Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: зняти з реєстрації місця проживання у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Личаківського району м.Львова [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], та зареєструвати її за адресою реєстрації батька [PERSON]: [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO] Після смерті її доньки - [PERSON] - матері [PERSON], вона стала опікуном внучки. Дитині було присвоєно статус дитини-сироти, оскільки її матір була мати-одиначкою, а в свідоцтві про народження дитини у графі відомості про батька, запис було здійснено згідно ч.1 ст.135 СК України. Після смерті доньки, внучку доглядала та виховувала вона. Однак, біологічний батько дитини - відповідач [PERSON] також виявив бажання брати участь у вихованні дитини. Рішенням Сихівського районнного суду м.Львова від 13 серпня 2013 року встановлено факт батьківства, а саме батьком дитини [PERSON], [INFO], визнано [PERSON]. З цього часу дитина почала проживати зі своїм батьком, який в свою чергу перевів дитину в іншу школу, а також зобов'язався надавати їй відповідний догляд та виховання. Крім того, відповідач запевняв її, що після набрання рішенням суду законної сили, знімить дитину з реєстрації за її місцем проживання та зареєструє за своїм, оскільки дитина повинна бути зареєстрована зі своїми батьками, у даному випадку - з батьком. Після ж виготовлення дитині нового свідоцтва про народження, відповідач заперечив щодо реєстрації дитини за його місцем проживання. Зазначив, що не збирається оплачувати додаткові послуги, в тому числі і комунальні у зв'язку з реєстрацією дитини за її місцем проживання. Вважає таку позицію відповідача неприпустимою, такою, що суперечить чинному законодавству, моральним засадам суспільства та інтересам дитини. Вона ж заперечує щодо реєстрації дитини за її місцем проживання. Згідно вищезазначеного рішення Сихівського районнного суду м.Львова від 13 серпня 2013 року, прізвище дитини змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», однак за її адресою й надалі зареєстрована [PERSON]. Оскільки на даний час дитина не досягла 10 років, фактично проживає разом з батьком - відповідачем у справі, вважає за доцільне реєстрацію її місця проживання за місцем проживання батька. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що фактично малолітня дитина проживає за місцем проживання та реєстрації відповідача, однак й досі залишається зареєстрованою за адресою її місця проживання. Вважає, що дитина, яка не досягла десяти років повинна бути зареєстрована за її фактичним місцем проживання, разом із своїм батьком. Реєстрацію дитини за її місцем проживання вважає недоцільною, оскільки дитина там не проживає, а вона часто перебуває за межами України. У зв'язку з наведеним, просять суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, просить в задоволенні такого відмовити. Пояснив, що дійсно фактично малолітня донька проживає разом із ним, за його місцем проживання та реєстрації, в квартирі [ADDRESS], власником якої є його бабуся - [PERSON]. Остання ж заперечує щодо реєстрації внучки в належній їй квартирі. Окрім цього, вважає, що своїми діями позивач [PERSON] хоче незаконно позбавити дитину житла. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила. Ствердила, що заперечує щодо реєстрації її правнучки у належній їй на праві власності квартирі. Окрім цього, вважає, що позивач намагається позбавити дитину права на житло. Представники третіх осіб органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради позовні вимоги підтримали та просять задоволити. Вважають, що місцем проживання та відповідно реєстрації дитини, яка ще не досягла десяти років повинно бути місце проживання її батька. Третя особа Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, хоча належним чином було повідомлене про час та місце розгляду справи, а тому, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та відповідач [PERSON]. [INFO] року матір малолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON] померла. Так, у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], виданому Міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції 07 березня 2006 року, актовий запис №1231, відомості про батька [PERSON] були записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. У зв'язку з наведеним, розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №105 від 27 лютого 2012 року, малолітній [PERSON], [INFO] було надано статус дитини - сироти та залишено на вихованні бабусі - позивача [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №123 від 07 березня 2012 року, встановлено опіку над малолітньою [PERSON], призначено позивача [PERSON] опікуном та місце опіки визначено за адресою: [ADDRESS]. Однак, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13 серпня 2013 року, яке вступило в законну силу, задоволено позов [PERSON] та визнано його батьком [PERSON], [INFO], зобов'язано Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ внести зміни в актовий запис №1231 від 07.03.2006р. про народження [PERSON], [INFO], записавши в графі «батько» замість «[PERSON]» - «[PERSON]» та змінивши прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». У зв'язку з наведеним, 30 жовтня 2013 року дитині повторно видано свідоцтво про народження, в якому її прізвище ім'я по батькові значаться як - [PERSON], [INFO], а її батьки - [PERSON] та відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час малолітня [PERSON], [INFO] фактично проживає разом з батьком - відповідачем [PERSON], за місцем його реєстрації, в квартирі [ADDRESS], що сторонами не заперечується. Однак, й надалі залишається зареєстрованою за місцем проживання своєї бабусі - позивача [PERSON], в квартирі [ADDRESS], що стверджується довідкою ЛКП №504 від 29 січня 2014 року за №499. Згідно вимог ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положенням ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Зазначені правові норми встановлюють наявність житлового права у дитини, зокрема, за місцем проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. А відтак, з врахуванням того, що матір малолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON] померла, дитина фактично мешкає разом з батьком - відповідачем у справі, що сторонами не заперечується, а тому, місцем реєстрації малолітньої [PERSON], [INFO], повинно бути місце проживання її батька. Судом встановлено, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані відповідач [PERSON] та його бабця - третя особа [PERSON] - власник зазначеної квартири, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописки ЛКП «Жттловик-С» №261 від 25.02.2014р. Відповідно до ст.156 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Відповідно до частин 2 і 3 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. А відтак, суд не приймає заперечення відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] - власника квартири, щодо реєстрації неповнолітньої дочки відповідача за місцем проживання батька. Суд також не приймає покликання відповідача на те, що зняття з реєстрації його неповнолітньої дочки за місцем проживання її бабці - позивача [PERSON] та реєстрація її за його місцем проживання позбавляє його неповнолітню дочку майнових прав щодо квартири [ADDRESS], оскільки як вбачається з довідки ЛКП №504 з місця проживання про склад сім'ї та прописки від 29.01.2014р. за №499 та свідоцтва про право на спадщину виданого 12.06.2012р. державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, неповнолітня [PERSON], [INFO], являється співвласником зазначеної квартири. А відтак, майнові права дитини жодним чином порушені не будуть, оскільки вона й надалі матиме право володіти, користуватися та розпоряджатися після досягнення нею повноліття, належною їй на праві власності часткою квартири [ADDRESS]. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про зняття дитини з реєстраційного обліку за місцем проживання бабці та реєстрацію за місцем проживання батька є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 229,40грн. судового збору. На підставі ч.4 ст.29 ЦК України, ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, ст.156 ЖК УРСР, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», та

Outcome: approved