Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що напротязі двох років перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. З [PERSON] разом не проживають, останній добровільно матеріальної допомоги на її утримання доньки не надає. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як на дружину, з якою проживає дитина, оскільки останній є працездатною особою та може працювати. Вказала, що не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів крім соціальних виплат не має. Крім того, має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з викладеним, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як цивільної дружини, у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. 13 жовтня 2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування відзиву зазначив, що вимоги позову є безпідставними, необґрунтованими. Вказав, що матеріальну допомогу на утримання дитини надає. З доводами позивача про те, що вони перебували у цивільному шлюбі два роки, не погоджується, оскільки вони проживали окремо один від одного, інколи зустрічалися, інколи ночували разом, але спільне господарство ними не велося взаємних прав та обов`язків, як подружжя, вони не мали. Навіть спроб жити як подружжя без реєстрації у них не було. Заначив, що дійсно визнав дитину, зареєстрував її на своє ім`я, радів її появі на світ. Проте останнім часом став сумніватися у тому, що він дійсно є батьком цієї дитини. Вирішивши впевнитись у дійсності того, що [PERSON] є його дочкою, подав до суду позов про оспорювання батьківства. 26 жовтня 2020 року позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому наполягала на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти на відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2019 року Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №495. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 22.07.2020 року Панютинським старостинським округом Лозівської міської ради Харківської області, [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області за №01-01-33/09/1319 від 17.07.2020 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі\~860,00\~грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі\~3114,58\~грн. У відповідності зі\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2\~ст.91 СК України\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Згідно із ч.2\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст.77 СК України). Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України\~передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2\~ст.78 цього ж Кодексу\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При вирішенні питання про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання [PERSON] матері його дитини, суд виходить з того, що в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу останній. Суд відхиляє доводи відповідача щодо оспорювання свого батьківства відносно дитини [PERSON] , оскільки позивачем надано суду копію ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2020 року по справі №629/4738/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи Лозівського міськрайонного відділу ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про виключення з актового запису про народження відомостей про особу, як батька, з якої вбачається, що заява [PERSON] про відмову від вказаного позову задоволено, провадження у справі закрито, роз`яснено сторонам про недопущення повторного звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, із тих самих підстав. Суд враховує, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем, а відповідач є батьком дитини, є працездатним, а отже може надавати матері своєї дитини матеріальну допомогу на її утримання. Так, оцінюючи надані позивачем докази та зазначені нею обставини, враховуючи, що відповідач не спростував повідомлені позивачем обставини наявності у нього можливості сплачувати аліменти, \~також приймаючи\~до уваги,\~що відповідач\~як батько\~малолітньої дитини\~повинен утримувати\~матір його\~дитини в\~період догляду\~нею за\~дитиною до\~досягнення останньою\~трирічного віку,\~однак матеріальної\~допомоги на\~утримання матері\~не надає, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ч.1\~ст.79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов в повному обсязі, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.

Outcome: approved