Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує наступним, 12.02.2014 року померла її матір [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 285315. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,60 га, яка знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, житлового будинку №8а по вул. Радянській в с. Очеретувате Токмацького району, 2 земельних часток (паїв) розміром 1,1026 в у.к.га кожна, ощадних вкладів. Спадкодавець на випадок своєї смерті на вказане спадкове майно не складала заповіт. В такому разі спадкування даного майна, що залишилося після смерті [PERSON], здійснюється за законом.. При зверненні до Токмацької районної державної нотаріальної контори за оформленням спадщини постановою нотаріуса від 22.01.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої 12.02.2014 року [PERSON] позивачу відмовлено на підставі того, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 0,60 га, яка знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області. На інше спадкове майно позивач оформила у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом №44, №45, №46, №47 від 22.01.2016 року. Враховуючи неможливість оформити успадковану за законом земельну ділянку, розташовану на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області у досудовому порядку, позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнає та просить суд розглянути справу за їх відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не порушує їх чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.02.2014 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 285315 від 14.02.2014 року. Позивач доводиться рідною донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-КА №109864 від 06.02.1970 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС №357174 від 28.04.1990 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої ввійшли: земельна ділянка площею 0,60 га., що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, житловий будинок №8а по вул. Радянській в с. Очеретувате Токмацького району, 2 земельних частки (пая) розміром 1,1026 в у.к.га кожна, ощадні вклади. Спадкодавець на випадок своєї смерті на вказане спадкове майно не складала заповіт. В такому разі спадкування даного майна, що залишилося після смерті [PERSON], здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги є позивач, інших спадкоємців за законом не має. Згідно постанови державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори №29/02-31 від 22.01.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом було відмовлено позивачу через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Згідно матеріалів спадкової справи №65/2014, наданої державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка померла 12.02.2014 року, спадщину за законом прийняла та частково оформила позивач [PERSON] Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом №44, №45, №46, №47 від 22.01.2016 року [PERSON] успадкувала житловий будинок №8а по вул. Радянській в с. Очеретувате Токмацького району, 2 земельних частки (пая) розміром 1,1026 в у.к.га кожна, ощадні вклади. Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 23.03.1998 року, земельну ділянку площею 0,60 га., що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААН №425768 від 03.11.1998 року. Однак [PERSON] не одержала державний акт на право власності на дану земельну ділянку, отримати державний акт після смерті власника за вимогами діючого земельного законодавства є неможливим, що підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 26.02.2016 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України). До спадкоємців за законом першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. (ст. 1261 ЦК України) Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при відмові нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до статті 79 ЦК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Так, право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права ( ст. 125 ЗК України). Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Згідно 3 розділу 2 частини ІІІ Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалені Рішення Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009 року, свідоцтво про право на спадщину є документом, що підтверджує перехід права власності на майно від спадкодавця до спадкоємців. Дійсно, спадкодавець не встиг здійснити за життя державну реєстрацію свого права власності на вказану земельну ділянку, але дане не може бути підставою для втрати її спадкоємцем права на спадщину. Як вказано вище, спадкодавець [PERSON] мала право на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, а тому це право може перейти і до неї спадкоємця за законом [PERSON], а отже, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved