Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору недійсним, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона, прочитавши обяву в пресі про прибавливі умови надання доступних фінансових ресурсів у вигляді позики під 3% річних, 09.08.2012 року уклала з ТОВ «Укрграндінвест ЛТД» договір № 10306372 про приділення фінансових ресурсів за програмою «Укрфінінвест», додаток № 2 до договору, з метою отримання в подальшому грошової позики в сумі 20000 грн. додатку № 2 до договору. Співробітники офісу відповідача в м. Донецьку по вул. Артема, де позивач підписала цей договір, запевнили її, що гроші їй будуть видані щонайшвидше та запропонували сплатити комісію за видачу позики. На виконання своїх зобовязань за договором, позивач 09.08.2012 року по квитанції № 4 сплатила відповідачу одноразовий комісійний внесок платіж в розмірі 1300 грн. В подальшому, щомісяця, їй працівники донецького офісу постійно дзвонили та пропонували обовязково вносити внески по договору, оскільки вона ось-ось повинна була отримати свою позику. Причини своєчасного неотримання грошей співробітниками відповідача називались різні. Позивачу запропонували сплачувати щомісячні платежі для того, щоб вона гарантовано отримала передбачену договором суму грошей під 3% річних. Однак обіцяних грошей позивач не отримала до теперішнього часу, а телефонного звязку із співробітниками споживача вже немає, бо ніхто не відповідає. Так, позивач сплатила внесок за вересень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 29 від 13.09.2012 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 30 від 13.09.2012 року за жовтень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 4 від 16.10.2012 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 5 від 16.10.2012 року за листопад в сумі 555,56 грн. по квитанції № 7 від 12.11.2012 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 8 від 12.11.2012 року за грудень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 27 від 18.12.2012 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 28 від 18.12.2012 року, за січень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 6733/3 від 19.01.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 6733/4 від 19.01.2013 року за лютий в сумі 555,56 грн. по квитанції № 14 від 12.02.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 15 від 12.02.2013 року за березень в сумі 555,56 грн. по квитанції №29 від 14.03.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 30 від 14.03.2013 року за квітень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 36 від 08.04.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 37 від 08.04.2013 року за травень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 33 від 17.05.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 34 від 17.05.2013 року за червень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 14 від 18.06.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 15 від 18.06.2013 року за липень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 195 від 16.07.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 196 від 16.07.2013 року за серпень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 80 від 15.08.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 81 від 15.08.2013 року за вересень в сумі 555,56 грн. по квитанції № 14 від 16.09.2013 року, адміністративні витрати в сумі 95 грн., квитанція № 15 від 16.09.2013 року - останній платіж. Втім, зясувалося, що договір з позивачем укладено відповідачем із застосуванням обману, що полягає у формуванні фінансового накопичення за рахунок інших притягнутих у групу клієнтів та можливість отримання коштів тільки з дозволу відповідача, тобто із застосуванням пірамідальної схеми, власне не те, на що вона розраховувала, підписуючи угоду. Вважає вказаний договір таким, що не відповідає положенням ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою заборонена нечесна підприємницька практика, що вводить споживача в оману, зокрема така, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем. Крім того, договір не відповідає вимогам ст. 15 цього Закону, що регулює добросовісність реклами і надання доступної, достовірної, повної і своєчасної інформації, містить несправедливі умови, в тому числі будь-яких негативних наслідків у випадку порушення умов договору для самого ТОВ «Укрграндінвест ЛТД», а також вимогам п. 4 ч. З, ч. 4 cт. 18 вказаного закону, порушення якого спричинило позивачу збитки в розмірі першого комісійного внеску та щомісячних внесків на загальну суму 9757 грн. 28 коп. Крім того, відповідач не інвестуючи в діяльність програми власних коштів, займається діяльністю з надання фінансових послуг без спеціального дозволу всупереч положенням Законів України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», «Про фінансові послуги і державне регулювання фінансових послуг», що згідно із ст. 227 ЦК України є підставою для визнання цієї угоди недійсною. Вважає, що отримання цільового фінансового ресурсу клієнтом реєстру, з огляду на зміст договору, можливе тільки за умови дотримання всіма учасниками договорів, які укладені з кожним з них, і реалізація прав учасника системи фактично поставлена в залежність від наслідків дій інших учасників системи, з якими, зокрема, позивач безпосередньо у будь-які правовідносини не вступав, тобто між ним та іншими учасниками системи взаємних прав і обов'язків не виникло. Також вважає, що це свідчить про порушення з боку відповідача принципу добросовісності та існування дисбалансу договірних прав і обов'язків на шкоду позивачу, введення її в оману, наявність ознак пірамідальної схеми і нечесної підприємницької практики. Вкладена до змісту договору підстава для виділу позивачеві фінансового ресурсу за рахунок фонду реєстру (сформованого з інших учасників, які виявили бажання придбати певні цільові фінансові ресурси) та й лише з дозволу, отриманого клієнтом за результатами заходу, вжитого суто Відповідачем (адміністратором) - є свідченням непрозорості отримання позики, на яку вона розраховувала, підписуючи угоду. Відзначені у статті 14 додатку № 2 до договору гарантії щодо придбання адміністратором на користь клієнта цільового фінансового ресурсу, за умови виконання останнім всіх умов договору і його додатків - без конкретно визначеного строку, а також поширених, в порівнянні із позивачем, прав адміністратора призначати асигнаційні заходи з залученням коштів учасників, їх розподілу, варіювання реєстру клієнтів, мають лише декларативний характер. Сам договір не містить строків термінів отримання учасником товару або грошової суми, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «Укрграндінвест ЛТД» за невиконання умов договору. Натомість, у п.п. 6.7, 6.8 додатку № 2 до договору передбачено, що у випадку невнесення учасником чергового загального платежу у визначені договором строки, нараховується штраф у розмірі 7,5% від суми цільового фінансового ресурсу, а у випадку невнесення вчасно двох платежів - клієнт має достроково сплатити усі платежі та сплатити штраф у розмірі 16% від суми цільового фінансового ресурсу. Відповідач своїми діями, бездіяльністю завдав позивачу моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину, використовуючи нечесну підприємницьку діяльність, що вводить в оману з метою спонукання позивача до підписання угоди на невигідних умовах, маючи умисел не видавати обіцяні йому гроші, а лише скористатися для власних потреб задушеними коштами його початкового внеску. Розмір моральної шкоди дорівнює сумі сплачених коштів 9757 грн.28 коп. встановлений відповідно до ст. 230 ЦК України. Просить визнати договір про приділення фінансових ресурсів від 09.09.2012 року недійсним, стягнути з відповідача на її користь сплачені кошти за договором в розмірі 9757,28 грн., компенсацію моральної шкоди в розмірі 9757,28 грн. та понесені нею судові витрати у розмірі 243,60 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач та в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, на підставі ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч.1, 2 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Згідно до вимог ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу стороні в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у звязку з вчиненням цього правочину. Викладені обставини дають підстави вважати що договір № 10306372 необхідно визнати недійсним та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки та моральну шкоду.

Outcome: approved