Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа : Синельниківський районний сектор Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду від 25.12.2008 року є власником житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Зазначене право власності зареєстроване за нею КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.09.2009 року, про що зроблено запис №15 з книзі 20, реєстраційний номер - 24578358 та видано витяг №23781492. За даною адресою у належному їй житловому будинку зареєстровані вона, її чоловік - [PERSON], [INFO] та її племінник - [PERSON], [INFO], що підтверджується будинковою книгою. Фактично у даному житловому будинку мешкають лише вона та її чоловік. Відповідач зареєстрований у зазначеному житловому будинку з 08.10. 2009 року, але з моменту реєстрації і по теперішній час ніколи у ньому не проживав. Він проживає без реєстрації у [ADDRESS], детальної адреси його місця проживання їй не відомо. Відповідач не проживає у належному їй будинку, не веде спільне господарство, не приймає участі у витратах на його утримання. Позивач неодноразово телефоном намагалася вирішити питання щодо зняття відповідача з реєстрації за адресою: [ADDRESS], але відповідач відмовляються робити це добровільно. Своєю бездіяльністю він порушує її права, як власника житла, оскільки вона не в змозі у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй житловим будинком, отримати субсидію на утримання будинку. Між нею та відповідачем не існує будь-яких домовленостей щодо користування належним їй будинком, [PERSON] не оплачує плату за користування жилим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, тому він вважається таким, що втратив право користування ним. У зв'язку з цим, позивач просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме : житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], що є підставою для зняття його з реєстрації. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Крім того, пояснила, що відповідач є її племінником. Кілька місяців він проживав в її будинку. Вона його зареєструвала для того, щоб оформити паспорт. Він допомагав їй по господарству. Відповідач в судове засідання не з'явився, оскільки місце його проживання невідоме. Останнє відоме позивачу місце проживання відповідача-[ADDRESS] Синельниківського району. Відповідно до довідки виконкому Миролюбівської сільської ради місце проживання [PERSON] невідоме. Крім того, позивачу роз'яснено положення п.9 ст.74 ЦПК України про виклик відповідача через оголошення у пресі, однак позивач відмовилася у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Відповідно до ч.6 ст.74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. На зазначений в позовній заяві номер телефону повідомити відповідача не надалось можливим. Представник третьої особи - Синельниківський районний сектор ДМС України у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без їх участі. Просили прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Свідок - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 2009 році разом з позивачем приїхав в село й [PERSON]. Вони проживали [ADDRESS]. [PERSON] приблизно з 2010 року не проживає в цьому будинку. Ніхто перешкод йому не чинив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що із сторонами вона проживає по сусідству з 2009 року. [PERSON] проживав з позивачем по [ADDRESS]. Останніх чотири роки він не проживає в цьому будинку. Ніхто в цьому перешкод йому не чинив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2008 року за [PERSON] було визнано право приватної власності на жилий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,25 га. та ведення особистого підсобного господарства площею 0,35 га., розташовані за адресою : [ADDRESS]. Згідно копії реєстраційного посвідчення КП «Синельниківське МБТІ» жилий будинок, розташований в [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 07.09.2009 року та записано в реєстрову книгу за № 20, за реєстром № 15 07.09.2009 року. З домової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] з 08.10.2009 року. Згідно довідки виконкому Вільненської сільської ради Синельниківського району № 337 від 24.11.2014 року за адресою : [ADDRESS] фактично проживають : [PERSON] та її чоловік - [PERSON]. Відповідно акту обстеження помешкання за адресою : [ADDRESS], в помешканні за даною адресою, яке належить [PERSON], громадянин [PERSON] на даний час не проживає. Згідно довідки виконкому Миролюбівської сільської ради № 20 від 04.02.2015 року місце проживання [PERSON] на території сільської ради без реєстрації відсутнє. Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Так, в ході судового розгляду встановлено, що дійсно відповідач по справі - [PERSON] являвся членом сім'ї позивача, дійсно зареєстрований за адресою : [ADDRESS], але за даною адресою не проживає з 2010 року і по теперішній час без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного та ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved