Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 15 вересня 2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Останнім часом відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач змінила заявлені позовні вимоги, просила визначити аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно. Відповідач позов визнав частково. Вважає заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 2000 гривень завищеним, не заперечує проти встановлення судом розміру аліментів в сумі 700 гривень. Заперечення проти позову обґрунтував тими обставинами, що в даний час не має постійного заробітку та достатнього доходу, потребує лікування, сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі неспроможний. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. В судовому засідання встановлено, що сторони являються батьками малолітніх : дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження: серії І-БК № 091281 та серії І-ОК № 071404, виданими відповідно 15 жовтня 2002 року та 21 червня 2007 року Владиславською сільською радою Миронівського району Київської області. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Судом встановлено, що діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджені довідками Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області № 292 та № 293 від 25 квітня 2016 року. Оскільки обовязки по утриманню дитини батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 та ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти на дитину стягуються у відповідній частці від заробітку (доходу) батьків. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом не встановлено фактів, які вказують на ті обставини, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін, не встановлено фактів приховування відповідачем доходів з метою ухилення від сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує ті обставини, що батько дітей офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, не має на утриманні інших осіб. Суд вважає, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим та не порушує інтереси сторін і дітей. Посилання відповідача на ті обставини, що він за станом здоровя потребує лікування, не підтверджені належними доказами. Судом не встановлені обставини, що мають істотне значення та можуть бути підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень на утримання двох дітей. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму, що встановлений для дитини віком від 6 до 18 років з 01 травня 2016 року у сумі 1531 гривня, при визначенні аліментів на утримання двох дітей у розмірі, вказаному відповідачем, розмір аліментів на одну дитину буде меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. За правилами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з позивача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 160, 180 -\~184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial