Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони знаходились у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу у період часу з 1998 року по 2001 рік. Від спільного життя з відповідачем мають сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 08 липня 2000 року за актовим записом №642. Після припинення шлюбних відносин, син постійно проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення суду відповідач сплачував аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON] , до його повноліття. Після чого, відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти та будь-яким іншим чином допомагати їй, нічим не коментуючи свою відмову. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Придніпровській державній академії будівництва та архітектури, на 2 курсі, економічного факультету, що підтверджується довідкою № 561 від 13 лютого 2019 року. Їхній син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона раз на пів року оплачує додаткові заняття з англійської мови по 1500 грн. Дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Син навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що Відповідач не є інвалідом, інших стягнень аліментів та утриманців не має, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Син має низку різноманітних захворювань і потребує постійного медичного обстеження і лікування. Так, він перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини №5 КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» під наглядом ендокринолога, дерматолога, окуліста, лора. Згідно Виписки зробленої з медичної карти стаціонарного хворого, він має діагнози: гіпопітуітарізм; гіпосоматотропізм, вторинний гіпотиреоз. Субнаізм гіпофізарний. Лівостороння гемігіпотрофія. Дефіцит маси тіла. Затримка статевого розвитку. Атопіческий дерматит, ст.загострення. Крім того, [PERSON] , страждає декстрокардією серця, двостулковим нестенозованим АК, а також має укорочення лівих кінцівок, що підтверджується медичною карткою хворого. Також, наявне захворювання лівого вуха за діагнозом епімезотемпаніт з халестотомою. Також, є інвалідом з дитинства 3 групи, що підтверджується Посвідченням серії [NUMBER] . Просить суд стягнути з відповідача, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП не відомий, на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який продовжує навчання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період його навчання до 30.06.2021 року, але не більше як до 23-річного віку або до припинення сином навчання, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 року було відкрито спрощене провадження у даній справі. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вважає позовні вимоги не обґрунтовані. Зазначив, що на даний час його матеріальний стан такий, що він сам потребує допомоги. Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] в якій Відповідач і мешкає. Даний факт підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 1977 року. Середньомісячні платежі за комунальні послуги, які Відповідач повинен сплачувати складаються у середньому у розмірі 2100,00 грн. Даний факт підтверджується рахунком КГЮЦ від 07.04.19. (див. у Додатках). У 2017 році у Відповідача були проведені операції: дві операції - бурсит на руці, одна операція на грудній клітці - видалення новоутворення, вартістю 12000,00 грн., у зв`язку з чим були необхідні значні матеріальні витрати. Внаслідок чого. Відповідачем були оформлені кредитні договори з ПАТ «ПУМБ», ПАТ «ПриватБанк», по яким він має сплачувати щомісячно проценти в розмірі 600,00 грн. Також у Відповідача не було можливості сплачувати в повному обсязі комунальні витрати, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 13586,20 грн. На сьогоднішній день заборгованість Відповідача за комунальні послуги становить 13586,20 грн., яку Відповідач зобов`язаний буде погасити. Крім цього, щомісячно на медикаменти та додаткові обстеження витрачаються значні кошти. Тобто після відрахування із пенсії витрат на комунальні послуги, сплати кредитів, сплати медикаментів, допомоги батькам у нього залишається коштів на існування у розмірі 1485,00 грн. Позивач надала суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що матеріальне становище відповідача не таке погане, як він заявляє суду, він особисто володіє двома квартирами, одну з яких постійно здає в оренду, а в цілому його сім`я, яка складається з двох осіб володіє трьома квартирами. Доказів утримання своїх батьків відповідач не надав. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач надав відповідь на лист позивача, в якому зазначає, що він на даний час вже літня людина. Яка має багато обов`язків перед літніми батьками та не дуже гарне особисте здоров`я, тому він не має змоги платити аліменти на навчання так як і сам потребує матеріальної допомоги. Тому з етичних міркувань та ставлення до потреби сина навчатися, не відмовляється від сплати 300 грн. на місяць, якщо такі обставини є і доведені належним чином. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Ткаченко О.В. позовні вимоги визнала частково у розмірі 300,00 грн., підтримала наданий відповідачем відзив. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . 24.04.2018 року [PERSON] виповнилося вісімнадцять років. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] є студентом 2 курсу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» Економічного факультету, денна фома навчання, на бюджетній основі, навчається з 01.09.2017 року. Строк навчання за освітнім ступенем «Бакалавр» з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 року. (а.с. 14). Згідно копії посвідчення серія [NUMBER] [PERSON] є інвалідом з дитинства 3 групи. (а.с.12). Судом встановлено, що добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно дост.\~198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зіст. 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, слід керуватися нормами ст. 199 СК України, відповідно до якої обовязок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обовязків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст.\~199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка чи син. У випадку, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.\~185\~СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом не враховуються, викладені відповідачем обставини щодо перебування на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують таке утримання. Отже відповідачем належних та допустимих доказів того, що він має скрутний матеріальний стан та не має змоги надавати допомогу на утримання повнолітнього сина відповідачем не надано. Тому аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідача [PERSON] продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі, при цьому він не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, повязані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, його батько, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, тому суд вбачає наявність підстав для задоволення даного позову. Згідно ст.133;\~141 ЦПК України\~оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового з бору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved