Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 173160 грн. та понесені нею судові витрати в сумі 1731,60 грн. На обгрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що восени\~2015\~року до\~неї звернувся\~відповідач,\~який повідомив\~її,\~що її\~син -\~ [PERSON] заборгував\~йому грошові\~кошти в\~сумі 6000\~доларів США\~за трьома\~борговими розписками\~та погрожував\~їй накласти\~арешт на\~їхню спільну\~квартиру [ADDRESS] ,\~яка знаходиться\~у спільній\~частковій власності\~всіх членів\~їхньої родини,\~а також\~звернутися до\~правоохоронних органів\~для розшуку\~та притягнення\~сина до\~кримінальної відповідальності.\~Після цього,\~порадившись з\~родиною,\~вона вирішила,\~з метою\~погашення боргу\~ [PERSON] перед\~відповідачем,\~передати останньому\~грошові кошти\~в сумі\~6000\~доларів США,\~шляхом нотаріального\~оформлення передачі\~та отримання\~вказаних коштів,\~що і\~було зроблено\~04\~листопада 2015\~року у\~приватною нотаріуса\~Дніпропетровського міського\~нотаріального округу\~Румянцевої І.О.,\~яка посвідчила\~підпис кредитора\~на заяві\~відповідача про\~одержання від\~неї грошових\~коштів в\~еквіваленті 6000\~доларів США\~в рахунок\~погашення боргу\~ [PERSON] ,\~та була\~зареєстрована в\~реєстрі №\~4376.\~Після отримання\~грошових коштів\~відповідач не\~повернув їй\~боргові розписки\~на підтвердження\~виконання боргових\~зобов`язань її\~сина перед\~відповідачем.\~У серпні\~2016\~року їй\~стало відомо\~про відкриття\~03\~листопада 2015\~року державним\~виконавцем Жовтневого\~ВДВС м.\~Дніпропетровська ГТУЮ\~у Дніпропетровській\~обл.\~виконавчого провадження\~№ 49191091\~на виконання\~виконавчої листа\~№ 201\\8668\\15-ц\~від 26\~жовтня 2015\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~суми боргу\~за договорами\~позики у\~розмірі 170515\~грн.\~Вказаний виконавчий\~лист було\~видано судом\~на виконання\~рішення Жовтневого\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~13\~жовтня 2015\~року,\~яким було\~задоволено позовні\~вимоги [PERSON] \~та стягнуто\~з [PERSON] \~за договорами\~позики від\~04\~листопада 2013\~року,\~15\~січня 2014\~року і\~25\~березня 2014\~року грошові\~кошти в\~сумі 168805\~грн.,\~а також\~стягнуто судові\~витрати в\~вигляді судового\~збору в\~сум 1710\~грн.,\~всього -\~170515\~грн.,\~яке було\~прийнято без\~участі [PERSON] \~у судовому\~розгляді.\~Після цього,\~всі її\~неодноразові звернення\~до відповідача\~для отримання\~пояснень з\~цього приводу,\~а також\~намагання уникнути\~подвійного стягнення\~суми боргу\~на користь\~відповідача не\~закінчились успіхом.\~В свою\~чергу,\~ [PERSON] \~уникав спілкування\~не тільки\~з нею,\~її сином,\~а й\~з її\~чоловіком щодо\~закриття виконавчого\~провадження відносно\~боржника -\~ [PERSON] \~у зв`язку\~із отриманням\~ним суми\~боргу від\~неї 04\~листопада 2015\~року.\~Таким чином,\~незважаючи на\~те,\~що в\~заяві від\~04\~листопада 2015\~року після\~одержання грошових\~коштів в\~еквіваленті 6000\~доларів США,\~відповідач зазначив,\~що «претензій\~будь-якого\~характеру до\~ [PERSON] не\~маю»,\~ [PERSON] \~продовжив стягнення\~того ж\~самого боргу\~з її\~сина у\~примусовому порядку\~Жовтневим (зараз\~-\~Соборний)\~ВДВС м.\~Дніпропетровська.\~В свою\~чергу,\~ВДВС також\~не було\~взято до\~уваги виконання\~нею зобов`язань\~ [PERSON] \~щодо погашення\~боргу відповідно\~до змісту\~нотаріально посвідченої\~заяви [PERSON] \~від 04\~листопада 2015\~року,\~що має\~бути підтверджено\~матеріалами виконавчого\~провадження №\~49191091,\~які знаходяться\~в Соборному\~(колишній\~-\~Жовтневий)\~ВДВС.\~03\~листопада 2016\~року старший\~державний виконавець\~Жовтневого ВДВС\~м.\~Дніпропетровська ГТУЮ\~у Дніпропетровській\~обл.\~Тичинський [PERSON] .Є.\~у зв`язку\~із виконанням\~рішення суду\~у повному\~обсязі,\~закінчив виконавче\~провадження №\~49191091,\~прийнявши постанову\~про закінчення\~виконавчого провадження.\~Як вбачається\~з цієї\~ухвали,\~одночасно було\~припинено арешт\~майна боржника\~та знято\~з реалізації\~нерухоме майно\~-\~1\\4\~частина квартири\~ [ADDRESS] ,\~лот №\~ [NUMBER] \~(уцінений\~лот №\~ [NUMBER] ). Предметом цього позову є грошові кошти, які отримані без достатніх правових підстав, оскільки відповідач збагатився за одними й тими ж борговими зобов`язаннями у подвійному розмірі, тобто, набув 6000 доларів від неї повністю безпідставно, при цьому ввівши її у оману щодо існуючої заборгованості [PERSON] Добровільно повернути їй сплачені грошові кошти відповідач відмовляється. 17 січня 2019 року було відкрито провадження у справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 11 березня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: заява за № 4336 була дійсно ним написана і дійсно він отримав від [PERSON] грошові кошти в рахунок погашення боргу [PERSON] перед ним за його розпискою, в якій вказано, що [PERSON] взяв у нього в борг 6000 доларів США. Після повернення йому коштів по даній заяві, він віддав розписку [PERSON] , в якій вказано що останній взяв у нього в борг 6000 доларів США, його матері - [PERSON] , яку вона на його очах знищила. Всі інші грошові зобов`язання [PERSON] були переданні ним на стягнення до ВДВС Соборного району УЮ м. Дніпра, зокрема виконавчі написи на суму 58191 грн., 23460 грн., 19105 грн., а також виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Дніпро на 170515 грн., які теж були стягненні. Просить відмовити у позові [PERSON] до нього про стягнення грошових коштів у повному обсязі. Ухвалою від 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення, ідентичні обґрунтуванню позову, та додала, що у неї є розписка охоронця відповідача [PERSON] від 25.10.2015 року про те, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] та передав Брюховецькому 400 доларів США. Після цього вона передала відповідачеві у нотаріуса 6000 доларів США. Хоча в розписці і не зазначено в рахунок якого договору позики вона віддала 6000 доларів США, але сума в 6400 доларів США співпадає з сумою, яку з [PERSON] стягнув [PERSON] через суд. Коли вона передала відповідачеві 6000 доларів США, то взяла копію нотаріально завіреної заяви останього та передала її виконавцю. Але виконавець відмовився закрити виконавче провадження. Також відповідач власноруч написав їй список боргів [PERSON] перед ним станом на 09.04.2015 рік, де не фігурував борг в 6000 доларів США, який вона долучила до матеріалів справи (а.с. 168). Представник позивача та третьої особи [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити їх посилаючись на обставини викладені в справі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що крім тих розписок від 04.11.2013 року, 15.01.2014 року, 25.03.2014 року, борг по яким з [PERSON] стягнуто на його користь Жовтневим районним судом, була ще одна розписка на суму 6000 доларів США. Йому подзвонила позивач та попросила, щоб він не подавав позову до суду, аби не сплачувати судові витрати, а вона йому віддасть борг. Він погодився на це. За іншими розписками вони узгодили повернення боргу через суд. Вони з позивачем зустрілися у нотаріуса 04.11.2015 року, де вона передала йому гроші, а він повернув їй розписку [PERSON] Розписка була датована 2013 роком, точніше він не пам`ятає, там був зазначений строк погашення 1 місяць. також у нотаріуса він написав позивачеві заяву від 04.11.2015 року про те, що отримав від останьої суму 6000 доларів США, але ця заява ніякого відношення не має до боргу [PERSON] за розписками від 04.11.2013 року, 15.01.2014 року, 25.03.2014 року. З позовом про стягнення з [PERSON] 6000 доларів США він не звертався, не пам`ятає чому саме, мабуть не вистачало коштів на сплату судового збору. На аркуші справи 168 перераховані суми боргу, на стягнення яких він звертався до суду та нотаріуса. На теперішній час він не пам`ятає, чи передавав йому гроші у 2015 році його охоронець. Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що у позивача відсутні докази, що погашення у сумі 6000 доларів США було саме за цими розписками. 6370 доларів США було стягнуто за рішенням суду, проте була ще одна розписка на суму 6000 доларів США. І це різні суми і борги. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву по суті справи (пояснення щодо відзиву), в якій зазначив, що у повному обсязі підтримує позовні вимоги та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Між ним та відповідачем були цивільно-правові відносини, та в період 2012-2014 років він брав у останнього грошові кошти в борг. Всього таких випадків було шість: 05 листопада 2012 суму 2500 доларів США; 14 лютого 2013 року суму 2350 доларів США; 25 березня 2013 року суму 1050 доларів США; 26 липня 2013 року суму 7140 доларів США; 04 листопада 2013 року суму 2420 доларів США; 15 січня 2014 року суму 3050 доларів США. У зв`язку з виниклими тимчасовими фінансовими труднощами погашення його грошових зобов`язань він не зміг здійснити вчасно та проводив лише у 2015 році При цьому, при зустрічі з відповідачем, останнім було перелічено всі його непогашені борги зо розпискам та нотаріально посвідченим договорам позики, які особисто [PERSON] 09 квітня 2015 записав на аркуші паперу з дописом про невиплату цих боргів та скріпив особистим підписом. Загальна сума боргу склала 18510 грн. Будь-яких інших розписок або непогашених боргів у мене перед відповідачем не існувало. Стягнення з нього боргів по договорам позики, посвідчених нотаріально, проводилося ВДВС Жовтневого району на підставі виконавчих записів. Було відкрито три виконавчих провадження. Погашення боргів проводилося у наступному порядку: 29 квітня 2015 року сплачено борг по позиці на суму 2500 доларів США, виконавче провадження № 43354363 закрито 12 травня 2015 року; 24 вересня 2015 року сплачено борг по позиці на суму 2350 доларів США, виконавче провадження № 47986388 закрито 30 листопада 2015 року; 12 червня 2015 року сплачено борг по позиці на суму 7140 доларів США, виконавче провадження № 47459327 закрито 19 червня 2015 року. Виплати здійснювалися банківськими квитанціями на рахунки зазначені виконавчою службою. Три інші позики не були посвідчені нотаріально та були підтвердженні лише його розписками. З метою часткового погашення боргу, двічі через охоронців будівлі, передавалися для відповідача по 200 доларів США, про що є відповідні розписки. Оскільки він почав працювати у м. Києві і зрідка бував у м. Дніпро,\~він доручив\~ [PERSON] \~остаточно погасити\~всі борги\~перед [PERSON] .\~Відповідно до\~наявних розрахунків\~та розмови\~з [PERSON] \~останнім підтверджено,\~що залишок\~суми загального\~боргу склав\~6000\~доларів США.\~Позивач узгодила\~з відповідачем\~дату зустрічі\~та остаточно\~погасила борги\~по останнім\~трьом борговим\~розпискам.\~04\~листопада 2015\~року у\~присутності нотаріуса\~передала відповідачу\~6000\~доларів США,\~про що\~було складено\~та посвідчено\~нотаріусом відповідну\~заяву.\~Таким чином\~всі його\~боргові зобов`язання\~перед відповідачем\~було виконано.\~У червні\~2016\~року стало\~відомо про\~те,\~що 29\~травня 2015\~року відповідач\~звернувся до\~Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська з\~позовом про\~стягнення з\~нього боргу\~по трьом\~розпискам,\~а саме\~від 25\~березня 2013\~року в\~сумі 1050\~доларів США;\~від 04\~листопада 2013\~року в\~сумі 2420\~доларів США\~та від\~15\~січня 2014\~року в\~сумі 3050\~доларів США.\~Судом 13\~жовтня 2015\~року ухвалено\~рішення на\~користь відповідача\~та 26\~жовтня 2015\~року останнім\~отримано виконавчий\~лист у\~справі №\~201/8668/15-ц.\~Жовтневим ВДВС\~м. Дніпропетровська 03\~листопада 2015\~року відкрито\~виконавче провадження\~№ 49191091.\~Про наявність\~рішення суду\~та взагалі\~про наявність\~позову йому\~було не\~відомо.\~Таким чином,\~на дату\~передачі відповідачу\~грошових коштів\~у сумі\~6000\~доларів США\~вже було\~відкрито виконавче\~провадження,\~про що\~відповідач був\~обізнаний.\~Однак останнім\~дана інформація\~була прихована,\~а після\~отримання грошових\~коштів та\~фактичного погашення\~боргу,\~не здійснено\~заходів на\~подання до\~виконавчої служби\~інформації про\~погашення боргу\~та не\~складено заяву\~про закриття\~виконавчого провадження.\~Звернувшись до\~виконавчої служби\~про закриття\~виконавчого провадження\~№ 4919109\~та надавши\~копію нотаріальної\~розписки про\~погашення боргу\~в сумі\~6000\~ доларів\~США у\~закриті провадження\~було відмовлено,\~бо яких\~підтверджень з\~боку відповідача\~не надходило.\~Та навіть\~заперечувалося погашення\~боргу по\~останнім трьом\~розпискам.\~Отже для\~закриття виконавчими\~провадження та\~скасування арештів\~на майно\~було повторно\~сплачено кошти\~на рахунок\~ДВС,\~а саме 26\~липня 2016\~суму 35766\~грн.\~та 31\~жовтня 2016\~року суму\~152101,95\~грн.\~Після цього\~03\~листопада 2016\~року ВП № 49191091 було закрито. Отже скориставшись необізнаністю про наявність судового рішення на користь відповідача та відкрите по цьому рішенню виконавче провадження, ввівши в оману про отримання коштів в рахунок погашення боргу саме по трьом борговим розпискам: від 25 березня 2013 року на суму 1050 доларів США, від 04 листопада 2013 року на суму 2420 доларів США та від 15 січня 2014 року на суму 3050 доларів США, [PERSON] безпідставно отримав від позивача 6000 доларів США. Доводи відповідача про те, що 6000 доларів США отримано по іншій розписці, яку позивач знищила не відповідають дійсності з огляду на наступне: по-перше, ніякої розписки про позику у [PERSON] коштів у 6000 доларів США він не писав та в борг такої суми не отримував, по-друге, в переліку його зобов`язань, записаних особисто [PERSON] відсутня така розписка, по-трете, всі несплачені ним борги [PERSON] стягував з нього, отримуючи або рішення (виконавчий напис) нотаріуса, або як стало відомо звертаючись до суду. При цьому окремо хоче наголосити, що розписка про 6000 грн. ніби-то від 30 вересня 2013 року. Отже звертаючись 29 травня 2015 року з позовом до суду, відповідач стягує борг по трьом розпискам: від 25 березня 2013 року на суму 1050 доларів США; від 04 листопада 2013 року на суму 2420 доларів США та від 15 січня 2014 року на суму 3050 доларів США, та при цьому не включає до позову розписку від 30 вересня 2013 на суму 6000 доларів США, що ще раз підтверджує, що такої розписки не існувало взагалі. Вважає вимоги позивача правомірними, та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивача він бачив один раз, а відповідач є його близьким знайомим на протязі вже більше 10 років. Вони з відповідачем зустрілись та поїхали, разом з ними ще був [PERSON] Відповідач сказав, що їм потрібно заїхати до нотаріуса. Вони зайшли разом з ним, бо він попросив їх бути присутніми. Відповідач з позивачем зайшли до нотаріуса, а через деякий час вийшли, у жінки при цьому у руках було два папери. Один з них вона розірвала, а інший поклала до сумки. У кабінет нотаріуса вони заходили вдвох, а він знаходився у « [PERSON] ». Він не пам`ятає, чи заходив [PERSON] до нотаріуса. Потім вони сіли до автомобіля та поїхали по своїм справам. Зі слів відповідача йому відомо, що у нотаріуса відбувалась передача розписки і грошей в сумі 6000 доларів США. Розписку він бачив, вона була підписана [PERSON] . Передачу розписки він особисто не бачив, але це йому відомо зі слів відповідача. Він не пам`ятає у чому була одягнена позивач, здається у щось темне. Папери були формату А4. Він вважає, що це і була розписка, бо дуже схожа і на ній були присутні підписи. Ще був якийсь документ. У іншу кімнату він не заходив. Передача відбувалася у нотаріуса. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивача він бачив один раз, а з відповідачем у нього дружні стосунки на протязі десь 10 років. У листопаді 2015 року він разом з відповідачем заїхав до нотаріуса Румянцевої на пр [ADDRESS] , з ним ще був [PERSON] Він був присутнім при розрахунку: з відповідачем розраховувалась жінка, вона віддала йому 6000 доларів США. Він був присутнім у кімнаті для розрахунків, а у кабінеті нотаріуса його не було. У нотаріуса були він, [PERSON] , відповідач та позивач, вона була одна. Вони перерахували гроші, а потім відповідач передав позивачу боргову розписку її сина перед ним на суму 6000 доларів США. А потім вони вийшли, а сторони пішли завіряти передачу нотаріально. Дату розписки він не пам`ятає, але йому здається що за 2013 рік. Він не пам`ятає, у чому саме була одягнена позивач. Він особисто читав у них у офісі ту розписку, яку відповідач передав позивачу. Вони з відповідачем разом ведуть фінансові справи. Інших подробиць він не пам`ятає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач є її матір`ю, а відповідач приходив до неї додому, телефонував їй, останній раз 10 липня 2019 року і вони не розмовляли. Раніше вони спілкувалися з приводу боргу її брата [PERSON] перед відповідачем. Відносини з відповідачем неприязні. Вона була присутня при телефонній розмові між сторонами, вони домовились про повернення коштів. Вона підвезла матір до [PERSON] ринку та поїхала, а матір поїхала до нотаріуса для передачі коштів відповідачу. В той же день вона забрала матір від нотаріуса з пр-ту Гагаріна. Матір вийшла від нотаріуса вдвох з відповідачем, і сіла до неї у автомобіль, а куди пішов відповідач вона не бачила. Відповідач був один. Матір сказала, що віддала кошти і показала нотаріальний бланк. У сім`ї вони обговорювали заборгованість брата перед відповідачем. Мати відвозила відповідачу суму в розмірі 6000 доларів США. Вона ніколи не бачила розписки на суму 6000 доларів США. Розмова з відповідачем була про те, що брат винен йому великі суми грошей. Коли вона відвозила матір до нотаріуса, остання везла відповідачу 6000 доларів США за трьома розписками, а не за однією. Їй не відомо скільки всього було розписок. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що 13 жовтня 2015 року з третьої особи [PERSON] на користь відповідача було стягнуто борг за договорами позики від 04 листопада 2013 року, 15 січня 2014 року і 25 березня 2014 року в загальній сумі 168805 грн., а також судові витрати в сумі 1710 грн., а всього 170515 грн., що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/8668/16-ц (а.с. 78-80), яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 21 листопада 2017 року (а.с. 81) було залишено без змін. Виконавче провадження, відкрите на виконання виконавчого листа № 201/8668/15-ц, виданого 26 жовтня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, 03 листопада 2016 року було закінчено у зв`язку з виконанням у повному обсязі, що підтверджується постановою (а.с. 82). 04 листопада 2015 року відповідач отримав від позивача грошові кошти в еквіваленті 6000 доларів США в рахунок погашення боргу [PERSON] перед відповідачем, що підтверджується заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 4336 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою І.О. (а.с. 77) та визнано сторонами. На думку суду позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що 6000 доларів США вона передала відповідачеві в рахунок погашення боргу за розписками від 04.11.2013 року, 15.01.2014 року, 25.03.2014 року, який вже було стягнуто рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/8668/16-ц від 13.10.2015 року, оскільки з матеріалів справи неможливо встановити за яким саме борговим зобов`язанням [PERSON] 04 листопада 2015 року позивачем було погашено борг перед відповідачем в розмірі 6000 доларів США. А сам позивач наполягає на тому, що вказані кошти в сумі 6000 доларів США 04 листопада 2015 року позивач йому передала в рахунок заборгованості по розписці від 2013 року, відповідно до якої [PERSON] брав у нього в борг 6000 доларів США. Вказану розписку він передав позивачці 04.11.2015 року після розрахунку у нотаріуса. Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони мають розбіжності між собою, суперечать іншим доказам по справі, та не мають доказового значення в даній справі. Крім того останні на протязі 10 років перебувають в дружніх стосунках з відповідачем, тому суд розцінює їх показання як спробу допомогти відповідачу. Суд критично відноситься до показів свідка [PERSON] , оскільки вони не підтверджують і не спростовують факт наявності чи відсутності боргового зобов`язання третьої особи [PERSON] перед відповідачем в сумі 6000 доларів США за розпискою від 2013 року. Крім того [PERSON] є дочкою позивача та може бути заінтересованою в задоволенні позову. Суд не приймає до уваги розписку свідка [PERSON] надані позивачем до суду (а.с. 167), перелік заборгованостей третьої особи [PERSON] перед відповідачем (а.с. 168) оскільки вони не підтверджують і не спростовують факт наявності чи відсутності боргового зобов`язання третьої особи [PERSON] перед відповідачем в сумі 6000 доларів США за розпискою від 2013 року. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті\~77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.\~5-7\~ст.\~81\~ЦПК України,\~докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку відсутністю належних та достатніх доказів, які підтверджують набуття відповідачем майна позивача, а саме грошових коштів в розмірі 6000 доларів США, без достатньої правової підстави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed