Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 21.01.2011 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва в 2015 році шлюб з відповідачем розірвано. Після чого почали проживати окремо. Дитина проживає з нею, участь у її житті приймає лише вона. Вона не згодна щоб дитина проживала з відповідачем, та наполягає на проживанні дитини з нею. Вона має власний бізнес, її трудовий день триває з 09.00 години до 15.00 години, тому має час відводити дитину до школи, займатися з нею вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про дитину. Має стабільний немалий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови проживання та нормального розвитку дитини. Вона проживає у трикімнатній квартирі, з сучасним ремонтом та обладнанням, де створено всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. 19.08.2017 року відповідач наговоривши про неї (позивача) негарних речей, забрав доньку начебто для гостювання, та тримав її в квартирі, не дозволяючи їй спілкуватися з нею (позивачем). За цей час дитина погано харчувалася, не ходила до школи. За період перебування доньки у відповідача вона не була належно доглянута. Грошей у нього не було, а тому він запропонував дитині віддати її планшет та сережки для здачі в ломбард. Вона (позивач) неодноразово зверталася до правоохоронних органів, але їй відмовляли мотивуючи, що він є батьком. Вона зі своїми батьками неодноразово приїздили до відповідача, але він до квартири не пускав. 21.09.2017 року приїхавши з батьками та нарядом поліції, вони нарешті потрапили до відповідача, звідки забрали дитину. Зі слів доньки, вона харчувалася лише морквою, бо у відповідача не було коштів. Дитина дуже схудла, на її тілі були висипання мікоз гладкої шкіри, дерматит ділянки підборіддя. Відповідач працює в квартирі, і нього часто бувають люди з неадекватною поведінкою. Він зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, і своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини. Він не може забезпечити дитини належний догляд, розвиток, виховання. Вважає, що їх дитина для її нормального розвитку та виховання повинна проживати з нею. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, висновок підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 22.10.2017 року. 30.10.2017 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 17.07.2018 року надійшов висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. В суді встановлено, що з 21.01.2011 року сторони перебували в шлюбі. Мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. В 2015 році рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. З наданих документів встановлено, до дитина проживає з матірю, знаходиться на її утриманні. Мати дитини створює усі необхідні умови для розвитку дитини, належного її утримання та піклування. На думку суду місце проживання дитини, враховуючи її інтереси, слід визначити з матірю. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.07.2018 року № 6400/41/3/103, вони вважають, що доцільніше визначити місце проживання дитини з матірю [PERSON] Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до Декларації прав дитини Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Враховуючи надані докази, суд дійшов висновку, що доька сторін має проживати з матірю позивачем по справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved