Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.09.2017 року; вказала між сторонами зареєстровано шлюб 02 вересня 2017 року Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 57. Від шлюбу сторони дітей не мають. Одруження видалося не вдалим. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Кожен має різні погляди на сімейне життя. Позивач переконана, що подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач, [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про повернення викликів суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», у судові засідання двічі поспіль не з'явився, без повідомлення причин, у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не з'явилися, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 57, що сторони 02.09.2017 року зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу сторони не мають. В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач переконана, що подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини не має. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат провести у відповідності ст. 141 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704.80 грн. та 1000 грн на правничу допомогу. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved