Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 03 серпня 1996 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося. Різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів поступово призвели до того, що вони морально віддалилися один від одного, часто сварилися. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, з 2009 року проживають окремо. Спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей у звязку з несприятливою моральною атмосферою в сімї. Примирення між нею та відповідачем неможливе. З питань щодо проживання, виховання та утримання дітей на даний час спору немає. Діти на даний час живуть з позивачем та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, відсутній. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд розглядати справу за її відсутності, не надавати строк на примирення. Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 серпня 1996 року Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Після розірвання шлюбу залишити прізвище, набуте у шлюбі [PERSON] (а.с.2-3). Відповідач у судове засідання не з'явився, але у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 22). Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 серпня 1996 року, Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 03 серпня 1996 року Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 254 (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], 21 грудня 1996, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 337953, виданого 14 січня 1996 року Лозівським міським відділом РАГС Харківської області (а.с. 9) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 155571, виданого віділлом РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 10). З питання щодо проживання, виховання та утримання дітей у сторін на даний час спору немає. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку\~статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. За ч. 4\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1\~ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони досягли згоди щодо місця проживання дітей з матір'ю, суд вважає за необхідне встановити місце проживання дітей - [PERSON], 21 грудня 1996 та [PERSON], [INFO], разом з [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved