Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , в розмірі 1500,00 грн. , від усіх видів заробітку щомісяця , з індексацією відповідно до Закону України , і досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,який відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2015 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина . Знаючи , що син потребує постійної батьківської уваги , допомоги , піклування та догляду , відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов,язків. У судове засідання позивачка не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, проти стягнення аліментів не заперечував, однак просив зменшити суму аліментів, яку просить стягнути позивач. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] року , мешкають за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з медичних документів , неповнолітній [PERSON], [INFO] , перебуває на обліку в КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня №5» та КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня». Відповідно до довідки від 12.07.2017 року за №117 , неповнолітній [PERSON], [INFO], навчається у 8 (восьмому класі) Комунального закладу «Харківська загальноосвітня санаторна школа -інтернат І-ІІ ступенів №11» Харківської обласної ради і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином , суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково, а саме: в розмірі 888,50 грн. щомісяця , враховуючи , що прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» складає 1777,00 грн. , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , у розмірі 888,50 грн. щомісяця, починаючи з 11 липня 2017 року і до повноліття дитини , або зміни матеріального становища сторін. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial