Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 11.08.2012 вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського РУЮ у Київській області, актовий запис № 54. Від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який, на даний час, проживає з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого у них зникла взаємоповага один до одного і почалися сварки в сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з березня 2018 року. Просить розірвати шлюб, малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати по справі залишає за собою. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, проте в прохальній частині позову зазначила клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав заяву про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні та без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 11 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 54. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого у них зникла взаємоповага один до одного і почалися сварки в сім'ї, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони з березня 2018 року фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати суд за проханням позивача залишає за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved