Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач по справі свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не виховує і не утримує її, не піклується про її розвиток, не надає матеріальної допомоги та не сплачує аліменти. Відповідач відразу після народження доньки залишив її доньку з дитиною та переїхав проживати до своїх батьків в смт. Козин та з ними не спілкувався, а [INFO] її донька [PERSON] раптово померла і онука на даний час перебуває на її утриманні, а відповідач і далі її життям не цікавиться, не піклується та допомоги не надає і до цього часу жодних передбачених законодавством батьківських обов'язків не виконував. Позивач в судове засідання не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, як органу опіки і піклування в судове засідання також не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримала. У судове засідання відповідач [PERSON] жодного разу не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з чим, суд, з урахуванням думки позивачки, вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 372 від 21.11.2007 року. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 5 від 05.01.2017 року. Як було встановлено, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від дитини, від виконання батьківських обов'язків ухиляється, не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом, не цікавиться її здоров'ям і життям, не виховує і не утримує її, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не проявляє належної турботи до неї, не відвідує, не надає жодної матеріальної допомоги та не сплачує аліменти. Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, як органом опіки і піклування надано висновок № 817 від 13.04.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для її розвитку. Також встановлено, що малолітня [PERSON] на даний час проживає зі своєю бабусею [PERSON] (позивачем) за адресою: [ADDRESS] та навчається в НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3-ліцей» Обухівської міської ради Київської області та перебуває на утриманні своєї бабусі. Викладені обставини також підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: довідкою № 1637 від 06.03.2017 року про склад сім'ї та реєстрацію, довідкою № 22 від 23.02.2017 року поясненнями з НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3-ліцей» Обухівської міської ради Київської області, довідкою про заробітну плату [PERSON], актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання доньки лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд бере до уваги, що відповідач впродовж тривалого часу не відвідував своєї малолітньої дитини та не цікавився її станом здоров'я, умовами виховання, розвитку, проживання, не надавав добровільної матеріальної допомоги та аліментів на утримання дитини не сплачує. Статтею 150 СК України встановлено, що «батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини», а стаття 155 СК України передбачає, що «здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини», але відповідач свої зобов'язання щодо виховання та розвитку доньки не здійснює. Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. З'ясувавши обставини справи, характер ставлення батька до дитини, суд дійшов висновку, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, нехтує ними, маючи можливість виконати їх, не утримує доньку, не виховує її, не спілкується з нею і не вживає активних дій для спілкування, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров'ям і життям, тому в найвищих інтересах дитини, для захисту її прав, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку по сплаті аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує що відповідач є працездатною особою, матеріальне становище дитини, відсутність у платника аліментів інших аліментних зобов'язань (докази щодо спростування цих обставин відповідачем подані не були) і вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 всіх видів (заробітку) доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по відшкодуванню судового збору слід стягнути з відповідача на користь Державної судової адміністрації України та на користь позивача.

Outcome: approved