Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог вказала, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, мешкають окремо. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї і подальше спільне проживання є неможливим. Спроб до примирення робити не бажає. Спір щодо розподілу майна відсутній. 26 жовтня 2017 року відповідач звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує. Просив суд надати строк для примирення. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року провадження по справі зупинено у зв'язку із наданням строку для примирення подружжя до 26 листопада 2017 року. Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року провадження по справі відновлено та призначено справу до судового розгляду на 30 листопада 2017 року о 10:00 годині. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, пояснила суду, що сімейне життя не склалось у зв'язку з тим, що її чоловік систематично увесь вільний від роботи час зловживає спиртними напоями, що стало причиною їх окремого проваживання. Позивач намагалась зберегти сім'ю, допомогти чоловіку кинути згубну звичку, проте, такі спроби є марними. Сторони перестали вести спільний побут та проживають окремо. Відповідач не бажає виправити ситуацію, що склалась задля збереження родини. Безпорадна поведінка чоловіка завдає жінці моральних страждань. Відповідач у відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд шлюб не розривати. На запитання суду про причини його поведінки нічого конкретного пояснити не зміг, зазначив, що мабуть ще не виріс з підліткового віку. На запитання суду, які дії він чинив для зебереження родини під час наданого судом строку для примирення, нічого пояснити не зміг. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі докази, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що 28.04.2006 року Виконкомом Білицької міської ради по м. Добропілля Донецької області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 11 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогуст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що сторони не створили міцної, дружньої сім'ї, на примирення не згодні, втратили один до одного відчуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання сторін, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved