Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS]. Вона, будучи спадкоємцем померлої за законом, спадщину прийняла. Оформити спадкові права на житловий будинок не має змоги, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких вказали, що заявлені позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Яковенко Н.В. проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється її дочкою. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15 травня 1961 року Олександрівськоюсільською радою Старченківського району Київської області, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим повторно 11 грудня 1997 року відділом РАГС Харківського району м. Києва, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017121718, сформованим 20 веренся 2016 року. 09 березня 2016 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець померлої за законом, яким є внук [PERSON], від прийняття спадщини відмовився, про що подав нотаріусу відповідну заяву. 13 вересня 2016 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належні померлій [PERSON] земельні ділянки. Спадковим майном є також житловий будинок [ADDRESS]. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 16.06.2017 № 273/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] є відсутність документів, є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 35/2016. Той факт, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано за померлою [PERSON], підтверджується довідкою директора КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 1427 від 15 червня 2017 року. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних. Будинок має виготовлений 15 червня 2017 року КП КОР «Південне БТІ» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: веранда, ганок, сарай (тимчасовий), ворота з хвірткою, огорожа, колодязь питний. Будинок має загальну площу 55,7 кв.м., жилу площу 19,9 кв.м., допоміжну площу 35,8 кв.м. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером [ADDRESS] був побудований у 1957 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана обставина підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 19 грудня 2007 року Вікторівською сільською радою, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010734500113. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги - документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Відповідно до записів погосподарського обліку Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області з 1990 року до дня смерті [INFO] головою домогосподарства [ADDRESS], була [PERSON]. Вказані обставини підтверджені даними довідки виконкому Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області № 02-33/263 від 05 липня 2017 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку [ADDRESS] саме їй. Даним будинком померла [PERSON] володіла та користувалася на праві власності. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку [ADDRESS] не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 93971519 від 08 серпня 2017 року. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними. Оскільки позивач, будучи спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю документа, що підтверджує її право власності на житловий будинок [ADDRESS], порушене право підлягає захисту, питання визначення належності спадкового майна має вирішуватись у судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved