Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, поділити майно, що є спільною сумісною власністю з відповідачем, та визнати за нею право власності на ? частину квартири № 50 за адресою м.Рівне, вул.Демянчука, 1а вартістю 275000 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Пояснила, що їй невідомий дохід відповідача, а тому просить аліменти стягувати у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину. [PERSON] не має стабільного заробітку та постійного місця роботи. Квартира була придбана за спільні кошти під час шлюбу з відповідачем. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що хоча шлюб між ними розірвано, продовжують проживати з відповідачем в одній квартирі. Він несе витрати на сплату комунальних послуг, купує продукти харчування, одяг для дитини, возить та забирає доньку зі школи, доглядає вдома, коли позивач на роботі, кладе спати. Витрати, повязані з підготовкою до школи, розділили з позивачем порівну. Оскільки витрати на утримання дитини несе однаково з позивачем, позов в частині стягнення аліментів визнає в сумі 600 грн. щомісячно. Не заперечує проти визнання за позивачем права власності на ? частину квартири, однак вартість квартири позивачем значно занижена. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 28 квітня 2007 року по 22 червня 2016 року. Від подружнього життя мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до повноліття. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивач підтвердила, що відповідач сплачує комунальні послуги, купує продукти харчування, одяг дитині, періодично платить за школу. Відповідач має постійне місце роботи та отримує, з його слів, близько 3500 грн. щомісячно. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що позивач визнала факт участі відповідача в утриманні дитини, а також те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязок як батька, так і матері, суд визначає розмір аліментів в сумі 600 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку ( доходу ). Відповідач на підставі розпорядження міського голови № 853-р від 15 серпня 2012 року отримав у власність квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22 серпня 2012 року та витягом про державну реєстрацію прав від 22 серпня 2012 року. Вказана квартира була придбана під час шлюбу за спільні кошти подружжя, що визнано сторонами в судовому засіданні. Таким чином, квартира [ADDRESS] є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Вартість квартири згідно із звітом про оцінку майна становить 862500 грн. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ч.1 ст.70 СК України ). З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову в частині поділу спільного майна, підлягає до задоволення позовна вимога про визнання за позивачем права власності на ? частину спірної квартири. У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору за позовну вимогу про поділ майна та на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: partial