Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір №2 від 13.04.2013 р., укладений між нею та [PERSON] про передання у власність товару та виконання робіт, стягнути з відповідача на її користь сплачені нею грошові кошти в розмірі 161 000 грн., витрати, пов'язані з проведення експертизи в розмірі 5 000 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 13.04.2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір №2 про виготовлення бесідок, відповідно до умов якого відповідач передає у власність позивачу та монтує конструкції, а позивач свою чергу зобов'язується здійснити оплату та прийняти товар (конструкцію). Загальна сума договору становить 161 000 грн. На виконання умов договору, позивачем 13.04.2013 року було сплачено відповідачу суму попередньої оплати у розмірі 50% від суми договору, що становить 80 500 грн., а 31.05.2013 р., 22.06.2013 р. та 27.06.2013 року здійснено повний розрахунок відповідно до умов договору, а загалом 161 000 грн. Відповідачем, в свою чергу, було змонтовано бесідку з порушенням вимог якості, передбаченим для конструкції такого типу, що підтверджується висновком експертного дослідження №1-01/2014 р., з якого вбачається, що усі елементи конструкції, встановлених позивачем, не відповідають належним вимогам якості, мають істотні недоліки і їх усунення не можливо без повного демонтажу конструкцій. Позивач зверталася до відповідача з вимогою про демонтаж проданих їй відповідачем конструкцій, які останнім були залишені без відповіді. Також позивач зазначила, що у зв'язку із неправомірними діями відповідача, які виявилися у порушенні відповідачем вимог договору та норм діючого законодавства, установлення конструкцій, які неможливо використовувати, та яке позбавило її покращення своїх побутових умов їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 10 000 грн. На підставі наведеного позивач вимушена звернутися до суду з позовом, за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що здійснена ним конструкція відповідає всім належним вимогам якості та не має ніяких істотних недоліків, які б могли вплинути на її використання, в зв'язку із чим просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. В судовому засіданні встановлено, що 13.04.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №2 про виготовлення бесідок, відповідно до умов якого відповідач передає у власність позивачу та монтує конструкції, а позивач свою чергу зобов'язується здійснити оплату та прийняти товар (конструкцію). Загальна сума договору становить 161 000 грн. (а.с. 4-6) Відповідно до креслень до договору, бесідки становлять з себе та повинні використовуватися одна як альтанка, інша - як літня кухня. Установка бесідок здійснювалась на території дачного будинку позивача за адресою: [ADDRESS], з метою подальшого їх використання для задоволення побутових потреб сім'ї. На виконання умов договору, позивачем 13.04.2013 року було сплачено відповідачу суму попередньої оплати у розмірі 50% від суми договору, що становить 80 500 грн. В подальшому позивачем 31.05.2013 р., 22.06.2013 р. та 27.06.2013 року здійснено повний розрахунок відповідно до умов договору, а загалом 161 000 грн., про що свідчить відмітка відповідача з підписом на договорі (а.с. 5-6). Відповідачем, в свою чергу, було змонтовано бесідку з порушенням вимог якості, передбаченим для конструкції такого типу, що підтверджується висновком експертного дослідження №1-01/2014 р., з якого вбачається, що усі елементи конструкції, встановлених позивачем, не відповідають належним вимогам якості, мають істотні недоліки і їх усунення не можливо без повного демонтажу конструкцій. Позивач зверталася до відповідача з вимогою про демонтаж проданих їй відповідачем конструкцій, які останнім були залишені без відповіді. В судовому засіданні відповідач пояснив, що може здійснити ремонт побудованих приміщень, але коштів для повернення суми позову в нього немає. Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'зання є правовідношення, у яких одна сторона (боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання. Нормою ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1209, 1210 ЦК України продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Шкода, завдана внаслідок недоліків товарів, завдана внаслідок ненадання повної чи достовірної інформації щодо властивостей і правил користування товаром підлягає відшкодуванню, за вибором потерпілого, продавцем або виготовлювачем товару. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник , виконавець ) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено вимоги договору №2 від 13.04.2013 р. та діючого законодавства щодо вимог якості товару, виявлено істотні недоліки, які виникли з вини продавця та які роблять неможливим використання конструкцій відповідно до їх цільового призначення, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами коштів та затримки часу. Позивач за договором виконала свої зобов'язання в повному обсязі та здійснила 100% оплату товару, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині розірвання договору та стягнення коштів підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно підлягають частковому задоволенню вимоги позивача стосовно відшкодування на її користь моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, виходячи з наступного . У відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана громадянину неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка заподіяла шкоду . Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної ( немайнової шкоди ) від 31.03.1995 року № 4 із наступною змінами» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ , заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб . Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. Таким чином відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав . В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі відчув негативні емоції, моральні переживання та дискомфорт, внаслідок невиконання відповідачем умов договору. Була вимушена втрачати особистий та робочий час для вирішення питань, пов'язаних із захистом своїх прав, що порушило її звичний спосіб життя . З урахуванням викладеного, суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору, з його вини, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем по справі .Однак позивачем не доведено розмір спричиненої їй моральної шкоди саме в розмірі 10 000 грн. тому суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування їй моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5 000 ,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial