Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у квітні 2020 року на її адресу надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. у якому були документи з яких їй стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на підставі виконавчого напису № 192, вчиненого 11.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. з заявою про стягнення з неї 10055,80 гривень. У зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження, в якому накладено арешт на належні їй кошти на загальну суму 11361,38 гривень. Зважаючи на те, що у неї не було жодних відносин з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а тому вона звернулась як до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю., так і до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. з заявами про надання їй відповідних документів стосовно вказаних обставин. З отриманих документів їй стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на електронних торгах купило у ПАТ «Платинум Банк» кредитний портфель фізичних осіб. Між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ПАТ «Платинум Банк» був укладений договір № 78 про відступлення прав вимоги від 22.02.2018 року за яким ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги Банка до позичальників зазначених у додатку №1 до цього договору. Разом з тим, додатку № 1 до договору № 78 про відступлення прав вимоги від 22.02.2028 року не надано, тобто нічим не доведено, що в цьому переліку є кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 845/3585CLAPS від 05.06.2013 року. Зазначила, що на її адресу не надходило жодних листів від ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а тому їй взагалі не було відомо про те, що вона має сплачувати кошти саме даному товариству. Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю., вчинений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки за приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак, нотаріусом було вчинено виконавчий напис, незважаючи на те, що не було доведено, що вимоги стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не були безспірними з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а тому просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати вищевказаний виконавчий напис № 192 від 11.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на її користь судовий збір у сумі 840,80 гривень. Позивач та її представник - адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі ордеру серії АА № 110832281 від 10 липня 2020 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, вказали, що позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками у повідомленнях про вручення поштових відправлень, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками у повідомленнях про вручення поштових відправлень, в судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, пояснень з приводу заявлених [PERSON] позовних вимог суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 червня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 845/3585CLAPS, на підставі якого позивач отримала кредит у сумі 11408,00 гривень, які їй було перераховано на рахунок та які вона зобов`язалась повернути у строк до 18 грудня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0000 % річних та комісією за обслуговування кредиту в розмірі 211,00 гривень. Страховий тариф становить 0,4348 % щомісячно, страхова премія яка сплачується одноразово в розмірі 1488,00 гривень. Відповідно до графіку платежів, визначеного цим договором, загальна сума грошових коштів, які по закінченню строку кредитування підлягають сплаті позивачем відповідачу складає 19782,37 гривень. Відповідно до протоколу електронного аукціону № UU-EA-2018-01-05-000033-с від 26 січня 2018 року слідує, що ПАТ «Платинум Банк» продав кредитний портфель ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Згідно договору № 78 про відступлення прав вимоги від 22 лютого 2018 року слідує, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги ПАТ «Платинум Банк» до позичальників зазначених у додатку №1 до цього договору, який в матеріалах справи відсутній. 11 лютого 2020 року на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про вчинення виконавчого напису № 4107/ВН/2020 від 10 лютого 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 192, яким з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було стягнуто заборгованість за вищенаведеним договором у сумі 9555,80 гривень, яка утворилась за період з 22 лютого 2018 року по 23 січня 2020 року. Крім того, цим виконавчим написом з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було стягнуто сплачену відповідачем нотаріусу плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 500,00 гривень. З Постанов Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. «Про відкриття виконавчого провадження» та «Про арешт коштів боржника» від 02 квітня 2020 року слідує, що 02 квітня 2020 року на підставі вищенаведеного виконавчого напису Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. було відкрито виконавче провадження №61704812, в межах якого 02 квітня 2020 року було накладено арешт на грошові кошти позивача, які містяться на її рахунках, відкритих у банківських установах. Разом з тим, відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а також статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, а безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей 15, 16, 18 ЦК України й статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з нормами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів того, що при укладенні вказаного договору відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 22 лютого 2018 року перейшло зокрема зобов`язання по кредитному договору № 845/3585CLAPS від 05 червня 2013 року де позичальником є позивач [PERSON] та саме із заборгованістю в розмірі 9555,80 гривень. В матеріалах справи міститься претензія яка була долучена позивачем до матеріалів справи та з якої слідує, що тільки 23 січня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» направило вказану претензію на адресу позивача, щодо існування заборгованості по даному кредиту та запропонувало погашення кредиту, разом з тим, свідчень, які б підтверджували факт саме отримання [PERSON] вказаної вимоги відповідачем також суду не надано. Що стосується другої обов`язкової умови, необхідної для вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме тієї обставини, що з дня виникнення права вимоги має минути не більше трьох років, то враховуючи дату вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, якою є 11 лютого 2020 року, та приймаючи до уваги кінцевий строк платежу за даним кредитним договором, який настав 18 грудня 2015 року, суд доходить переконання, що вчинення Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. виконавчого напису № 192 відбулось поза межами встановленого законом трирічного строку звернення стягувача до нотаріуса з відповідними вимогами. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] у судовому засіданні знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Крім того,

Outcome: approved