Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У вказане житлове приміщення вона разом з сином вселилися на підставі ордеру № 85 на житлову площу в гуртожитку від 01.11.2000 р. У спірному житловому приміщенні також зареєстрований відповідач, який з 2000 р. у вказаному приміщенні не проживає, ним не користується. Відповідач проживаючи в іншому місці, до спірного приміщення інтересу не проявляє, спільних витрат по утриманню житла не несе, за комунальні послуги не сплачує. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Зазначила, що з моменту її вселення разом з сином у спірну кімнату у гуртожитку з 2000 р. відповідач у ній не проживає та не користується нею. Вона самостійно несе тягар з утримання кімнати в належному стані та оплачує комунальні послуги. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з'явився. Будь - яких повідомлень про причини неявки від нього не надійшло. Представник третьої особи - Ковпаківського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Сумській області у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що є сином позивача, зареєстрований та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] з 2000 року. З моменту вселення в спірну кімнату (з 2000 року) відповідача не бачив, [PERSON] у спірній кімнаті не проживав, хоча був зареєстрований. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] зазначила, що проживає за адресою: [ADDRESS], в якій проживає з 2002 р. та є сусідкою позивача. Пояснила, що позивач проживає разом зі своїм сином у спірній кімнаті з 2000 р., самостійно здійснюють витрати з утримання кімнати в належному стані та сплачують комунальні послуги. [PERSON] жодного разу не бачила. Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] на підставі ордеру № 85 на житлову площу в гуртожитку від 01.11.2000 р. [NUMBER] виданого Спільним підприємством Житлово - експлуатаційна дільниця Облспоживспілки вселилися у кімнату розміром 12 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). За змістом ст.ст. 129-130 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством. Згідно ч.1 п.10, ч.2 п.19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. № 208, єдиною підставою для зайняття жилого приміщення в гуртожитку є ордер, переселення громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням адміністрації підприємства, організації, установи та профспілкового комітету з видачею нового ордеру. Таким чином, позивач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] вселилися у кімнату [ADDRESS] на відповідній правовій підставі, а саме на підставі ордеру № 85 на житлову площу в гуртожитку від 01.11.2000 р. [NUMBER]. З Довідки КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 21.08.2015 р. № 3790 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], 1970 року народження, яка є головним квартиронаймачем, її син [PERSON], 1990 року народження, а також з 05.05.1993 р. по теперішній час зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 9). За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71,72 ЖК України. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Отже, на спірні правовідносини поширюються положення статей 71, 72 ЖК України. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у кімнаті [ADDRESS], не проживає в ній без поважних причин з 2000 року, тобто більше шести місяців. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved