Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області після смерті її батька - [PERSON], померлого [INFO] року, строком на три місяці. В позові зазначила, що її батько, [PERSON], [INFO], помер у м. Гуляйполе [INFO] року, актовий запис про смерть № 31 від 02.02.2010 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізькій області, свідоцтво про смерть [NUMBER]. На день смерті [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав по [ADDRESS]. Далі в позові позивач зазначила, що після смерті його батька відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 48,3 кв.м. та на земельний пай 6,5833 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Гуляйпільською районною державною адміністрацією від 25.04.2006 року, місце розташування земельної ділянки - Залізнична селищна рада Гуляйпільського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Як слідує з тексту позовної заяви, позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки вона перебувала на амбулаторному лікування в КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня» з 22.01.2010 року по 03.02.2010 року із діагнозом трахобронхіт, з червня 2010 року по 19 липня 2010 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня» з діагнозом погрозою переривання вагітності. Крім того в період з 21.07.2010 року по 06.08.2010 року, період закінчення строку для звернення про прийняття спадщини, вона перебувала на амбулаторному лікування в КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня» з пошкодженням зв'язок правого голіностопного суглобу. Спадкова справа після померлого [PERSON] відкрита за заявою матері заявниці - [PERSON], яка в установлений строк звернулася із заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини після померлого. Але, [PERSON] була усунута від спадкування як така, що позбавила життя спадкодавця. Прохає визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] року [PERSON], поважною та визначити додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] до Гуляйпільської державної нотаріальної контори. Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 30.05.2016 року змінено первісного відповідача [PERSON] на належного територіальну громаду м. Гуляйполе в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області. У судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.90). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій прохає справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 89). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Справа розглянута без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, розглянувши надані ним докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 02.02.2010 року (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Гуляйпільською районною державною адміністрацією від 25.04.2006 року на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 02.02.2005 року № 38, місце розташування земельної ділянки - ДП № 35; п. 107 Залізнична селищна рада Гуляйпільського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 18). Також, на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 48,3 кв. м (а.с. 14-17), який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.06.1987 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів № 75 від 21.05.1987 року (а.с.21). Позивач є дочкою померлого [PERSON] та спадкоємцем першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 18.07.1984 року, виданого Гуляйпільським відділом ЗАГС Запорізької області, де в графі батько вказаний [PERSON], в графі мати - [PERSON] (а.с. 10). [PERSON], [INFO], 23.10.2004 року уклала шлюб з гр. [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис № 65, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 27.05.2008 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало «[PERSON]» (а.с.11). Цей шлюб було розірвано 17.02.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 17.02.2009 року. Після розірвання шлюбу позивачці було залишено прізвище «[PERSON]» (а.с.12). Відповідно до копії спадкової справи № 219 від 30.07.2010 року, яка була надана державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори встановлено, що вказана справа була розпочата після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. З заявою щодо прийняття спадщини 15.07.2010 року звернулася [PERSON], яка доводилася йому дружиною (а.с.68). Вказана спадкова справа була зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 49699441 (а.с.69). Згідно вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 15.10.2010 року [PERSON], [INFO], було визнано винною за ст. 116 КК України щодо позбавлення життя [PERSON], який їй доводився чоловіком (а.с.32-36). Згідно постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 07.09.2011 року [PERSON] було звільнено від відбування покарання на підставі акту амністії (а.с.31). 08 листопада 2011 року [PERSON] звернулася з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] (а.с.69 на звороті). Але вказана особа була усунута від спадкування на підставі ст. 1224 ЦК України. Згідно довідки Гуляйпільської міської ради Запорізької області № 1076 від 16.02.2016 року зазначено, що [PERSON], [INFO], який доводиться батьком [PERSON], з 19.12.1984 року і до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживала його дружина [PERSON] (а.с.75 на звороті). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 55/02-31 від 17.02.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS], так як вона була зареєстрована окремо від спадкодавця та не подала заяви про прийняття спадщини в строк, який встановлений ст. 1270 ЦК України (а.с.19). Позивач перебувала на амбулаторному лікування в КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня» з 22.01.2010 року по 03.02.2010 року із діагнозом трахобронхіт (а.с.20), з червня 2010 року по 19 липня 2010 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня» з діагнозом загроза переривання вагітності, що підтверджується оригіналом медичної карти стаціонарного хворого № 184, виданої КУ «Гуляйпільська ЦРЛ» (копія долучена до матеріалів справи) (а.с.81-83). Крім того в період з 21.07.2010 року по 06.08.2010 року, період закінчення строку для звернення про прийняття спадщини, вона перебувала на амбулаторному лікування в КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня» з приводу пошкодженням зв'язок правого голіностопного суглобу (а.с.54). Задовольняючи позовну заяву суд виходить з такого. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи, свої вимоги щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач повідомила, що вона своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, в зв'язку з тим, що хворіла, на підтвердження чого надала відповідні медичні документи, які досліджені судом. Також, вона вказує на те, що вважала свою матір - [PERSON], такою яка прийняла спадщину та не намагалася звертатися з відповідною заявою аж до того часу, коли вони дізналися про усунення державним нотаріусом останньої від спадкування як такої, що позбавила життя спадкодавця. Оскільки в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, що у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України є підставою для задоволення позову про визначення йому додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі вищесказаного,

Outcome: approved