Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], в порядку спадкування за [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на: земельну ділянку площею 1,6108 га, кадастровий номер [NUMBER] призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 30.12.2004 року та земельну ділянку площею 0,3614 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 30.12.2004 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 31.05.2010 року. До складу спадкоємців першої черги увійшла лише позивач, оскільки її мати [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 04.07.2001 року. До спадкової маси увійшли дві земельні ділянки зазначені вище. Позивач наголошує на тому, що на момент смерті спадкодавця постійно проживала із своїм батьком, про свою відмову від права спадкування не заявляла, а інших спадкоємців немає, вважає, що вона фактично прийняла спадщину та набула право власності на дві земельні ділянки: перша, площею 0,3614 га право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; друга, площею 1,6108 га право власності підтверджується державним актом на право власності серія [NUMBER] від 30.12.2014 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак оригінали таких державних актів було втрачено, що перешкоджає у реалізації права позивача на спадкування. У судове засідання позивач не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву до суду про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до вимог\~ч.2 ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 31.05.2010 року. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку площею 1,6108 га, кадастровий номер [NUMBER] призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 року № 337 та земельну ділянку площею 0,3614 га, кадастровий номер [NUMBER], призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 року № 337. До спадкоємців першої черги спадкування, після смерті [PERSON] належить : позивач [PERSON], дочка спадкодавця факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.1964 року. Прізвище «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]», внаслідок укладення шлюбу з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Згідно довідки № 283 від 18.04.2015 р. виданої виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що батько позивача [PERSON] до дня смерті, тобто до [INFO] р. проживав в домогосподарстві за [ADDRESS] Львівської області, яке належить [PERSON]. Разом з ним спільно проживала його донька [PERSON], яка доглядала за ним до дня його смерті. У відповідності до положень ст.\~1268 ЦК України,\~ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивачка на момент смерті батька постійно проживала із ним, у строки, встановлені\~ст. 1270 ЦК України\~не звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, вона фактично прийняла таку та набула право власності на земельні ділянки. Право власності спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.12.2004 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.12.2004 року, однак оригінали таких було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування . Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами\~ ч.2 ст. 328 ЦК України\~встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті, вона фактично набула право власності на спадкове майно, визнання відповідачем позовних вимог не суперечить правам та законним інтересам інших осіб, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved