Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати її членом сім'ї [PERSON], померлої [INFO] року, яка була наймачем квартири [ADDRESS]; визнати за нею право користування зазначеною квартирою; визнати незаконною бездіяльність Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо невнесення змін до договору найму цієї квартири у частині наймача - з [PERSON] на [PERSON] та не переоформлення особового рахунку на ім'я [PERSON] Крім того, позивач просить визнати її наймачем квартири [ADDRESS] та зобов'язати Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради переоформити особовий рахунок на цю квартиру на її ім'я. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач постійно з лютого 2013 року проживає у [ADDRESS]. До цієї квартири вона вселилася зі згоди її двоюрідної бабусі [PERSON], яка проживала та була зареєстрована у квартирі з 23.07.1958 року. Причиною вселення стала необхідність догляду за бабусею через її похилий вік. Протягом року позивач доглядала [PERSON], допомагала їй вести домашнє господарство. Усіма приміщеннями вони користувалися спільно. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті позивач продовжує проживати у зазначеній квартирі. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із приводу переоформлення особового рахунку на цю квартиру на її ім'я та внесення змін до договору найму цієї квартири у частині наймача. Проте на чисельних прийомах посадові особа райадміністрації відповідали їй відмовами без пояснення причин. У зв'язку з цим позивач звернулася за допомогою до народного депутата України Гриневецького С.Р., який направив її звернення до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Після цього вона отримала письмову відповідь від відповідача, в якій її було повідомлено неможливість вирішення порушеного питання, оскільки позивач не зареєстрована у спірній квартирі. Позивач також зазначила, що спірна квартира була перебудована з сараю власними силами її прабабкою [PERSON] з дозволу виконкому Іллічівської районної ради депутатів трудящих. Рішенням виконкому квартиру було взято на баланс місцевих рад та відкрито особовий рахунок на ім'я [PERSON] З моменту побудови приміщення квартири у ній були прописані та проживали лише члени сім'ї позивача. Позивач також звернула увагу, що вона самостійно утримує квартиру, допомоги від батьків не отримує, її місце проживання зареєстровано за адресою:м. Одеса, [ADDRESS]. Зазначена квартира належить рідній бабусі позивача, проте оскільки житлова площа цієї квартири складає 17,5 кв. м та в ній проживає брат позивача, то проживання позивача та її новонародженої дитини там є неможливим. У зв'язку з викладеним позивач змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити, проти зустрічного позову заперечували, подавши також письмові заперечення. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради подав до суду зустрічний позов, в якому просив виселити [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] із самоправно займаного житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що у спірній квартирі була зареєстрована лише померла [PERSON], письмова згода останньої на вселення позивача не надавалася, місце проживання позивача починаючи з 09.06.1993 року зареєстровано за адресою:м. Одеса, [ADDRESS]. Крім того, представник відповідача зазначив, що розглянувши питання щодо укладення договору найму спірної квартири, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради запропонувала позивачу надати необхідні документи для розгляду цього питання, чого позивач до теперішнього часу не зробила. Крім того, згідно з актом комісії дільниці № 7 КП ЖКС «Черьомушки» від 01.07.2014 року на теперішній час у спірній квартирі проживають невідомі особи, документи на проживання вони не надають. Позивач на квартирному обліку у Малиновському районі м. Одеси не перебуває. У судовому засіданні представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради проти первісного позову заперечував та просив задовольнити зустрічний позов. У судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради спочатку проти задоволення первісного позову заперечувала, підтримала зустрічний позов, після прослуховування пояснень та дослідження доказів, представник органу опіки та піклування у судових дебатах залишила вирішення спору на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивач починаючи з лютого 2013 року і по теперішній час постійно проживає у [ADDRESS] та проживала там однією сім'єю з [PERSON] по день смерті останньою. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, їхні свідчення були чіткими та послідовними, тому суд бере їх до уваги як докази по справі. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази у справі, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що первісний позов належить задовольнити частково, у той час як зустрічний позов не може бути задоволений. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO]., є [PERSON] та [PERSON]. Окрім того, у позивача є рідний брат [PERSON], [INFO]. [INFO] року мати позивача загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2003 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно позивача та її брата. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] (мати позивача) її батьком зазначений [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. У [PERSON] (тобто дідуся позивача) також була рідна сестра [PERSON], що підтверджується її копією свідоцтва про народження у матеріалах справи). Таким чином, виходячи з викладеного [PERSON] доводилася позивачу двоюрідною бабусею. Згідно з паспортними даними починаючи з 09.06.1993 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою:м. Одеса, [ADDRESS]. Зазначена квартира належить на праві власності рідній бабусі позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 15.12.2011 року та копією витягу про державну реєстрацію прав. Зазначена квартира є однокімнатної, загальна її площа становить 51,9 кв. м, житлова - 17,5 кв. м. Позивач фактично проживала у зазначеній квартирі разом із братом та бабусею до лютого 2013 року. У лютому 2013 року [PERSON] вселилася зі згоди своєї двоюрідної бабусі [PERSON] до її житла - квартиру [ADDRESS], оскільки остання потребувала стороннього догляду через свій похилий вік. З того часу позивач стала постійно проживати однією сім'єю та вести спільне господарство разом із [PERSON] за цією адресою, що підтверджується показаннями свідків та копією акту від 18.08.2014 року, складеного сусідами. Відповідно до копії карточки прописки форми А, [PERSON] проживала та була прописана (зареєстрована) за адресою: [ADDRESS], починаючи з 23.07.1958 року. Крім того, згідно з цією карткою свого часу у квартирі за цією адресою були прописані мати, дідусь, рідна бабуся та прабабуся позивача. Рішенням виконкому Іллічівської районної ради депутатів трудящих від 14.04.1960 року № 446 [PERSON] (прабабуся позивача) було дозволено переобладнати сарай у жиле приміщення площею 4,4 х 5 кв. м в будинку [ADDRESS]. Згідно з рішенням виконкому Іллічівської районної ради депутатів трудящих від 29.05.1970 року № 320, роботи по переобладнанню сараю у жиле приміщення були виконані, у зв'язку з чим [PERSON] просила взяти на баланс місцевих рад зазначене приміщення та відкрити на її ім'я особовий рахунок. Зазначеним рішенням збудоване приміщення по Парашутному провулку № 10 було взято на баланс місцевих рад та відкрито особовий рахунок на ім'я [PERSON], жила площа 37,4 кв. м, з 2-х кімнат, склад сім'ї три особи. [INFO] року [PERSON] померла у віці 73 років. Після її смерті позивач продовжує проживати у зазначеній квартирі. 10.07.2014 року позивач народила дитину [PERSON] (актовий запис № 6800, зроблений 10.07.2014 року Відділом державної РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби ОМУЮ). Згідно з копією довідки від 09.04.2014 року позивач навчається на другому курсі денного відділення інституту Одеського національного політехнічного університету. Після смерті бабусі позивач зверталася до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради із приводу переоформлення особового рахунку на цю квартиру на її ім'я та внесення змін до договору найму цієї квартири у частині наймача, проте її звернення були залишені без задоволення. У зв'язку з цим вона звернулася за допомогою до народного депутата України Гриневецького С.Р., який направив її звернення до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Так, згідно з відповіддю Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.07.2014 року № Л-771 було проведено перевірку фактів, викладених у заяві позивача, яка надійшла на адресу від народного депутата України Гриневецького С.Р. та зареєстрована 12.06.2014 року стосовно допомоги у житловій ситуації. У цьому листі зазначається, що згідно акту комісії дільниці № 7 КП ЖКС «Черьомушки» від 01.07.2014 року на теперішній час у квартирі за адресою:м. Одеса, [ADDRESS], мешкають невідомі особи, документи на право мешкання не надають; особовий рахунок на квартиру був зареєстрований на [PERSON], а договір на обслуговування з утримання будинку та прибудинкової території по цій квартирі взагалі не укладався. У зв'язку з цим зазначено, що Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради може бути розглянуто питання щодо надання [PERSON] права проживання у зазначеній квартирі лише за умови дотримання нею положень ЖК України та надання відповідних документів. Суд звертає увагу, що зазначений акт комісії дільниці № 7 КП ЖКС «Черьомушки» був складений на підставі доручення Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про надання інформації по спірній квартирі, про що свідчить копія службової записки від 02.07.2014 року № 1000-72. Суд вважає, що зазначені у цьому акті відомості про те, що у спірній квартирі проживають невідомі особи не спростовують факт проживання у цій квартирі [PERSON] разом із малолітньою дитиною, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, суд вважає що спірні відносини між сторонами виникли із приводу визнання права користування квартирою з комунального житлового фонду та зміною укладеного договору найму в частині наймача і переоформлення особового рахунку. Зазначені відносини регулюються главою 2 Житлового кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо під час вселення між цими особами, наймачем та членами його сім'ї , які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Позивач вселилася у спірну квартиру як член сім'ї наймача - [PERSON], постійно проживала за зазначеною адресою, вела з [PERSON] спільне господарство, іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням укладено не було. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що позивач набула рівного з наймачем права користування спірною квартирою. При цьому суд також враховує, те, що проживання позивача та її новонародженої дитини за адресою місця реєстрації є неможливим через недостатність норми жилої площі на одну особу та неможливість проживання в одній кімнаті осіб різної статі, старших за дев'ять років, які не є подружжям (ст. ст. 47, 50 ЖК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання її наймачем квартири [ADDRESS] та зобов'язання Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради переоформити особовий рахунок на цю квартиру на її ім'я є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відсутність договору найму та оформленого особового рахунку на ім'я позивача не дозволяє їй укладати договір на обслуговування з утримання будинку та сплачувати за комунальні послуги. У той же час зустрічні позовні вимоги про виселення [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] із самоправно займаного житлового приміщення є безпідставними та не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання незаконною бездіяльності Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо невнесення змін до договору найму цієї квартири у частині наймача - з [PERSON] на [PERSON] та не переоформлення особового рахунку на ім'я [PERSON], суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, зважаючи на таке. Із приводу письмового звернення позивача із зазначеного приводу відповідач надав письмову відповідь від 03.07.2014 року № Л-771. Зміст цього листа дозволяє зробити висновок, що він не містить відмову у вчиненні відповідних дій, а лише пропозицію надання відповідних документів для можливості вирішення цього питання. Зважаючи на відсутність затребуваних документів у позивача спір може бути вирішений лише у судовому порядку. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial