Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

· Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.05.209 р.. Також в спірній квартирі зареєстровані її неповнолітні доньки [PERSON], [PERSON] та колишній чоловік відповідач по справі - [PERSON]. З січня 2014 року відповідач з'їхав та не проживає в квартирі [ADDRESS], його місцезнаходження позивачці невідоме, особистих речей і документів відповідача в квартирі немає і взагалі квартирою не цікавиться. У зв'язку з тим, що при виїзді з квартири відповідач відмовився добровільно знятись з реєстрації, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити. Представник третьої особи до суду не з'явився, в заяві просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином до суду двічі не з'явився, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних доказів (постановляє заочне рішення). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] з серпня 2014 року не проживає у квартирі [ADDRESS], його особистих речей у спірній квартирі нема. Перевіривши докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки №734 від 23.03.2015 року за вищезазначеною адресою до теперішнього часу зареєстрований [PERSON], 1979 р.н. (а.с.14). Комісією МКП «ОСНОВАНІЄ» 23 березня 2015 року було складено акт №42 згідно якого відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з серпня 2014 року (а.с.15). У відповідності до ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача місце проживання якого невідоме пред'являються за останнім відомим його місцем проживання. Останнє відоме місце проживання відповідача є [ADDRESS] . Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved