overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні характери, різні погляди на шлюбні відносини та сімейне життя, що приводило до постійних сварок та непорозумінь. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просить відновити її дошлюбне прізвище «Лагута». Відповідач до суду не зявився, від представника відповідача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу у відсутності відповідача, не заперечував щодо розірвання шлюбу. В звязку з тим, що відповідач позов визнав, суд на підставі ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 24.04.2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 68, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 094417 (а.с. 6). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 164536 (а.с. 7). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що через відмінність поглядів на життя і сім'ю в них постійно виникали сварки, непорозуміння. Крім того, відповідач почав вживати наркотичні засоби і зловживати спиртними напоями. Вказане призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом впродовж останніх трьох років і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 128, 130 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 20.11.2007 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис за № 14, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що через відмінність характерів, поглядів на життя і сімю в них постійно виникали сварки, непорозуміння. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом впродовж останніх місяців і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повістю. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 04.08.2007 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 273, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 049783 (а.с. 9). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОК № 126113 (а.с. 10). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що через відмінність характерів та поглядів на життя і сім'ю в них постійно виникали сварки, непорозуміння. Вказане приpвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також зазначила, що вони припинили проживати разом і не ведуть спільного господарства. Спору щодо місця проживання дитини e них немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з'явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повістю. Дослідивши письмові докази у справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.02.2003 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис за № 28, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що через відмінність характерів та поглядів на життя і сімю, в них постійно виникали сварки, непорозуміння. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони припинили проживати разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повістю. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами укладено шлюб 03.06.2011 р., який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 98, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 112417 (а.с. 7). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОК № 199512 (а.с. 4). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що через відмінність характерів та поглядів на життя і сімю, в них постійно виникали сварки, непорозуміння. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони припинили проживати разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повістю. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.02.2010 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано в виконкомі Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис за № 2, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-ОК № 089768 від 12.02.2010 року (а.с. 3). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОК № 154604 від 11 червня 2010 року (а.с. 4). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що через різні погляди на сімейне життя, постійні непорозуміння сімейні відносини зіпсовані. На ґрунті взаємних непорозумінь вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони припинили проживати разом і не ведуть спільного господарства. Позивача надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не зявився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами 18.09.2010 р. укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 257, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 102532 (а.с. 4). Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОК № 269316 (а.с. 5). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що через різні характери, різні погляди на сімейне життя, постійні непорозуміння сімейні відносини зіпсовані. На ґрунті взаємних непорозумінь вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Разом не проживають. Позивач надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами 21.02.2015 р. укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 52, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Спору щодо місця проживання дитини у сторін не виникло. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Однак їх подружнє життя не склалося, оскільки за час їх спільного проживання виявилось, що вони різні люди, мають різні погляди на життя, сім'ю, різні характери та погляди на виховання сина. На ґрунті взаємних непорозумінь, не бажання рахуватись один з одним сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач, посилаючись на те, що вони як подружжя протягом трьох місяців не проживають, спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться, їх шлюб фактично розпався, в майбутньому поновленим бути не може, а тому має бути розірваним за рішенням суду. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 13.02.2018 р. [PERSON] просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зі змісту заяви [PERSON] від 13.02.2018 р. вбачається, що він вимоги позову повністю визнає, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 08.11.2003 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 82, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved