Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.07.2011 року та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 972 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовною заявою до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування заяви вказала, що сторони з 22.07.2011 року перебували в зареєстрованому відділом Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №746. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Після народження сина протягом остання часу стосунки між сторонами почали погіршуватися, що призвело до конфліктів та протирічь. Фактично шлюбні стосунки припинені понад три роки тому. Сторони проживають окремо. На даний час шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем є неможливим. Майнових спорів сторони не мають. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач добровільно матеріально не надає допомоги на утримання дитини, участі в його вихованні не приймає. Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не з'явилися, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане відділом Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №746 встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Після народження сина протягом остання часу стосунки між сторонами почали погіршуватися, що призвело до конфліктів та протирічь. Фактично шлюбні стосунки припинені понад три роки тому. Сторони проживають окремо. На даний час шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем є неможливим. Майнових спорів сторони не мають. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач добровільно матеріально не надає допомоги на утримання дитини, участі в його вихованні не приймає. Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам їх, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved