Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів на утримання їх спільного сина [PERSON] , щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду та по період навчання без врахування часу канікул, визначених навчальними планами, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільний син сторін [PERSON] , [INFO] , на даний час навчається на денній формі навчання в ДНЗ «Звенигородський ЦППРК» за спеціальністю «Адміністратор. Продавець продовольчих товарів», у зв`язку з чим він не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, доходів позивача не достатньо для забезпечення сина всім необхідним, а відповідач у добровільному порядку допомагати сину не бажає. Відповідач, в межах строку, визначеного ухвалою суду від 14.05.2021 року подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки на час розгляду справи тривають літні канікули під час яких їх спільний син має можливість хоча б тимчасово працевлаштуватися та самостійно отримувати дохід, а також позивачем не доведено факту проживання їх спільного сина разом з нею. Додатково у відзиві вказано, що відповідач за рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 24.02.2015 року сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, а також з нього в порядку примусового виконання стягується заборгованість у розмірі 17 600 грн., як наслідок, його заробітної плати, яку він отримує на посаді столяра Ватутінського ВУЖКГ, не завжди вистачає на оплату комунальних послуг, що зумовило виникнення заборгованості за спожитий природній газ станом на травень 2021 року на суму 13 727 грн., тому внаслідок свого тяжкого матеріального становища він не має можливості сплачувати аліменти про стягнення яких подано позов. За змістом відповіді на відзив, поданої позивачем, відповідач, окрім заробітної плати, отримує неофіційний дохід від розведення та продажу собак різних порід, оброблення земельної ділянки, має у власності будинок та автомобіль, тож має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в позовній заяві, який вважає незначним. Також вказано, що час канікул входить до періоду навчання, та не виокремлюється положеннями Сімейного кодексу України, а обов`язок з оплати вартості комунальних послуг має не лише відповідач, а і його дружина, тож заперечення відповідача з даного приводу слід оцінити критично. При цьому, їх спільний син повинен несе витрати навіть на щоденний проїзд в громадському транспорті з місця проживання (м. Ватутіне) до місця навчання (м. Звенигородка), а позивач, перебуваючи в декретній відпустці по догляду за дитиною, не в змозі самостійно забезпечити потреби повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідачем подано заперечення за змістом якого він не має власного автомобіля та неофіційних джерел доходу, а твердження позивача про його наявність від оброблення земельної ділянки та розведення тварин, є помилковими. Також вказано, що він перебуває в дружній відносинах із їх спільним сином, однак той жодного разу не просив його про допомогу, а позов подано колишньою дружиною з якою в нього неприязні відносини. Позивач, будучи завчасно та належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила. Представник позивача [PERSON] , повноваження якої підтверджено ордером від 24.06.2021 року серії ЧК № 122814, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково вказала, що відповідач до 07.05.2021 року сплачував аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходів, тож у разі стягнення з відповідача 1/6 частини доходів в якості аліментів на час навчання сина з 12.05.2021 року - дати подачі позову, не погіршує його становище, яке існувало до цього. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення, з мотивів, викладених у відзиві на позов та запереченні. Також підтвердив факт сплати до 07.05.2021 року аліментів на утримання спільного з позивачем сина [PERSON] до його повноліття. Крім того, зазначив, що оскільки він з позивачем живуть на одній вулиці, то йому відомо про те, що на даний час син проживає разом з матір`ю. Також вказав, що дійсно веде домашнє господарство та має кролів, домашню птицю, однак для власних потреб, а не в комерційних цілях. Додатково повідомив, що на даний час має 3 собаки, з них 2 німецькі вівчарки та 1 хаскі, на їх утримання щомісяця витрачає близько 200 грн., так як розрахунок за щенят цих собак здебільшого отримує в натуральній, а не грошовій формі. На даний час він проживає разом з дружиною [PERSON] та у них є донька [PERSON] на утримання якої згідно рішення суду з нього в примусовому порядку стягується аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу. На запитання суду пояснив, що добровільно утримує доньку [PERSON] , а також сплачує аліменти на її утримання на користь матері, з якою спільно проживає та перебуває у шлюбі. Також повідомив суду, що має шкідливу звичку паління, та щомісячно витрачає на сигарети десь 600 грн., при заробітній платі близько 6 000 грн., а значна заборгованість за газ виникла у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати. Третя особа [PERSON] , будучи завчасно та належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених позовних вимог. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши доводи сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 27.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міського управління юстиції. Відповідач до 07.05.2021 року щомісячно сплачував на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частки свого доходу, що в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки визнавалось учасниками справи. На даний час вже повнолітній син сторін [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Звенигородський центр підготовки перепідготовки робітничих кадрів» (термін навчання з 01.09.2020 року по 18.02.2022 року), що підтверджується довідкою даного навчального закладу від 14.07.2021 року № 335. Факт проживання [PERSON] разом з матір`ю та в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства від 26.05.2021 року № 523 та не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Позивач [PERSON] з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року одержувала допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», що підтверджується довідкою управлінні праці та соціального захисту Ватутінської міської ради від 26.05.2021 року № 197. Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 24.02.2015 року в справі № 690/115/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з 16.02.2015 року до досягнення донькою повноліття. За період з листопада 2020 року по квітень 2021 року [PERSON] отримав дохід із заробітної плати за місцем роботи в сумі 33 563,38 грн., з яких утримано в якості аліментів 6 754,64 грн. на користь [PERSON] та 4 590,65 грн. на користь [PERSON] . У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. перебуває виконавче провадження № 60318295, розпочате 15.10.2019 року з примусового виконання виконавчого листа Ватутінського міського суду Черкаської області від 20.02.2019 року № 690/481/18 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованості за договором про надання позики від 23.06.2018 року № 2790013415-012675 в сумі 8 800 грн., що підтверджується вимогою даного приватного виконавця від 07.05.2021 року № 0129/4623. [PERSON] є власником 1/2 будинку [ADDRESS] , загальною площею 76 м.кв., та земельної ділянки з кадастровим номером 7110200000:02:003:0223 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0647 га., за цією ж адресою, що підтверджується інформаційними довідками з додатку «Реєстр нерухомості» від 26.05.2021 року №№ 126378411, 126413186, відповідно. Заборгованість за спожитий газ за адресою місця реєстрації та проживання позивача - [ADDRESS] , станом на 01.04.2021 року становила 12 636,12 грн. Відповідач на даний час утримує 3 собак, з них 2 німецькі вівчарки та 1 хаскі, що в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно акту депутата Ватутінської міської ради Ульянова І.О. від 31.05.2021 року зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] особистим селянським господарством та розведенням домашніх тварин не займається, у власності та особистому користуванні автомобіля не має. Днем подачі даної позовної заяви до суду є 12.05.2021 року, що підтверджується відтиском печатки Ватутінського міського суду Черкаської області. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК України). Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 201 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність, крім іншого, може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Враховуючи встановлені обставини в суду відсутні сумніви відносно того, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання та потребує, у зв`язку з цим, матеріальної допомоги, та виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу в розмірі 1/8 частини своїх доходів, що з урахуванням розміру його доходів на даний час становить близько 700-800 грн. на місяць, оскільки він, з його ж слів, щомісячно витрачає на паління (600 грн.) та утримання собак (200 грн.) суму, не менше ніж вищевказана. Водночас акт депутата Ватутінської міської ради Ульянова І.О. від 31.05.2021 року щодо відсутності в [PERSON] автомобіля, не зайняття ним особистим селянським господарством та розведенням домашніх тварин, судом оцінюється критично та не береться до уваги, оскільки його складення не охоплюється повноваженнями депутата місцевої ради, які визначені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад». Задовольняючи позовні вимоги частково, суд частково враховує наявність на утриманні в [PERSON] неповнолітньої доньки [PERSON] на утримання якої з нього на користь дружини [PERSON] щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу, оскільки в судовому засіданні відповідача визнав, що на даний час стягнення аліментів має формальний характер, оскільки він проживає разом з [PERSON] та їх донькою [PERSON] , а також добровільно їх утримує. При цьому, суд враховує, що до 07.05.2021 року з відповідача на користь позивача щомісячно в примусовому порядку стягувались аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходу, та ним не ініціювалось у судовому порядку питання щодо зменшення їх розміру, з підстав, передбачених ст. 192 СК України, тож стягнення з відповідача аліментів на утримання вже повнолітнього [PERSON] у розмірі 1/8 частини його доходу з 12.05.2021 року до часу закінчення навчання, суттєво не вплине на майновий стан відповідача, який був до цього. Наявність відкритого виконавчого провадження зі стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованості в сумі 8 800 грн., не позбавляє можливості відповідача надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Водночас, задовольняючи позовні вимоги частково, суд вважає, що кінцевим строком стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] є не досягнення ним 23-річного віку, а закінчення строку навчання у зв`язку з яким він потребує такої матеріальної допомоги від батька. Таким чином, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову - 12.05.2021 року, і до закінчення [PERSON] навчання у Державному навчальному закладі «Звенигородський центр підготовки перепідготовки робітничих кадрів», тобто до 18.02.2022 року. При цьому, вказане не позбавляє [PERSON] можливості за вмотивованої необхідності після 18.02.2022 року звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, у разі продовження ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін. Положеннями ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї [PERSON] понесла судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Терещенко В.В. у розмірі 1 500 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 02.03.2021 року, попереднім розрахунком суми судових витрат, який, крім іншого, містить докази проведеної оплати. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, підстави для його зменшення відсутні, оскільки відповідачем відповідне клопотання не заявлено. З огляду на вказане, частково задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до положень ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 125 (одна тисяча сто двадцять п`ять) грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог (3/4 частини). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 904 (дев`ятсот чотири) грн., від сплати якого звільнена позивач, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від його сплати судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial