Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить суд виділити в натурі частки в праві спільної сумісної власності, про визначення часток у спільній, частковій, сумісній власності та визнання права власності в окрему адресу та визнати право власності на виділену частку в цілому, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору Управління головного архітектору міста Дніпродзержинської міської ради, реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Управління Держкомзему у м. Дніпродзержинську. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.1987 року, виданого старшим державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, Федоріною З.Г., належить 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS]. Крім позивачки, співвласниками вищевказаного нерухомого майна є відповідачі: [PERSON], якій належить 7/25 частки житлового будинку [ADDRESS] та [PERSON], якій належить 8/25 частки житлового будинку [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що у позивача та відповідача не зважаючи на те, що будинок перебуває у частковій спільній власності, у сторін вже давно укладений порядок користування кожним з них своєю часткою не перешкоджаючи в користуванні іншим співвласникам. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачами права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], визначили за домовленістю сторін, так позивач, [PERSON], користуюсь нерухомим майном, яке входить до складу житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську та складається з: квартира 3 в будинку А-1, з приміщень: 3-1 коридор, площею 8,9 кв.м., 3-2 кімната, площею 21,1 кв.м., 3-3 кімната, площею 5,3 кв.м., 3-4 кухня, площею 6,0 кв.м., 3-5 кімната, площею 15,4 кв.м., 3- III коридор, 3-ІУ, площею 3,3 кв.м., уборна, площею 0,8 кв.м.; а-1 нежитлова прибудова, В-1 гараж, № 3 водопровід, Е-1 сарай, Ж-1 підвал, № 15 хвіртка, № 16 підпірна стіна, частина забору № 5. В той же час, співвласники [PERSON] та [PERSON], не використовують зазначене нерухоме майно, а користуються іншим нерухомим майном, яке входить до складу житлового будинку [ADDRESS] м. Дніпродзержинськ. Більш того, кожна з частин житлового будинку, якими користуються кожний з співвласників, відділена забором, що відображається в технічному паспорті виготовленим ОКП «Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2002 року. Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності, зокрема, тому вона звернулась до суду з цим позовом та просить задовольнити її вимоги у повному обсязі. Позивач в судове засідання з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, судова повістка - виклик направлена відповідачам на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідачів неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Судом встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачці, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.1987 року, виданого старшим державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, Федоріною З.Г., належить 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS]. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, крім позивачки, співвласниками вищевказаного нерухомого майна є відповідачі: [PERSON], якій належить 7/25 частки житлового будинку [ADDRESS] та [PERSON], якій належить 8/25 частки житлового будинку [ADDRESS]. Як вбачається з технічного паспорту порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], визначили за домовленістю сторін, так позивач, [PERSON], користуюсь нерухомим майном, яке входить до складу житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську та складається з: квартира 3 в будинку А-1, з приміщень: 3-1 коридор, площею 8,9 кв.м., 3-2 кімната, площею 21,1 кв.м., 3-3 кімната, площею 5,3 кв.м., 3-4 кухня, площею 6,0 кв.м., 3-5 кімната, площею 15,4 кв.м., 3- III коридор, 3-ІУ, площею 3,3 кв.м., уборна, площею 0,8 кв.м.; а-1 нежитлова прибудова, В-1 гараж, № 3 водопровід, Е-1 сарай, Ж-1 підвал, № 15 хвіртка, № 16 підпірна стіна, частина забору № 5. В той же час, співвласники [PERSON] та [PERSON], не використовують зазначене нерухоме майно, а користуються іншим нерухомим майном, яке входить до складу житлового будинку [ADDRESS] м. Дніпродзержинськ. Більш того, кожна з частин житлового будинку, якими користуються кожний з співвласників, відділена забором, що відображається в технічному паспорті виготовленим ОКП «Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2002 року. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з технічним висновком, зробленим Державним підприємством «Проектний інститут Дніпродзержинськцивільпроект», було розглянуто питання можливості виділення частки домоволодіння, належного позивачці на праві власності від загального домоволодіння, в окреме домоволодіння, з присвоєнням самостійної поштової адреси. За результатами розгляду виданий технічний висновок, згідно якого встановлено, що можлива автономна експлуатація кожної майнової частки житлового будинку [ADDRESS] та придатне для подальшої безпеки експлуатації в автономному режимі з присвоєнням окремої адреси кожній майновій частці. Отже, житловий будинок [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську може бути поділений таким чином, що позивачу та відповідачу буде виділено у власність відокремлену частину житлового будинку, яка відповідає розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності, яким позивач та відповідач фактично і користується. Крім того, з метою дотримання усіх вимог цивільного законодавства України, щодо виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності, позивач, [PERSON] звернулась до міського голови м. Дніпродзержинська з проханням визначення їй окремої поштової адреси, яка необхідна для окремого нерухомого майна, однак, до подачі позовної заяви до суду позивач не отримала рішення щодо визначення окремої поштової адреси об'єкту нерухомого майна, а саме 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS] м. Дніпродзержинськ, тому вимушена звернутися до суду. Судом також встановлено, що позивач, при здійсненні добудування, користувався належним його правом, що передбачено ст. 317 ЦК України, а саме власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а також ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинку, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, про що відповідач не заперечує. Згідно з ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно зі ст. 376 ЦК України, право власності на самочинну забудову може бути визнано за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці за умовами надання земельної ділянці у встановленому законом порядку. Відповідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»при вирішенні спорів про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Враховуючи наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved