Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 54/100 частин житлового будинку з господарським спорудами та будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], посилаючись на наступні обставини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.12.2000 року П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4-2907, [PERSON] належало 54/100 частин житлового будинку з господарським спорудами та будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, не зареєструвавши за життя своє право на нерухоме майно у встановленому законом порядку. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 22.11.2012 року є [PERSON], яка у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте на неї не претендує. При цьому, [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщини, як непрацездатний вдівець спадкодавця, і є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з дружиною до дня її смерті. Їх син [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, проте на спадщину не претендує. Постановою державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 28.11.2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 54/100 частин житлового будинку з господарським спорудами та будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала своє право на нерухоме майно. Оформити свої спадкові права позивач не має можливості, тому змушений звертатися до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Пояснили, що не претендують на спадщину після смерті [PERSON] Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що па підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.12.2000 року П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4-2907, [PERSON] належало 54/100 частин житлового будинку з господарським спорудами та будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, житловий будинок літ. Б-1, літня кухня В, вбиральня Д, сарай Е, літня кухня З, сарай К, вбиральня О, огородження № 1-3, за мостіння І, водопровід О. Житлова площа домоволодіння становить 50,1 кв.м. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] з 18.02.1972 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, посвідченого 22.11.2012 року державним нотаріусом Донецької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2026, [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями [PERSON] за законом першої черги є позивач та відповідач [PERSON] Враховуючи, що позивач є непрацездатним вдівцем [PERSON], оскільки на день її смерті досяг пенсійного віку, його обов'язкова частка у спадщині складає 1/4. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 28.05.2013 року звернулася [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не претендує на спадщину після смерті [PERSON] Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з дружиною до дня її смерті, що підтверджується домовою книгою. Відповідач [PERSON] спадщину не прийняв та на неї не претендує. Згідно технічного паспорту до складу житлового будинку з господарським спорудами та будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], входить: житловий будинок літ. А-1 з прибудовою а, загальною площею 55,4 кв.м, в тому числі житловою - 27,2 кв.м, житловий будинок Б-1 з прибудовою б, погребом б1, загальною площею 53,7 кв.м, в тому числі житловою 22,9 кв.м, літня кухня В, вбиральня Д, сарай Е, літня кухня З, сарай К, вбиральня О, трубопровід *, огородження № 1-4, тротуар І. Постановою державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 28.11.2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 54/100 частин житлового будинку з господарським спорудами та будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала своє право на нерухоме майно. Згідно листа відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку від 24.09.2013 року чинним законодавством не передбачена державна реєстрація права власності на нерухоме майно після смерті власника. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК Украини право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved