Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи служби у справах дітей Лозівської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над неповнолітньою особою, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Даний шлюб було розірвано 24 березня 2011 року. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина в теперішній час проживає разом з позивачем по справі. Відповідач по справі вихованням дитини не займається, не турбується про його духовний та фізичний розвиток, не відвідує його, матеріальної допомоги на його утримання в добровільному порядку не надає, а тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. 16 квітня 2015 року позивач надала суду уточнену позовну заяву в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Шмадченко Н.В. в судове засідання не з'явилася, але надала суду клопотання в якому просить розглянути справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього просить залучити до матеріалів справи висновок Лозівської міської ради про доцільність позбавлення відповідача по справі батьківських прав, копію акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини та копії пояснень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року. Даний шлюб було розірвано 24 березня 2011 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2011 року. Від даного шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 23 грудня 2008 року. На даний час позивач з відповідачем стосунків не підтримує. Позивач зареєстрована та мешкає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі з сином не спілкується на протязі тривалого часу, матеріально його не забезпечує, життям сина не цікавиться, не турбується про його духовний та фізичний розвиток, його навчанням та підготовку до самостійного життя, матеріально його не утримує, тобто відсторонився від виховання дитини. Згідно висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування від 13 травня 2015 року є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини, оскільки він не бажає забезпечувати належне її утримання та виховання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення матері, батька батьківських прав. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку». Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону визначено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». В статті 12 цього закону вказано, що «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні йому з нею, ні хто не чинив і не чинить. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved