Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Позовну заяву мотивувала тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 18.10.2014 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Наразі сторони проживають окремо, дочка перебуває на повному утриманні позивачки, відповідач допомоги не надає, хоча може надавати. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, власних доходів не має. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 10.02.2020 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач не надав відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Відповідач надіслав до суду клопотання про приєднання доказів до справи, а саме декларацію про доходи та майновий стан за 2019 рік та довідку про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі 18.10.2014 року уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Згідно довідки Шрамківської сільської ради Драбівського району від 16.12.2019 року № 1761 позивачка проживає з дочкою та батьками. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, чинним законодавством визначений відповідний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку достатній для забезпечення нормального функціонування дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень. крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не погоджується з вимогою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень, оскільки, ані позовна заява, ані додані до неї документи не доводять обґрунтованість саме такого їх розміру. Зокрема, суду не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів у вказаному розмірі. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача суд приймає до уваги те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується даними відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Суд також враховує докази надані відповідачем про свій матеріальний стан. Таким чином, враховуючи обставини, які наведені вище, виходячи з засад розумності та справедливості, суд, приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial