Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 30.08.2013 року між нею та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун», був укладений Договір № БВ-161/13-31 купівлі-продажу облігацій. Відповідно до п. 2.1 цього Договору відповідач зобов'язувався передати у її власність, а вона зобов'язалася на умовах цього Договору прийняти та оплатити Лот облігацій, характеристика якого наведена в п. 2.2 цього Договору. Відповідно до п. 2.2 Договору номінальна вартість однієї облігації становить 70,55 грн. та розмір Лоту облігацій становить 3 939 штук. Відповідно до п. 2.3 Договору вона має право отримати наступний об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.2 Договору сума договору складає 512 582,07 грн., при курсі НБУ 7,993 грн. за 1 долар США, що на момент підписання договору становить 64 128,87 доларів США, і відповідає ціні Лоту, що визначено у п. 3.3 договору. Сторони погоджуються, що остаточна ціна Договору, як і ціна Лоту (облігацій) визначатиметься на підставі нижче зазначених пунктів цього розділу Договору. Відповідно до п. 3.5 Договору, у випадку зміни вартості однієї облігації та ціни лоту, сторони зобов'язані внести зміни до п. 3.1 та п. 3.3 даного Договору шляхом підписання додаткової угоди до даного договору. Отже, відповідно до цього договору вони з відповідачем погодилися, що сума Договору складає 512 582,07 грн., при курсі долара США 7,9993 за 1 долар США, що на момент підписання договору становило 64 128,87 доларів США. Відповідно до п. 2.1 Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2014 року ціна квартири вже становила 711 607,25 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2015 року ціна, за яку вона придбала квартиру, становить 839 597,58 грн. Таким чином, відповідно до Договору № БВ-161/13-13 від 30.08.2013 року, вона погодилася придбати квартиру за 512 582,07 грн., тоді як згідно Договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2015 року вона сплатила за вказану квартиру 839 597,58 грн. Відповідно до п.п. 2.2.1.2 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2014 року відповідач визначив прив'язку графіку планових платежів в долах США, що значно збільшило початкову ціну купівлі квартири. Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про ціни та ціноутворення» ціни на товари, які призначені для реалізації на внутрішньому ринку України, установлюється виключно у валюті України. Однак, графік платежів за попереднім договором купівлі-продажу квартири, не зважаючи на валюту договору - українську гривню, визначено в іноземній валюті, доларах США, що суперечить законодавству. В правовому обґрунтуванні позовних вимог послалася на ч. 1 ст. 11, ч. 5, 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 1 ст. 202, ст. 203, ч.ч. 2,3 ст. 215, ст. 217, ст. 533 ЦК України, ст. 8 Конституції України. У зв'язку з викладеним просила визнати недійсними п.п. 2.1 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2014 року в частині купівельної ціни, яка становить 711 607,25 грн.; п.п. 2.1 договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2015 року в частині купівельної ціни, яка становить 839 597,58 грн.; п.п. 2.2.1.2 графіку погашення платежу попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2014 року; та зобов'язати відповідача сплатити їй переплачену за квартиру ціну, а саме 327 069,51 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що позивач зрозуміла, що переплатила, лише потім. Позивач сплатила кошти згідно умов договору. Право власності на квартиру вона набула в 2015 році. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві. Додатково зазначив, що Договір купівлі-продажу облігацій припинив дію з 2014 року, і після цього відносини між сторонами визначені Договором купівлі-продажу квартири. Позивач погодилася з умовами договору, та належним чином їх виконала. Зауважив, що відповідач не є фінансовою установою, і на нього вимоги НБУ не поширюються. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 07.02.2018 року. Ухвалою від 13.02.2018 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 01.03.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 02.04.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті спору. В суді встановлено, що 30.08.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун», був укладений Договір № БВ-161/13-31 купівлі-продажу облігацій. Відповідно до п. 2.1 цього Договору відповідач зобов'язувався передати у її власність, а позивач зобов'язалася на умовах цього Договору прийняти та оплатити Лот облігацій, характеристика якого наведена в п. 2.2 цього Договору. Відповідно до п. 2.2 Договору номінальна вартість однієї облігації становить 70,55 грн. та розмір Лоту облігацій становить 3 939 штук. Відповідно до п. 2.3 Договору вона має право отримати наступний об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.2 Договору сума договору складає 512 582,07 грн., при курсі НБУ 7,993 грн. за 1 долар США, що на момент підписання договору становить 64 128,87 доларів США, і відповідає ціні Лоту, що визначено у п. 3.3 договору. Сторони погодилися, що остаточна ціна Договору, як і ціна Лоту (облігацій) визначатиметься на підставі нижче зазначених пунктів цього розділу Договору. Відповідно до п. 3.5 Договору, у випадку зміни вартості однієї облігації та ціни лоту, сторони зобов'язані внести зміни до п. 3.1 та п. 3.3 даного Договору шляхом підписання додаткової угоди до даного договору. 28.03.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун», був укладений Договір про припинення дії Договору купівлі-продажу облігацій № БГ-161/13-31 від 30.08.2013 року. 29.03.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун», був укладений Попередній договір купівлі-продажу квартири, згідно якого предметом договору є зобов'язання сторін укласти і належним чином оформити у майбутньому (до 01.04.2016 року) договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1 даного договору ціна квартири становила 711 607,25 грн. 08.10.2015 року [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун», уклали Договір купівлі-продажу квартири. Відповідно до п. 2.1 Договору ціна квартири [ADDRESS] становить 839 597,58 грн. Встановлено, що сторони взяті на себе зобов'язання виконали, позивач сплатила кошти, що визначені у договорі, та набула право власності на квартиру. Позивач просить суд визнати пункти договорів недійсними з тих підстав, що ціна вказана у гривні згідно курсу долара США, що суперечить законодавству України. У відповідності зі статтею 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, та шостою статті цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 632 ЦК України визначено, що в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. По даній справі судом було встановлено, що Договір купівлі-продажу облігацій № БГ-161/13-31 від 30.08.2013 року є припиненим 28.03.2014 року, а тому посилання на нього позивачем є безпідставним. Не враховуються судом і інші посилання позивача як на підставу своїх вимог, оскільки вони суперечать законодавству України. Крім того, позивач виконала взяті на себе зобов'язання, та набула право власності на вказану у договорах квартиру. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed