Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та після уточнення позовних вимог просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 05.07.2007 року по 01.10.2012 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилися сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею. Вона разом з дітьми проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов`язані з утриманням дітей. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 04.04.2013 року та до досягнення дітьми повноліття. Однак відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2018 року складає 100 500 (сто тисяч п`ятсот) грн. Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області встановлювалися тимчасові обмеження у реалізації спеціальних прав та накладалися грошові стягнення за невиконання рішення суду про сплату аліментів, однак це не призвело до спонукання та зміни відношення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, їх навчанням та підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання дітьми освіти, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дітей. Таким чином, позивач вважає, що відповідач свій батьківський обов`язок по утриманню дітей не виконує. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник третьої особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради просить справу розглядати без участі представника служби, позовні вимоги підтримує та при прийнятті рішення просить врахувати інтереси дітей. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.07.2007 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилися сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON] , а матір`ю позивач [PERSON] . Після розірвання шлюбу малолітні синм залишилися проживати з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрацію, виданою Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» дільницею №8, з якої вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом з синами за адресою: [ADDRESS] . Позивач разом з дітьми проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов`язані з утриманням. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, їх навчанням та підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання дітьми освіти, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дітей. Таким чином, відповідач свій батьківський обов`язок по утриманню дітей не виконує. Спорів з приводу місця проживання дітей не було. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 04.04.2013 року до досягнення дітьми повноліття. З довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що відповідач, станом на 01.12.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 100 500 (сто тисяч п`ятсот) грн. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №354 ХМР» від 26.12.2018 року, який відвідували [PERSON] та [PERSON] в період з 2009 року по 2015 рік, дітьми опікувалася матір [PERSON] Батько дітей до садку не приходив та дітьми не цікавився. Відповідно до довідок Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №51 ХМР від 26.12.2018 року, де навчаються [PERSON] та [PERSON] , дітей виховує мати. Батько дітей [PERSON] дітей до школи не приводить, батьківські збори не відвідує, не цікавиться їх навчанням. Класні керівники батька ніколи не бачили. Відповідно до довідки КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №4», де [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку, догляд за дітьми та рекомендації лікарів здійснюють їх матір та бабуся. Батько дітей до лікаря-педіатра дільничного не приводив. З огляду на вище викладене вбачається, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, навчанням та здоров`ям синів не цікавиться, не бере участі у їх вихованні. А тому, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , було розглянуто на засіданні Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 73 від 17.01.2019 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її духовних та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] свій батьківський обов`язок по утриманню дітей не виконує, хоча за своїм майновим станом та станом здоров`я має можливість надавати допомогу на утримання синів. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Питання про стягнення аліментів на утримання дитини не вирішувалось, оскільки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуті на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2013 року. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 704,80 грн., що підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved