Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] , мотивуючи позовні вимоги тим, що вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності. Відповідач зареєстрований в цій квартирі, однак не проживає там з 2016 року, тобто з моменту її продажу позивачу. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вищевказаною квартирою. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи зазначені положення, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом встановлено, що таке визнання не суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що позивачу\~на праві\~приватної власності\~належить квартира\~ [ADDRESS] .\~Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 03.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кодимської районного нотаріального округу Бабушкіною О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №854 (а.с.10-11), а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 72484954 від 08.11.2016 року (а.с.18). З акту, складеного депутатом Кодимської міської ради від 16.07.2020 року, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 03 листопада 2016 року (а.с.19). Відповідно до\~ст. 71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Згідно до вимог\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст.\~317,\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Отже, права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та\~ст. 150 ЖК України, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В даному випадку, відповідач за вказаною адресою не проживає з 2016 року. Він не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірною квартирою, передбачених\~ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житлом, що належить позивачу. Отже, є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved