Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], на утримання кого відповідач сплачує аліменти за рішенням суду. З листопада 2016 року вони проживають окремо, припинили шлюбні встосунки і перестали вести спільне господарство. Причиною розпаду сімї є втрата взаєморозуміння. Сімя фактично розпалася через постійні непорозуміння між ними та різні погляди на сімейні стосунки, сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище : «Тарабара». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність малолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 236575, згідно якого 25.01.2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Огородник»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 426252, з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АО № 091237; копією паспорта [PERSON], серія АН № 602062. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved