Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, з урахуванням уточненої позовної заяви просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Личаківського районного суду м.Львова від 24.10.2019 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та на утримання якого з відповідача стягуються аліменти на підставі судового наказу, виданого Личаківським районним судом м.Львова 24.10.2019, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, вказаних коштів вистачає тільки на часткове покриття витрат на утримання дитини, оскільки такі постійно ростуть та складають в середньому 10947 грн. 09 коп. щомісяця, з яких 4000 грн. витрати на харчування, особисті засоби гігієни, 3410 грн. - на одяг та взуття, 1807 грн. 06 коп. - на школу, 1200 грн. - на різні гуртки, 350 грн. - на оздоровлення та відпочинок, 180 грн. - на лікування, в той час як матеріальне становище позивача суттєво погіршилось. Так, позивач звільнилася з посади помічника вихователя в початковій школі «Дзвіночок», де отримувала заробітну плату в розмірі 5773 грн. 39 коп., оскільки син боїться залишатися сам вдома, а також у зв`язку з обґрунтованими побоювання, що [PERSON] (мати відповідача) може змінити замки в квартиру, на даний час позивач зареєстрована як безробітна у Львівському міському центрі зайнятості. Крім цього, позивач самостійно придбала дитині самокат вартістю 1850 грн., ролики - 1250 грн., а також витратила на свята сина 10000 грн. Заочним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 28.01.2021 позов задоволено, однак ухвалою від 05.05.2021 задоволено заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення; заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.07.2021. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначили, що син сторін має хронічні захворювання, у зв`язку з чим потребує спеціального харчування, морського повітря. Вони з сином дійсно проживали у квартирі разом з матір`ю відповідача, однак остання переїхала до свого чоловіка та звернулася у комунальні служби з проханням відключити світло, газ. Разом з тим частину комунальних послуг позивач оплачувала самостійно. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 19.07.2021. Зазначив, що квартира, у якій проживає позивач з сином належить на праві власності у тому числі і відповідачу та саме останній, а не позивач, несе витрати на оплату комунальних послуг, передаючи кошти матері. У 2017 році у зв`язку з великими боргами перед банківськими установами, які відповідач повертає і по сьогодні, останній був змушений виїхати за кордон на заробітки та пересилав звідти позивачу кошти на утримання сина і оплату комунальних послуг, а також погашення заборгованості перед банками, однак, приїхавши у 2019 році в Україну, дізнався, що жодної заборгованості позивач не погашала, а кошти витратила на її власні потреби. Відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати сина, однак враховуючи рівність такого обох батьків, беручи до уваги те, що позивачем не представлено доказів необхідності збільшення розміру аліментів, а також враховуючи відсутність у відповідача постійного доходу, погіршення його матеріального становища з початком епідемії, необхідність матеріально допомагати своїй матері, яка є інвалідом ІІІ групи та перехворіла у 2013 році онкологічним захворюванням та постійно потребує медикаментозного лікування, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 24.10.2019 Личаківським районним судом м.Львова видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що матеріальний стан позивача змінився, так як з 17.07.2020 вона зареєстрована як безробітна в Львівському міському центрі зайнятості, витрати на утримання дитини зросли у зв`язку з навчанням сина у 5-А класі ліцею №6 Львівської міської ради, що підтверджується копією довідки №22 від 03.09.2020, тому беручи до уваги потреби дитини, те, що розмір аліментів, який сплачується відповідачем на користь позивача на утримання спільного сина є мінімальним та не забезпечує його належного утримання, разом з тим враховуючи те, що позивач з сином проживають у квартирі, яка на праві часткової власності належить, зокрема відповідачу, останній працює за кордоном, змушений допомагати також своїй матері, яка за станом здоров`я потребує допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, тому розмір аліментів, що підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] слід збільшити до 3000 грн. щомісячно, починаючи не з дня ухвалення рішення, а з дня набрання ним законної сили, оскільки як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.23 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що відповідач не має стабільного доходу, а його доходи у зв`язку з епідемією знизились, оскільки всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не представлено. Також, суд вважає необґрунтованою, заявлену позивачем, вимогу про збільшення розміру аліментів до 5000 грн. щомісячно, так як витрати на утримання сина становлять більше 10000 грн. на місяць, що включає витрати на харчування, особисті засоби гігієни, одяг та взуття, школу, різні гуртки, оздоровлення та відпочинок, а також лікування, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами. В той же час, відповідно до ст.185 СК України позивач не позбавлена можливості звернутися до суду із вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial