Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що є власником будинку [ADDRESS], в якій зареєстрована також [PERSON], яка є її сестрою. З 20 травня 2013 року відповідач в будинку не проживає, проте залишається зареєстрованою в будинку, участі в утриманні якого не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати. Всі звернення позивача добровільно знятись з реєстрації залишились відповідачем проігноровані, в зв'язку з чим порушуються її права, як власника будинку, що перешкоджає їй в користуванні власністю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх обґрунтування послалась на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслала, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією договору дарування від 13.06.2012 року, копією витягу з Державного реєстру правочинів №11444026 від 13.06.2012 року та копією витягу про державну реєстрацію прав №34872683 від 18.07.2012 року /а.с. 7-10/. Відповідно до відповіді на запит суду Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області, у вказаному будинку з 08.08.2012 року є зареєстрованою також [PERSON] /а.с. 17/ Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно актів, які складені комісією в складі голови квартального комітету [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 25.05.2013 року не проживає за адресою: [ADDRESS], її речі та одяг у будинку відсутні /а.с.53-56/. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні показами свідка [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.І ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved