Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 68,60 кв. м. та визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO], що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 68,60 кв. м. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належно, причини неявки суд не повідомили, проте представник позивача надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який проживав до дня смерті по [ADDRESS] та який посвідчив на ім'я позивача заповіт у Крутогорбівській сільській раді Таращанського району Київської області 11 грудня 2008 року за реєстровим № 663. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом на вищевказаний жилий будинок є позивач. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. Спадщину позивач прийняла, тому що у встановлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк подала заяву до в.о. державного нотаріуса Таращанської районної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], проте позивачу 28.02.2017 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по тій причині, що спадкодавець не мав свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що вищевказаний житловий будинок належав на праві власності спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO], підтверджується копією облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 рр., виданою Крутогорбівською сільською радою Таращанського району Київської області. За даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, погріб з шийкою, прибудова, літня кухня-гараж, сарай-прибудова, сарай, сарай-прибудова, погрібник, ? частина колодязя питного, ворота з хвірткою, огорожа. Вартість будинковолодіння становить 157084 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved