Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити останнього батьківських прав щодо їх спільної доньки [PERSON] У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що у неї [PERSON] (позивач) з [PERSON] (відповідачем) є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Проте, починаючи з 2012 року відповідач перестав приймати участь в утриманні доньки. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.08.2013 шлюб між сторонами розірвано. Однак фактично шлюбні відносини припинено з 2012 року, і з того часу відповідач свої зобов'язання по утриманню спільної дитини не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не займається її вихованням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.08.2013 шлюб між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) розірвано (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно висновку, наданого Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією від 09 липня 2015 року № 108-10348/01 [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, в даній квартирі створені належні умови для всебічного розвитку, навчання та виховання дитини. Також у вищевказаному висновку зазначено, що Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом було встановлено, що відповідач не виконує обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавиться життям та станом її здоров'я, не намагається спілкуватися з нею, не надає необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо усунувся від виховання дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 06.02.2015 [PERSON] відмовляється від своїх батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] (а.с.8). Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню доньки, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неї, тому суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 141, 150, 164, 165, 166 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитини», Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»;

Outcome: approved