Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 10.09.2005 Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №12. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 10 вересня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем сумісно не проживає один рік. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем в психологічному плані були не сумісні, з цієї причини виникали сварки та скандали, які привели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, спільне життя стало неможливим, подальше подружнє життя суперечить інтересам позивача, у звязку з чим вона звертається до суду з цим позовом. Спір про майно подружжя відсутній. Донька після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем, але вона не заперечує, щоб вона спілкувалась з батьком (відповідачем). Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 05.06.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.06.2018. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.07.2018 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 23.08.2018. Позивач у судове засідання не зявилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 10 вересня 2005 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №012872, виданим 10.09.2005 Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №159474, виданим 21 серпня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved