Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 07.08.2005 року. Від сторони шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Вони з відповідачем втратили почуття поваги та любові один до одного через конфлікти та суперечки з різних причин, що негативно впливає на психічний розвиток дитини. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, проте сторони проживають разом. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим та суперечить інтересам неповнолітньої доньки. Просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 07.08.2005 року Відділом актів цивільного стану Луцького МУЮ, актовий запис № 1002, розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, на розірванні шлюбу наполягає (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи свідчить повідомлення (а.с. 15). Клопотання про відкладення розгляду справи, надання терміну на примирення від нього на адресу суду не надходило. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.08.2005 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького МУЮ, актовий запис № 1002, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, проте проживають разом. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої спільної малолітньої дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка залишає за собою прізвище «[PERSON]». Вимоги щодо зміни розподілу судових витрат позивачем не заявлено. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved