Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 16.07.2011 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO].\~ Подружні стосунки між ними не склались, у звязку з не наданням відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина, відповідач вихованням сина не займався, нехтував своїми батьківськими та подружніми обовязками, та з часом зясувалось, що відповідач має іншу сімю. Крім того, в грудні 2016 року відповідачу було предявлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України і на даний момент йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Фактично шлюбні стосунки між ними припинено з вересня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, питання щодо місця проживання дитини між ними вирішене в добровільному порядку. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що строку на примирення не потребує; відповідач також подав заяву, де просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. строку на примирення не потребує. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від\~ спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). З позовної заяви вбачається, що підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що відповідач не займався вихованням сина, не надавав матеріальну допомогу на його утримання, нехтував своїми батьківськими та подружніми обовязками. Фактично шлюбні стосунки між ними припинено з вересня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, питання щодо місця проживання дитини між ними вирішене в добровільному порядку. Відповідач подав заяву, де вказав, що розгляд справи просить проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони просять заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved