Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 27 червня 2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільного неповнолітнього сина. Протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, за його ініціативи між ними виникають сварки, що спричиняє їй великі душевні страждання. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з січня 2018 року. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Ухвалою від 18 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем усунені. Ухвалою від 3 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася. У поданій до суду заяві від 18 червня 2021 року просить справу розглянути без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підтаві наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши представлені у справі докази, встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 908 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved