого в судовому засіданні пояснив, що його померлий батько періодично вживав спиртні напої, періодично зловживав, до дня смерті був в адекватному стані, хронічних захворювань не мав, неодноразово лікувався крапельницями в лікарні. Відповідач відвідував батька систематично, допомагав по господарству. На похоронах останнього не був, так як погано переносить такі події. Відповідач [PERSON] , син померлого від попереднього шлюбу, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, та пояснив, що з батьком часто спілкувався по телефону, разів 5-6 на рік приїжджав до нього, оскільки батько зловживав алкогольними напоями, останній йому говорив, що від нього всі відвернулися, їжу батькові носить його рідна сестра [PERSON] і допомагає останньому по господарству. Відвозили разом із тіткою батька на стаціонарне лікування власним автомобілем в лікарню с.Халявино для лікування від алкогольної залежності, забирали його звідти. Вважає, що його рідна тітка також заслуговує на частку в спадщині після батька. Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України). Зокрема, ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України). При цьому, згідно ст.1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року (справа № 713/1528/16-ц, провадження № 61-20208св18). При цьому, п. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2017 року. Батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 липня 1964 року. ЇЇ батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно копії Свідоцтва про укладення шлюбу від 26 вересня 1987 року серії [NUMBER] , 26 вересня 1987 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.11). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.54). Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 січня 2001 року, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.89). 23 січня 2001 року [PERSON] та [PERSON] одружилися. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с.88). [INFO] [PERSON] помер, про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 квітня 2018 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу за №30/2018. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися його дружина [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] та сестра [PERSON] (а.с.35, 48-68). При цьому, судом встановлено, що згідно довідки Прилуцької центральної міської лікарні від 16 серпня 2018 року за №01-15/551, за життя [PERSON] з 28 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з 16 червня 2015 року по 16 червня 2015 року, з 19 червня 2015 року по 22 червня 2015 року, з 19 липня 2015 року по 19 липня 2015 року, з 21 жовтня 2015 року по 22 жовтня 2015 року, з 27 лютого 2016 року по 28 лютого 2016 року, з 21 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 року, з 03 листопада 2017 року по 03 листопада 2017 року, знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному та анестезіологічному відділеннях з діагнозом: алкогольне сп`яніння (алкогольне сп`яніння важкого ступеню) (а.с.18-20). В період з 21 липня 2015 року по 13 серпня 2015 року та з 27 липня 2017 року по 11 серпня 2017 року лікувався в Комунальному лікувально-профілактичному закладі «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з діагнозом:психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (а.с.21). Крім того, згідно довідки Обласного комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцький наркологічний диспансер» від 22 серпня 2018 року за №681, [PERSON] знаходився на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 12 червня 2015 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Знятий з обліку в зв`язку зі смертю. 16 червня 2015 року доставлений УШД в приймальне відділення Прилуцької ЦМЛ в алкогольному сп`янінні; 19 червня 2015 року на прийом до лікаря -нарколога доставлений рідною сестрою [PERSON] , в запої більше двох тижнів, госпіталізований в реанімаційне відділення. 22 червня 2015 року на прийомі разом з сестрою після виписки з реанімаційного відділення ПЦМЛ, призначено амбулаторний курс лікування від алкогольної залежності. 20 липня 2015 року на прийомі сестра [PERSON] , надано направлення хворому на стаціонарне лікування в ЧПНЛ (Халявіно). З 21 липня 2015 року по 13 серпня 2015 року стаціонарне лікування в ЧПНЛ (Халявіно). 25 липня 2017 року - на прийомі сестра [PERSON] , дано направлення на лікування в ЧПНЛ (Халявіно). З 27 липня 2017 року по 11 серпня 2017 року стаціонарне лікування ЧПНЛ (Халявіно). 03 листопада 2017 року доставлений в приймальне відділення ПЦМЛ, лікарем наркологом призначено лікування (а.с.15). В періоди з 21 лютого 2017 року по 24 лютого 2017 року, з 17 липня 2017 року по 21 липня 2017 року, з 12 вересня 2017 року по 14 вересня 2017 року та з 06 листопада 2017 року по 10 листопада 2017 року [PERSON] звертався до Комунального некомерційного підприємства за амбулаторною допомогою, а саме амбулаторне лікування в умовах денного стаціонару з діагнозом: ІХС кардіосклероз атеросклеротичний, хронічний панкреатит, стація загострення. Виписки з амбулаторної карти видані сестрі [PERSON] (а.с.22-26). Крім того, згідно копій Епікризів Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні по [PERSON] , вбачається, що останній зловживав спиртними напоями протягом 2 років, вживає систематично, втрачено кількісний і якісний контроль. Прийнятий на лікування за направленням Прилуцької ЦРЛ в супроводі сестри. Як вбачається з копій накладних №3, №19 від 25 квітня 2018 року та від 24 квітня 2018 року, позивач здійснила поховання за власний кошт [PERSON] (а.с.30-34). Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , сусідка покійного, дала показання, що останнім часом приглядувала за квартирою покійного [PERSON] та повідомляла про те, що відбувається там та відразу телефонувала сестрі покійного у випадку необхідності надання допомоги [PERSON] Покійний останні років п`ять дуже зловживав алкогольними напоями, неодноразово ночував у під`їзді, як був п`яним то абсолютно неадекватний, бувало і справляв нужду в підїзді, переступали через останнього бувало й таке,переплутував інколи двері, інколи його рідні не пускали до квартири , були випадки що його забирала швидка. Лікуванням покійного займалася його сестра. За рік до смерті дружина покійного пішла з квартири проживати до своєї матері. Вона зверталася до відповідачки [PERSON] , проте на її звернення у наданні певної допомоги покійному, повідомила, щоб їй більше не телефонували, а повідомляли його сестру. Свідок вказує , що позивач [PERSON] і приходила, і приїжджала з лікарями , щоб покійного приводили до тями з безпорадного стану, і возила на лікування, приносила продукти харчування разів два на тиждень, убирала у квартирі. Свідок [PERSON] , товариш покійного, в судовому засіданні дав показання, що він знав покійного років 30, нечасто, але заходив до нього додому коли став жити один, бувало вживали разом спиртне, постіно із ним зідзвонювалися, той жив один, був в адекватному стані, не потребував стороннього догляду, коли став жити один часто до нього приходила рідна [PERSON] яка допомагала по господарству, вони були в нормальних дружніх відносинах. Останнім часом [PERSON] зловживав спиртними напоями, неодноразово його сестрата син відвозили на стаціонарне лікування в с. Халявино для лікування від алкогольної залежності.Знає, що померлий лежав у лікарні, але у зв`язку з чим свідок незнає. Також знає що померлий міняв замкі у квартирі, він хотів щоб тільки в нього були ключі. До дружини своєї інколи ходив, але вона до нього майже не ходила. Свідок [PERSON] , дружина свідка [PERSON] , в судовому засіданні дала показання, що її чоловік із покійним часто вживали разом спиртне, що її стало обурювати, бо у чоловіка був інфаркт, вона зверталася до дружини покійного з приводу п`янок її чоловіка з покійним, яка порадила звертатися з цими питаннями до його сестри, до якої свідок також дзвонила і говорила якось зарадити, що скільки це буде продовжуватись, то п`ють у них вдома то у покійного, бувало [PERSON] приходив і у п`ять годин ранку, стукав у двері. Знає, що родичі возили його у с.Халявино, щоб полікувати від алкогольної залежності . Свідок [PERSON] , сусідка відповідача [PERSON] , в судовому засіданні дала показання, що бачила покійного до смерті тижнів за один чи два у дружини, [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] в будинку своїх батьків, з часу хвороби її матері,покійний приходив до них, допомагав по господарству, разом копали город. Про його відносини з дружиною та іншими родичами нічого не знає. [PERSON] , кума померлого [PERSON] та відповідача [PERSON] , в судовому засіданні дала показання, що бачила покійного за декілька місяців до його смерті. Останні роки дуже зловживав спиртним , часто бачила його в місті в стані алкогольного сп`яніння. Знає, що із позивачкою сварилися з приводу п`янок, і свідку дружина покійного жалілася, що він п`є, внаслідок чого в сім`ї виникали постійні сварки, які були і в присутності свідка. Запої у покійного почалися після переїзду [PERSON] до матері та після смерті його матері. Свідку невідомо чи перебував покійний на обліку в наркодиспансері, але знає що останній двічі лікувався у психоневрологічній лікарні в Халявино. Свідок [PERSON] , лікар, в судовому засіданні дав показання, що знав померлого як свого пацієнта, останній мав проблеми зі здоров`ям, мав алкогольну залежність, на тлі чого мав психічні та поведінкові розлади, перебував на обліку, систематично лікувався від алкогольної залежності, вказав, якщо після ремісії така людина розпочинала п`янство , самостійно зупинитися уже не може, потрібна допомога лікарів. Стосовно лікування до свідка зверталася рідна сестра покійного, що брат не може вийти із запою, дружини та синів він ніколи не бачив. Якщо б сестра не зверталася за медичною допомогою, то у покійного міг бути набряк мозку, серцево-судинна недостатність і летальний випадок, вказав, що у такі періоди, покійний, з урахуванням його хвороби коли розпочинав п`янство , потребуав сторонньої допомоги, якщо немає рядом когось із рідних, щоб звернулися до лікарів, то може закінчуватися фатально. Свідок [PERSON] , заступник головного лікаря Прилуцької ЦМЛ, в судовому засіданні дав показання, що покійний був його однокласником та прислухався до його думки, свідок неодноразово переконував його про необхідність лікування від алкогольної залежності, який ще і мав серцево-судинне захворювання, його неодноразово привозили в тяжкому неадекватному стані до лікарні, бувало без тями, поміщали в реанімаційне відділення , проте він не критично ставився до свого стануздоров`я та не робив висновків. За ініціативою [PERSON] , разом з нею, відвозив покійного до психоневрологічної лікарні у с. Халявино. Покійний ображався на свою дружину, що остання йому не допомагала. Ініціатором всихлікувань була сестра [PERSON] , сам покійний давав телефон останньої щоб до неї зверталися з приводу будь яких питань. В лікарні під час лікувань бачив лише сестру яка приходила [PERSON] , жінки ж ні. Свідок [PERSON] , сусідка покійних батьків [PERSON] , в судовому засіданні дала показання, що знає, що у померлого була алкогольна залежність. Свідок приходила до матері покійногоінколи доглядати її, яка тяжко хворіла і померла в 2017 році, яка за життя говорила, що з Геною проблеми потрібно лікувати сина, і бачила, що [PERSON] був часто п`яний як приходив у батькіський дім, був голодним, дружину його бачила тільки на похованні матері та батька [PERSON] , вона не приходила до його батьків. Знає, що померлий лікувався від алкогольної залежності, доглядала за ним його сестра, кормила, обстірувала , конфліктів особливих міжними не було . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона протягом 2015-2017 років доглядала за матір`ю покійного, який мав алкогольну залежність, ще за життя матері часто приходив в будинок матері, ночував, казав, що нікуди іти, бо у власне помешкання його не пускала дружина, на що він жалівся аж до сліз, був завжди голодним. Приходила [PERSON] і готувала як для матері та брата, який часто був в неадекватному п`яномустані, сестра його не виганяла. Зазначає, що інколи був в такому неадекватному п`яному стані, що казала іти йому додому, але він вказував,щойого дружина непускає та вказала йти до матері.Дружину його взагалі не бачила, тільки на похованні матері [PERSON] Свідок [PERSON] , завідуюча амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, в судовому засіданні дала показання, що покійний [PERSON] страждав алкогольною залежністю та мав серцево-судинну хворобу, неодноразово були випадки, що серце хватало у покійного і його привозила сестра [PERSON] в амбулаторію на крапельниці, сестра ж і ліки купляла по виписаних нею рецептах. При цьому, як вбачається із заяви самої [PERSON] до Прилуцької місцевої прокуратури та Прилуцького відділу поліції, остання стверджувала, що останні роки з чоловіком проживала в складних умовах по тій причині, що він вживав спиртні напої, стояв на обліку в наркодиспансері, квартира однокімнатна, він вживав алкоголь на очах у неповнолітньої дитини, а в стані сп`яніння не контролював себе, навіть ходив в туалет у постіль в якій спав. Були постійні скандали, умови проживання були просто нестерпні. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оскільки судом встановлено, що позивач протягом тривалого часу опікувалася рідним братом [PERSON] , матеріально забезпечувала його, а саме прибирала в приміщенні, готувала їжу; при цьому, спадкодавець перебував в безпорадному стані через тяжку хворобу, а саме, страждаючи на алкогольну залежність, мав психічні та поведінкові розлади, з приводу чого перебував на обліку в медичних закладах, систематично в тяжкому стані в супроводі сестри доставлявся до медичних закладів за допомогою, неодноразово перебував в реанімаційному відділенні з приводу зловживання алкоголем, тобто постійно потребував сторонньої допомоги з приводу своєї хвороби, і відсутність такої могло б призвести до фатальних наслідків, яку і надавала його рідна сестра, тому позовні вимоги щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, підлягають задоволенню в повному обсязі, надавши [PERSON] спадкоємцю другої черги за законом право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч.1,2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Зокрема, у відповідності до ч.1,2,3,4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.1,2,3,4ст.137 ЦПК України). За таких обставин, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку витрат на правничу допомогу адвоката (опису наданих послуг), Договорів про надання правничої допомоги від 02 серпня 2018 року та №23/01/19 від 23 січня 2019 року, квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 15 серпня 2019 року, протоколу погодження договірної ціни за надання послуг та розрахункової квитанції серії ББАВ №250626, судом встановлено, що дані витрати є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом; а також ціною позову, тобто мають компенсуватися в силу ст.137 ЦПК України, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу в розмірі 7600 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, та підлягають стягненню з кожного з відповідачів порівну, тобто по 2533 грн. 33 коп. Щодо розподілу судового збору між сторонами суд враховує, що згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому з відповідачів підлягає стягненню з кожного з відповідачів порівну, тобто по 234 грн. 93 коп.

Outcome: approved