Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 06.11.2004 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 714. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок Анастасію, [INFO], та Анну, [INFO], які проживають разом з нею. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2018 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні 08.10.2018 року відповідач позовні вимоги не визнав і зазначив, що їх сімя може бути збережена, оскільки вони тривалий час перебувають у шлюбних відносинах, мають двох неповнолітніх дітей, тому просив надати строк для примирення. Ухвалою суду від 08.10.2018 року провадження у цій справі зупинено, сторонам надано строк для примирення до 21.12.2018 року, після чого провадження у справі було поновлено. Суд, зясувавши всі обставини у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.11.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 714 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок Анастасію, [INFO], та Анну, [INFO] (а.с. 6, 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2018 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає, неповнолітні доньки сторін Анастасія, [INFO], та Анна, [INFO], після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилися проживати з матірю, [PERSON] Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що їх сімя розпалася остаточно. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved