Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 29 в будинку № 36 по вул. Заводська у м. Павлограді, Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Другим співвласником є її син [PERSON] В період з 05.11.2010 року по 26.02.2014 року її син перебував у шлюбі з [PERSON], яка зі згоди позивача була зареєстрована у спірній квартирі. Однак фактично син та його дружина проживали за іншою адресою. 26.02.2014 року шлюб між [PERSON] та її сином було розірвано з того часу відповідач переїхала з помешкання яке вони спільно винаймали, до іншого невідомого місця проживання, однак з реєстрації в квартирі [ADDRESS] вона не знялася. Відповідач в квартирі більше одного року в квартирі не мешкає, не вносить плату за комунальні послуги, у квартирі відсутні її особисті речі. Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача як власника житла, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу та її сину [PERSON] по 1/2 частині кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим відділом по обліку та розподілу житлової площі та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13,14). Відповідно до довідки виданої Головою правління ОСББ «Заводська, 36» [PERSON] від 21 вересня 2016 року, за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 36/29 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], остання з 2010 року по теперішній час в квартирі не мешкає. (а.с. 15). Згідно із ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи рішення по суті, суд враховує, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає шість років, інтересу до житла не виявляє, витрати по утриманню житла не несе, її особистих речей у квартирі немає. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала суду заяву де просила покласти судові витрати на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved