Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, яким представник підтримала в судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що 30.08.2003 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку, земельної ділянки, площею 0,33 га, для ведення особистого селянського господарства по вул. Мічуріна №4 в с. Харківщина Сумського р-ну Сумської області, та земельної ділянки, площею 0,0700 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Мічуріна №4 в с. Харківщина Сумського р-ну Сумської області. Позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, інших спадкоємців у померлої немає. 23.05.2017 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу було видано свідоцтво про право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом та частину житлового будинку та земельну частку (пай) на території Шпилівської сільської ради. 29.08.2017 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0700 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3300 га, що знаходяться за адресою: Сумський р-н, с. Харківщина, вул. Мічуріна, 4. З таким висновком нотаріуса [PERSON] не погоджується, оскільки нотаріус, відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилається на норми ЦК та ЗУ, які діють на даний час, однак до правовідносин, які виникли на час спадкування, повинні бути застосовані норми ЦК та ЗК, чинні на час відкриття спадщини. Тому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу [PERSON] від 29.08.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязавши нотаріуса видати [PERSON] свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку по вул. Мічуріна, 4, в. с. Харківщина, Сумського р-ну, Сумської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського фермерського господарства, після [PERSON], яка померла 30.08.2003 року. Ухвалою суду від 06.09.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі судове засідання. Ухвалою суду від 15.01.2018 року [PERSON] залучено до участі в даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Розпорядженням №176 від 02.11.2018 року, у звязку з перебуванням судді Труханової Л.М. тривалий час на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи №592/9498/17, провадження №2/592/209/18 між суддями. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2018 року, в цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання постанови про відмову у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування незаконною головуючим суддею визначено [PERSON] Відповідач приватний нотаріус Сумського районного нотаріального кругу [PERSON] в судовому засідання заперечування проти задоволення позову та в обґрунтування своїх заперечень надала пояснення аналогічні викладеним в письмовому відзиві, в якому зазначено, що 29.08.2017 року на особистий прийом до нотаріуса звернулась [PERSON] з питанням видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після [PERSON], яка померла 30.08.2003 року. Уважно вивчивши надані заявником документи, нотаріусом було встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Сумський р-н, с. Харківщина, вул. Мічуріна, 4, належить чотирьом співвласникам кожному по рівній частці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, Державний акт про право приватної власності на землю, що знаходиться за адресою: с. Харківщина, вул. Мічуріна, буд. 4, виданий на імя тільки однієї [PERSON], інші співвласники будинку залишились без права власності на земельні ділянки. Тому, 29.08.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки така видача свідоцтва суперечить чинному законодавству України, а саме: ст. 30, ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України. Третя особа [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником жилого будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: Сумська обл., Сумський р-н, с. Харківщина, буд. 4, що підтверджується Договором дарування, посвідченим секретарем виконавчого комітету Шпилівської сільської Ради народних депутатів Сумського району Сумської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №10 (а.с.37-38). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої сумської державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.06.1994 року, спадкоємцями майна [PERSON], який помер 21.09.1993 року, в рівних частках є: мати [PERSON], дружина [PERSON], доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спадкове майно складається з жилого будинку з надвірними будівлями, жилою площею 39,7 кв.м., що знаходиться в с. Харківщина, Сумського р-ну, вул. Мічуріна, буд. 4, розташований на земельній ділянці Шпилівської сільської ради (а.с.36). [PERSON], на підставі рішення виконкому Шпилівської сільської Ради народних депутатів від 29.10.1993 року №11, передано у власність земельну ділянку, площею, 0,40 га, призначення: площею 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,3300 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серія І-СМ №019546 від 30.09.2002 року та Витягами з Державного земельного кадастру на земельну ділянку (а.с.8, 13-18). 30.08.2003 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-БП №168898 від 01.09.2003 року (а.с.11). Як вбачається з Довідки №196, виданої Шпилівською сільською радою від 07.04.2017 року, на час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], однак проживала з [PERSON], яка фактично прийняла спадщину шляхом сумісного проживання, користування та управління майном померлої (а.с.42). Згідно Свідоцтва про народження серія ІІ-УР №242060 від 29.04.1960 року, [PERSON] народилася 15.03.1960 року, а її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.10). 07.07.1979 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як «Іванчук» (а.с.12). Встановлено, що [PERSON], [INFO], після смерті матері [PERSON], яка померла 30.08.2003 року, прийняла спадщину, що складається з: земельної ділянки, площею 2,0542 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області; земельної ділянки, площею 0,9574 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області; земельної ділянки, площею 0,3163 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області; 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Харківщина, вул. Мічуріна, буд .4, Сумського р-ну, Сумської обл., що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом, посвідченими приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу [PERSON] від 23.05.2017 року у спадковій справі №152/2017 року та зареєстрованими в реєстрі за №2269, №2271, №2273 та №3993 (а.с.30-33). 29.08.2017 року постановою приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0700 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3300 га, що знаходяться за адресою: Сумський р-н, с. Харківщина, вул. Мічуріна, 4 (а.с.9). Статтею 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачено право заінтересованої особи на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні до суду. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються ЗУ «Про нотаріат», Цивільним та Земельним кодексами України. Відповідно до вимог ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України, в редакції від 18.12.1990 року, чинного на час спадкування, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Згідно п.п. «ґ» п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК (2768-14) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Відповідно до п.п. 4.15, 4.20 глави 10 «Порядку вчинення\~\~нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №282/20595 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно п. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщ о вчинення такої дії суперечить законодавству України. З Довідки-характеристики, виданої ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» №171-1-07/17 від 04.07.2017 року, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Сумський р-н, с. Харківщина, вул. Мічуріна, буд. 4, належить чотирьом співвласникам, кожному по 1/4 частці, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Першою Сумською державною нотаріальною конторою №6-2647 від 28.06.1994 року (а.с.40). Однак, всупереч ст.ст. 30, 120 Земельного кодексу України, Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Сумський р-н, с. Харківщина, вул. Мічуріна, буд. 4, виданий на імя [PERSON], тобто інші співвласники будинку залишились без права власності на земельні ділянки, що суперечить чинному законодавству України, а тому в даному випадку нотаріус був позбавлений можливості вчинячи нотаріальні дії, повязані з видачою свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки. Крім того, 26.09.2017 року на особистий прийом до відповідача звернулася [PERSON], яка є співвласницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: Сумський р-н, с. Харківщина, вул. Мічуріна, буд. 4, із заявою про порушення її прав стосовно земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, що свідчить про наявність спору між співвласниками (а.с.34). За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих позивачем доказів у їх сукупності, враховуючи, що дії нотаріуса відповідали вимогам чинного законодавства України, а оскаржувана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є законною, вмотивованою і обґрунтованою, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed