Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2015 р., від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Однак їх сімейне життя не склалося, оскільки на протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімю, втратили почуття любові та поваги один до одного. Внаслідок чого, на думку позивача, їх подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Позивач, посилаючись на те, що вони спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться, а отже їх шлюб фактично розпався і в майбутньому поновленим бути не може, просила суд шлюб розірвати за рішенням суду. Позивач також просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Диптан». У судове засіданні сторони не з'явилися, подали до суду заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 27.11.2017 р. позивач просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Зі змісту заяви [PERSON] від 27.11.2017 р. вбачається, що він вимоги позову повністю визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 12.02.2015 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 2, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 171557 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-ОК № 298308, виданим 04.06.2015 р. виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 4). Норми частин 3 і 4статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відновити позивачу її дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «Диптан». На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved