Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 червня 2012 року. Даний шлюб є першим. Від цього шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], який зареєстрований за її адресою та постійно проживає разом із нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею, а з відповідача стягуються аліменти на його утримання. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя, немає згоди з важливих для існування сім'ї питань, що викликало постійні сварки та суперечки і зробили спільне життя неможливим. Вони остаточно втратили довіру та взаємоповагу один до одного. З лютого 2015 року роз'їхалися за різними адресами і з того часу кожний живе своїм життям. Примирення між ними неможливе, за цих умов збереження шлюбу вважає також неможливим. Спору про спільно нажите майно немає, мають наміри вирішити це питання у добровільному порядку. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути за її відсутності, спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити - [PERSON], у разі неявки відповідача винести заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явився, однак в поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його присутності, спору про поділ майна не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати із позивачкою (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19 червня 2012 року, зареєстрованого в виконавчому комітеті Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 19 червня 2012 року виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 14 (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 15 листопада 2012 року виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області (а.с. 9). З питання щодо проживання, виховання дитини у сторін спору немає. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо з лютого 2015 року, подружні стосунки не підтримують. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], встановити разом з матір'ю [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved