Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: змінити призначений за судовим наказом Перемишлянського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року по справі № 449/707/19 спосiб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина- [PERSON] . [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошові сумі по 1013,50 грн. (одна тисяча тринадцять гривень 50 копійок) на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина- [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] . [INFO] , в розмiрi 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Заяву мотивує тим, що вона - [PERSON] у період з 19.09.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Зазначає, що за час шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Наголошує, що Перемишлянським районним судом Львівської області видано судовий наказ від 14.06.2019 року у справі № 449/707/19 про стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] у твердій грошовій сумi в розмірі 1013, 50 (одна тисяча тринадцять грн. 50 копійок) щомісячно до досягнення сином повноліття та доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1013, 50 (одна тисяча тринадцять грн. 50 копійок) щомісячно до досягнення донькою повноліття. Звертає увагу, що 24.06.2019 року шлюб між ними було розірвано. Вважає, що на даний час вищезазначений розмір аліментів є недостатнім, оскільки діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні, а відповідач жодних витрат, зокрема пов`язаних з навчанням та оплатою гуртків та репетиторiв не несе. Додатково зазначає, що розмір аліментів у сумі 1013,50 грн., які стягуються з відповідача є значно меншими у порівнянні з тими, які несе позивач, а також меншими за мiнiмальний рекомендований розмір на одну дитину відповідного віку, а отже погіршують матеріальне становище та негативно впливають на інтереси та потреби неповнолітніх дітей. Також, звертає увагу на те, що відповідач офiцiйно працевлаштований, має регулярний дохід, тобто має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей і їй відомо, що відповідач працює за сумісництвом на посадi iнженера КП «Рідне місто» (81220, Львiвська обл. м. Бібрка, вул. Тарнавського. 22) та відповідно до довідки про доходи № 114 вiд 22.07.2021 року його середньомісячний дохід за останній рiк складає бiльше 10 000 гривень. Вважає, що це свідчить про те, що за останній рік, дохід відповідача суттєво зріс, оскільки згiдно довідки про доходи № 40 вiд 26 березня 2019 року середньомісячний дохід складав 5 845.72 грн. і даний факт засвідчує покращення матеріального становиша у Вiдповiдача. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте в поданій заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 17, 30, 33). Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.01.2007 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.12.2012 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 14.06.2019 року, Перемишлянським районним судом Львівської області видано судовий наказ по справі № 449/707/19, яким стягнуто аліменти з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина - [PERSON] у твердій грошовій сумi в розмірі 1013, 50 (одна тисяча тринадцять грн. 50 копійок) щомісячно до досягнення ним повноліття та доньки - [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1013, 50 (одна тисяча тринадцять грн. 50 копійок) щомісячно до досягнення нею повноліття. Як вбачається із довідки про доходи виданої КП «Ріднемісто» від 22.07.2021 р. №114, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.07.2020 р. по 30.06.2021 р., складає 107639, 67 грн. Згідно довідки про доходи виданої КП «Ріднемісто» від 26.03.2019 р. №40, загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2019 року по вересень 2018 року, склала 35074 грн. 34 коп. Відповідно до Довідки про доходи виданої головою правління АТ «Банк «Грант» від 27.09.2021 року №3258/13-2-09, загальна сума нарахованої заробітної плати та інших нарахувань, становила - 62403, 95 грн. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №279349493 від 12.10.2021 р., за [PERSON] , зареєстрована на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та квартира на праві приватної спільної часткової власності в розмірі 1/3, площею 44,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми\~Конституції України,\~Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від15травня 2006року №3«Про застосуваннясудами окремихнорм Сімейногокодексу Українипри розглядісправ щодобатьківства,материнства тастягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує, що в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічна позиція, також відображена в Постанові КЦС ВП від 19.03.2018 року у справі №638/7075/16-ц. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст.212 ЦК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Закону України«Про державнийбюджет Українина 2021рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2395 гривень, з 1 липня 2021 року\~2510 гривень, з 1 грудня 2021 року\~2618 гривень. Разом з тим, згідно з абз. 3 ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.2, 3, 5 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після\~досягнення повноліття\~найстаршою дитиною\~ніхто з\~батьків не\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~визначення розміру\~аліментів на\~інших дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, після досягнення повноліття найстаршою дитиною аліменти стягуються за вирахуванням рівної частки такої дитини (1/3-1/6). Той з батьків, який хоче збільшити частку аліментів на дитину, яка не досягла повноліття, наприклад, до 1/4 повинен звернутися до суду з відповідним позовом. Зазначена позиція ВСУ, викладена, в постанові ВСУ від 19.10.2016 р., у справі №6-1798цс16. З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що розмір доходу позивачки та раніше визначений розмір аліментів за судовим наказом, є очевидно недостатній для самостійного утримання сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та доньки\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що обов`язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, участі в додаткових витратах на дітей не бере, матеріальне становище та стан здоров`я дітей, на утримання яких підлягають стягненню аліменти, та інші обставини, визначені\~ст. 182 СК України, що мають значення для справи, а також те, що на даний час змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку порівняно з попередніми роками та вік дітей, а відповідно зросли потреби щодо забезпечення та створення умов життя, необхідних для їх гармонійного розвитку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 908 грн. судового збору.

Outcome: approved