Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 16 січня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Зазначає, що їхнє спільне подружнє життя не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртним та знаходиться на її утриманні, 26.06.2020 року вчинив відносно неї та її сина домашнє насильство, неодноразово перевіряв її особисті речі, забороняє відвідувати та зустрічатись з друзями без його присутності, в них відсутні спільні інтереси та взаємопорозуміння, вони мають різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому вона прийшла до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 16 січня 2010 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №21 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 08.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, копію ухвали від 08.09.2020 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 26.09.2020 року, про що свідчить його підпис в повідомленні. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Із ч.1 ст.110 СК України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. - 2 - Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 січня 2010 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртним та знаходиться на її утриманні, 26.06.2020 року вчинив відносно неї та її сина домашнє насильство, неодноразово перевіряв її особисті речі, забороняє відвідувати та зустрічатись з друзями без його присутності, в них відсутні спільні інтереси та взаємопорозуміння, вони мають різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому вона прийшла до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Беручи до уваги викладене, те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч.2 ст.115 СК України).

Outcome: approved