Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Михайлівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області 29.06.1985 року, актовий запис № 8. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 29.06.1985 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають повнолітніх дітей: синів - [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1988 року народження, та [PERSON] , 2000 року народження. Причиною звернення до суду стало те, що у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння, їхнє шлюбне життя не склалось та з весни 2018 року шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. У добровільному порядку розірвати шлюб через Олександрівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відповідач не бажає. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 32). Представник позивача у судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 31). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 11.09.2019 року, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 30). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.1985 року, згідно свідоцтва про шлюб виданого Михайлівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 8 (а.с. 5). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - протягом тривалого часу стосунки у сім?ї розладилися, сторони мають різні погляди на сімейне життя, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тривалий час разом не проживають. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред`явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, а тому, виходячи з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved