Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання малолітньої та неповнолітньої дитини до повноліття та додаткових витрат на дітей, мотивуючи тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 07 червня 2003 року по 19.09.2017 року. За час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу їхні спільні діти проживають з нею за місцем її реєстрації : [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з вимого про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтованим розміром вважає 30 % частки від заробітку (доходу) батька щомісяця, починаючи з дня подання позову та до досягнення їхніми дітьми повноліття на кожну дитину, а в сукупності аліменти у розмірі 60 % частки від заробітку (доходу) відповідача. Їхні спільні діти окрім школи відвідують також Школу англійського [PERSON] . Кожного місяця вона самостійно оплачує їм ці заняття, адже діти повинні розвиватися та вдосконалювати свої знання. Факт того, що вона оплачує дітям гурток англійської мови підтверджується відповідними квитанціями, а всього на суму 6522,00 грн. Факт оплати на майбутнє гуртка англійської мови підтверджується рахунками на суму 15280,00 грн. Крім цього їхні спільні діти відвідують танцювальний гурток і вона кожного місяця самостійно оплачує ці заняття в танцювальному гуртку «Антарес» Національної Хореографічної Спілки України Дніпропетровського обласного осередку, що підтверджується довідками, сума витрат на сплату гуртка обом дітям складає 8000,00 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] грошові кошти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] по 30 % частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а усього у розмірі 60% частки від заробітку (доходу) відповідача на користь [PERSON] , щомісячно починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення старшою дитиною [PERSON] , [INFO] повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , вже понесені додаткові витрати на розвиток здібностей дітей у сумі 14522,00 грн. та стягувати їх щомісячно починаючи із дня пред`явлення цього позову, протягом 2 років з дня подачі позовної заяви в розмірі 2300,00 грн. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2019 року було відкрито спрощене провадження у даній справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтв про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що виходячи з того, що діти сторін проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, враховуючи вік дітей, робить висновок про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, так як наведений позивачем розмір аліментів, 60% всіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд вважає завищеним, а тому необхідно визначити аліменти в єдиній частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 50% всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання двох дітей, починаючи з 28.05.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дітей, суд виходить з наступного. Позивачем на підтвердження понесених додаткових витрат на розвиток здібностей дітей на суму 14522,00 грн. надано відповідні докази: гурток англійської мови: рахунок ФОП [PERSON] Є.У [PERSON] від 11.06.2018 року на суму 276,00 грн.; рахунок ФОП [PERSON] Є.У [PERSON] від 06.11.2018 року на суму 621,00 грн.; рахунок ФОП [PERSON] .У [PERSON] від 09.11.2018 року на суму 945,00 грн.; рахунок ФОП [PERSON] на суму 756,00 грн.; рахунок ФОП [PERSON] У [PERSON] від 17.01.2019 року на суму 1119,00 грн.; рахунок ФОП [PERSON] У [PERSON] від 07.02.2019 року на суму 1308,00 грн.; рахунок ФОП [PERSON] У [PERSON] від 14.05.2019 року на суму 1497,00 грн., всього на суму 6522,00 грн.. Витрати на танцювальний гурток у розмірі 8000,00 грн. за 2018-2019 роки, підтверджуються довідками Національної Хореографічної Спілки України Дніпропетровського обласного осередку. Крім того, позивачем надано суду рахунки на оплату майбутніх витрат по сплаті гуртка англійської мови з 2019 по 2020 роки на суму 15280,00 грн. (а.с. 18). Статтею 185\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Тому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Проаналізувавши норми СК України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати, є додатковими витратами; ці витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дітей. Наявність понесених додаткових витрат позивачем доведена. З огляду на положення ст.180 та 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Сімейний кодекс\~України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на зазначене, оскільки позивачка понесла додаткові витрати на розвиток здібностей дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 14522,00 грн., які суд вважає доведеними, але чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі у додаткових витратах на дитину та відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, суд вважає задовольнити частково позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування додаткових витрат на дітей 7261,00 грн., що становить 1/2 частину від понесених позивачкою додаткових витрат на дітей (14522,00 грн. х 1/2). Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на майбутнє протягом двох років щомісячно у розмірі 2300,00 грн., суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відвідування наданий час дітьми гуртків не свідчить про їх подальше відвідування, тому у цій частині позовних вимог суд відмовляє. Також з відповідача згідно ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1 536,80 грн. (за дві вимоги майнового характеру, 2 х 768,40 грн.), оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial