Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованим у реєстрі за № 49614, таким що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С.було вчинено оспорюваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 49614, щодо стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Довіра та Гарантія'' заборгованості в розмірі 11 278,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження № 63886067, та на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, степендію та інші доходи божника від 25.01.2021 року звернуто стягнення на її заробітну плату. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від банку первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його можливого погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Оскільки, жодних законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису у нотаріуса не існувало, тому просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні позовні заяві та додаткових письмових пояснень до позовної заяви, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їхній відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2018 року між позивачем та ТзОВ «»Фінансова компанія «Дінеро» (правонаступником якого є відповідач) був укладений кредитний договір № AG5766479. 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С.вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 49614, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № AG5766479 від 02.12.2018 року, укладеним між нею та ТзОВ «»Фінансова компанія «Дінеро» (правонаступником якого є відповідач), заборгованість за період з 01 липня 2019 року по 11 березня 2020 року в розмірі 11 278 грн.., яка складається із 6 200 грн.- просторочена заборгованість за сумою кредиту, 978 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 3 100 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями та 1 000 грн.- витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису. Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження ВП №63886067 по виконанню вищевказаного виконавчого напису та звернуто стягнення на доходи позивача, що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, степендію та інші доходи боржника від 25.01.2021 року. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів» затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким, зокрема, передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, зокрема: нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису . Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відтак, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання вимоги про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З огляду на зазначені обставини, заважаючи на наявність даних про спірність суми заборгованості позивача перед відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, а відтак такий не підлягає виконанню . На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову та заяви про забезпечення позову. На підставі ст.ст. 50, 87-88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved