Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що шлюб між ними зареєстровано 06.06.2014 року у виконкомі Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області. Мають спільну дитигну [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось, внаслідок того, що кожен має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Через постійні сварки і суперечки, спільне життя стало неможливим і нестерпним. Шлюбні відносини фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сімї позивачка вважає неможливим, вона твердо бажає розірвати шлюб, про що і просить суд. Крім того, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. У звязку з наведеним, позивач просить позов задовольнити: шлюб розірвати, дитину залишити з нею, судові витрати стягнути з відповідачае. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось. У лютому цього року її з дитиною фактично вигнали на вулицю чоловік з його батьком. Вона вимушена була поїхати жити в м. Київ, де знімає квартиру. Будучи у відпустці по догляду за дитиною, вимушена працевлаштуватись, щоб оплачувати квартиру, утримувати і себе, і дитину. З м. Керч приїхала її мати, щоб допомагати. Від відповідача жодної допомоги немає. Він має іншу жінку. Вона категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином у підготовчому судовому засіданні. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Суд,\~вислухавши позивачку, яка наполягає на розірванні шлюбу, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. Шлюб між сторонами зареєстровано 06.06.2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 164383. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 304940. Згідно із\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до вимог ч.4 ст. 56 СК України «примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Як встановлено у сумовому засіданні, сторони по справі не примирилися, відповідач відзиву на позов не подав, проте, у підготовчому судовому засіданні позову не визнав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що відповідач має іншу жінку, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2018 року, тому суд приходить до висновку, що зберегти сімю неможливо і\~вважає за необхідне шлюб розірвати: сторони мають достатній вік для того, щоб визначитися зі своєю позицією щодо можливості збереження їх шлюбу. Позивачка подала позов про розлучення 08.02.2018 року і з того часу у жодному із судових засідань не змінила свою позицію щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що дитина має бути залишена проживати з матірю, оскільки дівчинці лише 2 повних роки, і вона не може , в її ж найвищих інтересах бути розлучена з матірю. Це відповідає нормам, закріпленим у Конвенції ОНН «Про права дитини». Судові витрати, відповідно до\~ст. 142 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved