Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом [PERSON] та просить визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в серпні 2013 року відповідно до договору позики передала відповідачеві кошти у сумі 30000 грн., які він мав повернути в строк до 02 серпня 2014 року, проте до теперішнього часу свої зобов'язання не виконав. Згідно умов договору, у разі неповернення позичальником позики у визначені строки , позивач може вимагати повернення боргу шляхом визнання за нею права власності на належний відповідачеві гараж. В судове засідання позивач не з'явилась. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. (а.с. 37) Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду надійшла письмова заява від імені [PERSON], в якій він позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити без його участі. (а.с. 41, 42) Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно правил ст.. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 02 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір позики, оформлений у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] кошти у сумі 30 000 грн. 00 коп. на строк до 02 серпня 2014 року. Згідно умов договору, в разі неповернення суми позики у визначений строк, позичальник не заперечує проти визнання за позикодавцем права власності на належний йому гараж [ADDRESS]. (а.с. 9) Свої зобов'язання за договором позики [PERSON] не виконав, кошти у визначений строк не повернув, що ним самим не заперечується. Гараж [ADDRESS] є власністю відповідача, що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 17 жовтня 2009 року, копією витягу з Державного реєстру правочинів № 7846130 від 17 жовтня 2009 року. (а.с. 12, 13) Згідно з правилами ст.. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зважаючи на викладене, враховуючи, що відповідачем не виконано зобов'язання про повернення позичених коштів у визначений строк, а умовами договору передбачено можливість переходу права власності на належний позичальнику гараж при невиконанні ним умов договору до позикодавця, позов є таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати з підстав ст.. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Outcome: approved