overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що починаючи з 25.07.2009 р., вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Однак протягом спільного сімейного життя у них виникали суперечки та сварки, в результаті яких шлюбні відносини почали втрачати сенс, не мають сімейних стосунків, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справ без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони зареєстрували шлюб 25.07.2009 року у виконкомі Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №72 (а.с. 4). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем існує лише формально, проживають окремо біля шести років, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання зберегти сім'ю не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що наміру поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не має та наполягає на розірванні шлюбу. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2007 року Злазненською сільською радою Костопільського району Рівненської області. Від подружнього життя дітей не мають. Сторони більше шести років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати сімейне життя не мають та примиритися не бажають. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Ухвалою суду від 06.09.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 21.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи без участі позивача, оскільки остання перебуває за кордоном, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 09.08.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкомом Житомирської міської Ради народних депутатів, актовий запис №973 (а.с.13). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Ухвалою суду від 13.07.2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 17.07.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22.06.2018 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №670 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Ухвалою суду від 20.02.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.19). Відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнає позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №368 (а.с.5). Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з березня 2018 року, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Ухвалою суду від 26.07.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 15.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1866 (а.с.3). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги, проживають окремо з грудня 2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позов мотивує тим, що 23.08.1990 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у Будинку урочистих подій м.Дрогобича, актовий запис № 470. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте, за останні декілька років відносини поступово погіршились, пропало порозуміння. Чоловік не дбає про матеріальний добробут сім»ї, не оцінює старання покращити технічний стан житла, дозволяє собі образи в її сторону, принижує людську та жіночу гідність, це відбувається в присутності сина. Нагнітання психологічної ситуації призвело до того, що відповідач почав застосовувати фізичне насильство. Через відсутність порозуміння, приниження сімейні стосунки не підтримуються, не ведеться спільного господарства, роздільні бюджети. Фактичні шлюбні відносини між ними припинились. Вважає, що шлюб є формальним, а їхня сім'я фактично розпалася. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що більше трьох років вони з відповідачем проживають окремо. Їхній шлюб носить формальний характер, а тому наполягає на його розірванні. На примирення категорично не погодилась. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про слухання справи у його відсутності та визнання позову. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як встановлено в судовому засіданні, сторони на примирення категорично не погодились, а тому немає підстав для надання такого. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, розлад стосунків між ними носить тривалий характер, вони не ведуть спільного господарства, їх шлюб існує формально, тому збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. А тому з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позов мотивує тим, що 26.02.1988 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Перебродівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, серія [NUMBER], актовий запис № 8. Спільних дітей від даного шлюбу немає. Сімейне життя разом не склалось.. Різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів викликали непорозуміння, які призвели до повного взаємного відчуження. Шлюбні відносини фактично припинилися з 07.01.1998 року, близько 17 років назад. На сьогоднішній день шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться. Вважає, що перспектив для збереження сім'ї немає, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, сумісне проживання є неможливим, шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з»явилася, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутності, оскільки вона являється інвалідом 1 групи і не може транспортуватись. А також, у зв»язку з інвалідністю, просить судові витрати покласти на відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України, а тому суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача за наявних доказів при матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, оскільки сторони протягом тривалого часу проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, їх шлюб існує формально, а тому збереження сім'ї є неможливим. Вирішуючи питання сплати судового збору, суд враховуючи стан здоров»я позивачки, а саме згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] вона являється інвалідом 1 групи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 28 грудня 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3092. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від спільного проживання вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, сварки. Сімейно-шлюбні стосунки вони припинили в грудні 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена, проте надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Судові витрати, понесені при подачі позову до суду, посить стягнути з відповідача. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Левчук». Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, проте надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3092. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні і вихованні. Причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, сварки, різні погляди на сімейне життя, в звязку з чим спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Сімейно-шлюбні стосунки сторони припинили з 29 грудня 2015 року, разом не проживають. Спір про майно відсутній. Між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їх неповнолітньої дочки. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, наміру зберегти сімю не мають, на підставі чого зроблено висновок, що сімя розпалася і подальше її збереження неможливе, оскільки це суперечить інтересам сторін. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved