Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 18 червня 1978 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають Сторони спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач добровільно розірвати шлюб відмовляється. Спору про поділ майна на день винесення рішення немає. Просила розірвати шлюб (а.с.2-4). Позивач у судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задоволити. Просила судові витрати залишити за нею та не стягувати із відповідача (а.с. 18). Відповідач також не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та відстеження поштового відправлення про належне його сповіщення про судові засідання. Відзив на позов не подав, про причини неявки не повідомив (а.с.16, 20). Суд відповідно до статтей 223, 280 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.14). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року справу призначено до розгляду по суті (а.с.17). В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони зареєстрували шлюб 18 червня 1978 року у Кацмазівській сільскій раді (а.с.7). Відповідно до копій свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 8, 9) Цими доказами підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак шлюб існує формально. Оцінюючи вище перераховані докази згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд у відповідності із статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Тому у суду немає підстав для відхилення цих доказів. Згідно із статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, відповідно до вимог статті 111 СК України, був позбавлений можливості вжити заходів щодо примирення подружжя, оскільки відповідач до суду не з`явився, особистих пояснень не надав. Його неявку суд розцінює як байдужість до збереження сімї. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved