Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства. Позовні вимоги обґрунтовую тим, що в 2017 році вона познайомилася з відповідачем [PERSON] та стали разом жити однією сім`єю. [INFO] у них народилася дитина [PERSON] . Відповідач [PERSON] хоча і є біологічним батьком, однак не зміг подати до відділу реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, в зв`язку з тим, що на той час у нього був відсутній паспорт громадянина України. Вказаний спір не можуть вирішити в позасудовому порядку, оскільки позивач не має можливості звернутись із спільною заявою разом з відповідачем до органу державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відповідач є громадянином іншої держави, а саме: документований паспортом громадянина Туркменестану термін дії якого сплив. У зв`язку з цим при реєстрації народження дитини Мелітопольським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області прізвище, ім`я та по батькові батька у Книзі реєстрації народжень записано за вказівкою позивача у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В актовому записі дитини ім`я та по батькові батька дитини записано, як « [PERSON] », що співпадає з ім`ям та по батькові відповідача. На підставі вище викладеного просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина Туркменистана, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] про батька [PERSON] , на підставі ст. 135 СК України. Внести зміни до актового запису № 234 від 27.11.2018 складеного Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина Туркменістану. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року відкрито провадження у загальному порядку та призначене підготовче засідання. Позивач у підготовчому судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області у підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просять прийняти рішення на підставі судової біологічної експертизи. Представник третьої особи Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечень по справі не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову позивачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27 листопада 2018 року, складеного Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №234, батьками [PERSON] , [INFO] вказані: матір - [PERSON] , громадянка України та батько [PERSON] , громадянин України, на підставі ст. 135 СК України. /а.с. 11/. Згідно висновку експерта від 04 березня 2021 року № СЕ-19/108-21/1988-БД, [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність підтвердження біологічної спорідненості складає 99,9999 %. /а.с. 55-61/. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 4 ст. 148 Сімейного кодексу України, за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , народжена матір`ю, яка на той час не перебувала у шлюбі, спільної заяви батьків про походження дитини немає, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено за прізвищем матері, а ім`я та по-батькові дитини записано за вказівкою матері, згідно вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , імовірність підтвердження їх біологічної спорідненості 99,9999 %, ці обставини встановлені висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/108-21/1988-БД від 04 березня 2021 року, який відповідає вимогам, що пред`являються до цього документа, викладені в ньому дані не викликають сумніву щодо їх достовірності. При проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи судовим експертом були додержані всі вимоги чинного законодавства, в межах його компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, відповідь на поставлене питання викладена повно та відповідає іншим фактичним даним, дослідницька частина узгоджена з підсумковою частиною висновку, висновок експертизи обґрунтований та узгоджений з іншими матеріалами справи, тому зазначений висновок судової молекулярно-генетичної експертизи є об`єктивним, достовірним та правдивим, і повинен бути покладений в основу судового рішення стосовно вирішення заявлених вимог про визнання батьківства. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги повністю визнані відповідачем, що в розумінні ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. При цьому, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тобто, відповідач є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, вбачається можливим змінити прізвище дитини, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків матері, на прізвище другого з батьків батька дитини та внести відповідні зімни до актового запису про народження дитини. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, визнання відповідача батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зміни прізвища дитини та внесенні відповідних змін в актовий запис про народження дитини.

Outcome: approved