Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровограської області від 28 лютого 2013 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не бере участі у його вихованні, платником аліментів не являється. Домовленості щодо утримання сина між ними не досягнуто, а тому вона вимушена звернутися з цим позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 грудня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2013 року (а.с. 6). Від спільного життя мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 9). Довідок про доходи сторонами не надано. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, який знаходиться на повному утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved