Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовувала тим, що 07.10.2013 року розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від даного шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.09.2013 року, з 03.07.2013 року з відповідача стягувались аліменти на утримання сина у розмірі 450 грн., щомісячно до його повноліття. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.10.2017 року змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.09.2013 року, із 450 грн. на 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що на даний час син проживає разом із нею. [PERSON] навчається у дитячому садочку, за який потрібно сплачувати кошти. У зв'язку з хворобою дитини, вона змушена їздити на консультації та лікування до лікаря невропатолога, які потребують постійних витрат. Аліментів, які сплачує відповідач не вистачає на лікування сина та придбання необхідних речей для навчання у дитячому садочку. З 10 серпня 2012 року та донедавна вона ніде не працює так як перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за сином до досягнення ним шести років на підставі заключень ЛКК, а тому просить стягнути з відповідача в користь позивачки половину понесених нею додаткових витрат на дитину в розмірі 3507 грн. 45 коп. В судове засідання позивач не з'явилась подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі , не заперечила проти розгляду справ у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом подання на веб-сайт суду оголошення про виклик відповідача. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення додаткових витрат на утримання дитини в користь того з батьків, з ким вона проживає. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської област від 07.10.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] після розірвання шлюбу залишено дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.09.2013 року, з 03.07.2013 року з відповідача стягувались аліменти на утримання сина у розмірі 450 грн., щомісячно до його повноліття. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.10.2017 року змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.09.2013 року, із 450 грн. на. 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 02.08.2018 року, [PERSON] має захворювання, яке потребує лікування. Довідкою від 15.01.2018 року № 5 підтверджується, що [PERSON], [INFO], відвідує інклюзивну групу в ДНЗ №7 «Волиняночка». Позивачем понесені витрати на утримання сина, що підтверджується чеками наявними у матеріалах справи. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, обов'язок щодо утримання дитини покладається як на батька так і на матір дитини, а тому з відповідача слід стягнути одноразово додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 3507 грн. 45 коп. З огляду на викладене, суд приходить до виснову, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача, ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області, звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 141,180,182,185 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved