Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вимоги якого змінивши під час розгляду справи, просить стягнути з [PERSON] 67964 грн. 36 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 940 грн. за проведення експертних досліджень, вартість послуг евакуатора - 620 грн. та судові витрати в сумі 934 грн. 84 коп. Свої вимоги обгрунтувала тим, що [PERSON], 12 липня 2014 року о 23 годині 00 хвилин на автошляху Знам'янка - Луганськ - Ізварине, керуючи автомобілем ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечного інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Fiat Scudo», державний номерний знак [NUMBER], який є її власністю. Під час зіткнення вказаним автомобілем керував її чоловік [PERSON] Постановою Знам'янського міськрайонного суду Кіровогрдської області від 5 серпня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо - транспортної пригоди (далі ДТП). Після ДТП вона особисто по телефону повідомила ПАТ СК «Країна» про настання страхового випадку. Проте, страховою компанією її автомобіль оглянутий не був, питання про відшкодування нанесених їй збитків не вирішено. У зв'язку з чим, для визначенням вартості матеріального збитку, нанесеного автомобілю «Fiat Scudo», державний номерний знак [NUMBER] вона звернулася до незалежного оцінювача. Відповідно до складеного 15 липня 2014 року звіту №065 - 14, вартість завданого їй матеріального збитку станом на 12 липня 2014 року становила 67964 грн. 36 коп. За надані експертом послуги вона сплатила 940 грн. Також вона сплатила 620 грн. за евакуатор, яким доставили автомобіль з місця ДТП. Транспортний засіб, яким керував [PERSON] було застраховано в ПАТ СК «Країна». Відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума за шкоду заподіяну майну потерпілій особі складає 50000 грн., розмір франшизи 510 грн. Оскільки ліміт відповідальності страхової компанії не покриває суми шкоди, що заподіяна її майну, просить залишок суми цієї шкоди стягнути з винуватця ДТП, як і понесені витрати за проведення експертного дослідження та евакуатор. Вказала, що крім матеріальних збитків їй завдано і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які вона зазнала у зв'язку з пошкодженням належного їй на праві власності транспортного засобу. До того ж, вона та її сім'я позбавлені можливості вести свій звичайний спосіб життя та вимушені докладати значних зусиль для його організації, оскільки транспортний засіб був єдиним засобом їх пересування, так як працюють вони за межами свого місця проживання. Заподіяну моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що 24 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ СК «Країна» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/742625, внаслідок чого забезпеченим транспортним засобом став ВАЗ-2121, державний номерний знак [NUMBER]. З повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернулася потерпіла особа [PERSON] 4 вересня 2014 року. При цьому [PERSON], [PERSON], ні в усному, ні в письмовому порядку не повідомили ПАТ СК «Країна» про ДТП. Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, відповідно до чинного законодавства завдану [PERSON] шкоду повинен відшкодовувати виключно завдавач шкоди [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вважає завищеними суми моральної та матеріальної шкоди. Пояснив, що автомобіль ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] належить його дружині [PERSON] Страхувальником за полісом обов'язкової цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, об'єктом якого є вказаний транспортний засіб, являється його син [PERSON] Особисто він керує транспортним засобом на підставі водійського посвідчення та оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які передані йому дружиною. До ПАТ СК «Країна» він та члени його сім'ї не зверталися. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, інші докази, встановив наступне. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON], 12 липня 2014 року о 23 годині 00 хвилин на автошляху Знам'янка - Луганськ - Ізварине керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечного інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Fiat Scudo» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди і пошкодженні автомобіля «Fiat Scudo» державний номерний знак [NUMBER], доведена постановою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 5 серпня 2014 року (а.с. 6), відповідно до якої його визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Постанова не оскаржувалася і набрала законної сили. Зазначена постанова від 12 липня 2014 року є преюдиціальною для суду, який розглядає справу. Це випливає з положення ч.4 ст. 61 ЦПК України, яка вказує, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Fiat Scudo», державний номерний знак [NUMBER], належить [PERSON] (а.с. 14). Внаслідок ДТП автомобіль «Fiat Scudo», державний номерний знак [NUMBER], було пошкоджено, а його власнику [PERSON] завдана майнова шкода, характер якої та обсяг підтверджується звітом ФОП [PERSON] № АС/742625 про експертну оцінку автомобіля від 15 липня 2014 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Scudo», державний номерний знак [NUMBER], складає 106293 грн. 24 коп., а вартість матеріального збитку завданого його власнику на момент пошкодження складає 57964 грн. 36 коп. (а.с. 17-37). Поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/742625 свідчить про те, що 24 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ СК «Країна» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії до 23 вересня 2014 року, забезпечений транспортний засіб - «Fiat Scudo», державний номерний знак [NUMBER]. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність особи відповідальність якої застрахована за цим полісом. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складає 50000 грн., розмір франшизи 510 грн. (а.с. 13). Вартість матеріального збитку завданого позивачу вказаним полісом в повному обсязі не покривається. Наявні в матеріалах справи заява від 28 серпня 2014 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення свідчать про те, що [PERSON] повідомляла ПАТ СК «Країна» про настання дорожньо-транспортної пригоди та просила відшкодувати їй вартість завданого збитку у зв'язку з настанням страхового випадку (а.с. 11, 12). Відповідно до акту прийому - передачі виконаних робіт від 15 липня 2014 року вартість робіт оцінювача, експерта - автотоварознавця, пов'язаних з визначенням вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку, складає 940 грн. (а.с. 9). З квитанції до прибуткового касового ордеру від 12 липня 2014 року та акта виконаних робіт №2410 вбачається, що за послуги евакуатора позивач сплатила 620 грн. (а.с.10). Транспортний засіб ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 78). Правомірність керування [PERSON] транспортним засобом не оспорюється сторонами. Доводи представника позивача щодо неповідомлення ПАТ СК «Країна» страхувальником [PERSON] та відповідачем [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду (настання страхового випадку) в судовому засіданні не спростовані, до того ж не заперечуються сторонами. Свідок [PERSON] пояснив, що відразу ж після ДТП він та позивачем в телефонному режимі повідомляли ПАТ СК «Країна» про настання страхового випадку. Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п.п.33.1.1, 33.1.4 п.33.1 ст.33 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з положеннями ч.1 ст.990, п. 5 ч.1 ст.991 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Сраховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Законом України «Про страхування», який регулює відносини у сфері страхування (крім державного соціального страхування, як зазачено в преамбулі Закону) визначено, що обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування покладається на страхувальника (п.5 ст. 21 Закону). Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків (пунктом 5 ч.1 ст. 26 Закону). Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи з системного аналізу змісту вищенаведених норм законодавства, невиконання застрахованою особою зобов'язання повідомити у встановлений Законом строк і спосіб страховика про ДТП, позбавляє її права на відшкодування шкоди за її винні дії на підставі Закону, а отже відповідальність у повному обсязі покладається на завдавача шкоди. Оскільки ні страхувальник забезпеченого траснпортного засобу, ні водій не повідомили страхову компанію про настання страхового випадку, відповідач [PERSON] позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком, а тому з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду в сумі, яка пред'явлена до нього в рамках даного позову. Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушення її прав, яка полягає: фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. В судовому засіданні встановлено, що в результаті ДТП, яка сталося з вини відповідача [PERSON], належний позивачу транспортний засіб отримав механі пошкодження, у зв'язку з чим [PERSON] зазнала душевних страждань та вимушена була змінити свій звичайний уклад життя. Отже, завдання позивачеві моральної шкоди є очевидним. Таким чином, з урахуванням ступеня вини відповідача, принципу розумності та справедливості, суд вважає за доцільне позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 5000 грн. на відшкодування позивачу моральної шкоди задовольнити частково, визначивши моральну шкоду в розмірі 500 грн. Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] у частині відшкодування понесених нею витрат на проведення експертної оцінки та на послуги евакуатора. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом.

Outcome: partial