Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона являється власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2004 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Зуєвою Н.В. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Чигиринської міської ради від 05.09.2019 року № 1299-01-44/5, в даному житловому будинку зареєстрований відповідач та колишній чоловік дочки позивача - [PERSON] , однак відповідач не проживає в даному житловому приміщенні, а проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як власник житла, звернулася до суду, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, обгрунтовуючи тим, що відповідач не є членом її сім`ї і не проживає у її будинку протягом тривалого часу, а отже, втратив право користування ним. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи без його присутності. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються сусідами позивача, а тому можуть підтвердити, що відповідач є колишнім чоловіком її дочки та не проживає за даною адресою приблизно з 2011 року. На даний час фактичне місце перебування та проживання відповідача їм не відоме. Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності позивачу по справі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2004 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Зуєвою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1475. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Чигиринської міської ради Черкаської області від 05.09.2019 року № 1299-01-44/5, вбачається, що в даному будинку за адресою: [ADDRESS] , крім позивача, як власника будинку, зареєстровані також: чоловік - [PERSON] , 1959 року народження, син - [PERSON] , 1978 року народження, дочка - [PERSON] , [INFO] , внук - [PERSON] , 2011 року народження, зять - [PERSON] , 1977 року народження. Також судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і наведене свідчить про те, що відповідач перестав бути членом сім`ї позивача. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 17.06.2019 року, від 15.08.2019 року та від 30.10.2019 року, складених комісією в складі депутата Чигиринської міської ради Черкаської області та сусідів позивача, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає в ньому і його особисті речі в будинку відсутні . Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Той факт, що з 2011 року [PERSON] жодного разу не з`являвся за місцем своєї реєстрації в судовому засіданні підтверджується зокрема і показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у житловому будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Тобто право члена сім`ї власника будинку користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на неї, а припинення права власності особи на будинку припиняє право членів сім`ї на користування цим житлом. А у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не проживаючи в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , більше одного року без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратив право користування даним жилим приміщенням. Судові витрати, за проханням позивача, слід залишити за останньою.

Outcome: approved