Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав. [PERSON] посилалася на те, що є бабусею неповнолітньої [PERSON], [INFO]. ЇЇ донька [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.09.2011 року шлюб між ними було розірвано. Від подружнього життя у них є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Зазначила, що на даний час її онука проживає разом із нею, оскільки її мати перебуває за кордоном у м.Мілан, Італійської Республіки. Позивач піклується про здоровя онуки, її фізичний та духовний розвиток. [PERSON] не виявив бажання забрати свою доньку у бабусі, не займається її вихованням та не приймає участі в її матеріальному забезпеченні, не цікавиться життям неповнолітньої. Жодних перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив, він фактично самоусунувся від виховання та утримання дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, у звязку з неможливістю зясування причин відсутності батька не визначено позицію з окреслення питання доцільності чи не доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON]. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідачем [PERSON] відзиву на позов подано не було. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, 14.09.2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с.11). Від шлюбу у них є одна дитина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с. 7). Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із бабусею, зазначену обставину відповідач не заперечував, а тому суд на підставі ст.60 ЦПК України визнає її такою, що не підлягає доказуванню . Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За змістом ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як було встановлено судом, неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із бабусею [PERSON] (а.с.9). Дівчинка навчається у 7-Б класі ЗОШ №16, навчання та вихованням [PERSON] займається її бабуся [PERSON] Батько дитини до школи не зявляється та не цікавиться шкільним життям дівчинки (а.с.18). Таким чином,\~батько дитини\~її життям\~та здоровям\~не цікавиться,\~не займається\~її вихованням\~та не\~надає матеріальної\~допомоги на\~її утримання,\~фактично самоусунувся\~від виконання\~своїх батьківських\~обовязків.Жодних перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив, він фактично самоусунувся від виховання та утримання дитини. У відповідності до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Із досліджених письмових доказів, встановлено, що [PERSON] вихованням своєї дитини не займається, її здоровям та життям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Крім того, суд враховує положення статті 2 Конвенції Організація Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної [PERSON] РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» де передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об'єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved