Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконною відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. Згідно заповіту, її померла бабуся заповідала належну їй на праві власності 12 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Власником другої частини житлового будинку з надвірними спорудами є її мати [PERSON], якій будинок належить на підставі договору дарування частини будинку. У встановлений законом строк вона як спадкоємиця за законом прийняла спадщину і оформила свої спадкові права на грошові вклади після смерті своєї матері. Вищезазначений будинок розташований на земельній ділянці розміром 600 кв. м. та належав померлій на праві власності. Після її смерті вона належним чином прийняла спадщину, подав до Другої державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Але нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо ? частини будинку з надвірними спорудами за зазначеною адресою, оскільки заповітом не вирішено питання стосовно 12 частини земельної ділянки, що належало померлій [PERSON] на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку. Постановою про нотаріальну відмову державний нотаріус Другої черкаської державної нотаріальної контори від 12.11.2013 року відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Вона не може погодитися з вищезазначеною постановою державного нотаріуса, оскільки порушено її право як спадкоємця за заповітом на належну частину житлового будинку з надвірними спорудами та отримання свідоцтва про право на спадщину. Отже оформити свої спадкові права за заповітом може тільки в судовому порядку, оскільки позбавлена оформити свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору, тому звернулась за захистом своїх прав до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінила просила суд визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] та визнати право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 09 листопада 2012 року. Згідно заповіту, посвідченого 15.09.2009 р. приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу і внесеного до реєстру за № 770, [PERSON] заповідала позивачу належну їй на праві власності 12 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Власником другої частини житлового будинку з надвірними спорудами є мати позивачки, [PERSON], якій будинок належить на підставі договору дарування частини будинку, посвідченого 10.07.2003 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 2387. Земельна ділянка розміром 608,0 кв. м. належала померлій на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 25.06.2003 р. серія ЧР № 020013. Постановою про нотаріальну відмову від 12.11.2013 року, державний нотаріус Другої черкаської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки заповітом не вирішено питання стосовно 12 частини земельної ділянки, що належало померлій [PERSON] на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 020013 від 25.06.2003 року. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. Згідно ст. 120 ч. 1 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. [PERSON] не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на 12 частину земельної ділянки, але оформити перехід права власності на підставі цивільно-правової угоди не має можливості, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на цю частину земельної ділянки. Відповідно до ст. 377 ч. 1 ЦК України якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі, споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею, спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Отже, ЦК взагалі не допускає виникнення такої ситуації, коли розташований на земельній ділянці об'єкт нерухомості належить на праві власності одній особі, а земельна ділянка перебуває у власності у іншої. Згідно ст. 120 ч. 4 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. На підставі ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved