Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], а після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] На час смерті матері, вона була прописана в зазначеному житловому будинку і проживає в ньому до цього часу. Право власності на зазначений житловий будинок через нотаріальну контору вона не оформляла, так як будь-які правовстановлюючі документи на нього не збереглися. 30 січня 2013 року нею, як користувачем вказаного житлового будинку, було отримано технічний паспорт. Тому, оскільки після смерті матері, вона добросовісно заволоділа житловим будинком, в якому проживає з народження, та продовжує ним відкрито володіти і до теперішнього часу, тобто понад 10 років, вона просила визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок за набувальною давністю. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову та пояснила, що зазначений будинок був побудований ще в довоєнний час і протягом всього часу, скільки вона себе пам'ятає, в ньому проживала її сім'я. Але будь-яких правовстановчих документів не збереглося, тому вона не може набути на нього право власності в порядку спадкування. В подальшому вона в судове засідання не з'явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.30/. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує /а.с.14/. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] /а.с.4, 5, 20/. Після її смерті спадкова справа не відкривалась /а.с.26-27/. Сестра позивача - [PERSON], не претендує на зазначений житловий будинок /а.с.18-19/. 30 січня 2013 року було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, власником якого зазначена позивач - [PERSON] /а.с.6/. Вартість житлового будинку [ADDRESS] складає 182042 грн. /а.с.9/. Крім позивача в зазначеному будинку ніхто не зареєстрований /а.с.3/. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України (набрав чинності з 01 січня 2004 року), особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В силу п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила вказаної статті поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. В розумінні ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю є: добросовісність, відкритість, безперервність та тривалість. Як видно з домової книги №241 виданої 22 січня 1969 року, в будинку [ADDRESS] проживала лише сім'я позивача. Позивач зареєстрована та проживає в ньому з народження по теперішній час /а.с.31-33/. Таким чином, судом встановлено, що дійсно позивач фактично вже більше десяти років продовжує добросовісно, відкрито та безперервно володіти зазначеним житловим будинком. В листі №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності на інших речових прав» пленум Вищого спеціалізованого суду України, зазначив, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено. Так, позивач вважає, що будинок належить її сім'ї, але будь-яких доказів на підтвердження зазначеного не збереглося, тому він не може вважатися спадковим майном і на нього не може бути набутим право власності в порядку спадкування. При цьому на нього, як на майно, власник якого невідомий, може бути набутим право власності за набувальною давністю. Судом встановлено, що протягом всього строку володіння [PERSON] житловим будинком будь-яких вимог, щодо зазначеного будинку до неї ніхто не заявляв. Факт відсутності вимог, щодо будинку, від будь-яких осіб підтверджується і рішенням Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області «Про оформлення права власності громадян на житлові будинки з надвірними будівлями» від 04 грудня 2012 року, згідно якого виконавчим комітетом вирішено оформити свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] на позивача - [PERSON] /а.с.15/. При цьому відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення органу місцевого самоврядування не є підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що змусило позивача звернутись до суду для визнання її права власності на зазначений будинок в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того, що вже більше десяти років вона добросовісно відкрито та безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS], тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок з господарськими спорудами/.

Outcome: approved