overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 27.04.2009 року між ними був укладений шлюб, від якого вони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили у листопаді 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя не склалося внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між сторонами постійно виникали різномовності та сварки. Збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільним процесуальним законодавством спосіб, жодних заяв або клопотань суду не надав. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За положенням ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього кодексу в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін, визнає, щозбереження сім'ї неможливо. Суд у відповідності до ч. 2 ст. 112 Сiмейного кодексу України постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.04.2009 року (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Між сторонами, за твердженнями позивача, шлюбні відносини припинені у листопаді 2015 року, об'єктивна можливість збереження сім'ї відсутня. Відповідач своїх заперечень проти викладеного позивачем суду не висловив, жодних заяв не надав. Зазначене дає суду підстави для висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України позивач надалі бажає йменуватися прізвищем «[PERSON]». Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 29.08.2014 між ними був укладений шлюб, від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Сімейні стосунки між сторонами припинені у березні 2017 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу стало зловживання чоловіком спиртними напоями, що було підставою виникнення між ними сварок, свідком яких була їхня дитина. Позивач вважає, що збереження шлюбу та сім'ї не відповідає їхнім інтересам, тому просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, де просить розглянути справу за її відсутності, наполягала на позовних вимогах. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За положенням ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього кодексу в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін, визнає, що збереження сім'ї неможливо. Суд у відповідності до ч.2 ст.112 Сiмейного кодексу України постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.08.2014 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як зазначила позивач і не заперечував у своїй заяві відповідач, між сторонами шлюбні відносини припинені, об'єктивна можливість збереження сім'ї відсутня. Зазначене дає суду підстави для висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін і їхніх дітей. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України відповідач, як випливає з її заяви, надалі бажає йменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2007, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні та вихованні. Шлюбні відносини сторони припинили у серпні 2016 року, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стала повна протилежність характерів, різні погляди на сімейні відносини, внаслідок чого між подружжям постійно виникали різномовності та сварки. Позивач має намір створити нову сімю. Оскільки збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, просить суд шлюб між ними розірвати. Також просила суд залишити їй прізвище «Гниличко». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільним процесуальним законодавством спосіб, жодних заяв або клопотань суду не надав. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно зі ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За положенням ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього кодексу в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін визнає, що збереження сім'ї неможливо.\~\~ Суд у відповідності до ч. 2 ст. 112 Сiмейного кодексу України постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.02.2007 (а.с.11). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.12). Між сторонами, за твердженнями позивача, шлюбні відносини припинені у серпні 2016 року, обєктивна можливість збереження сім'ї відсутня. Відповідач своїх заперечень проти викладеного позивачем суду не висловив, жодних заяв не надав. Зазначене дає суду підстави для висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України позивач надалі бажає йменуватися прізвищем «Гниличко».\~ Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14.09.2002 року. Подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки вони втратили почуття та повагу один до одного. Через це в сім»ї виникають суперечки та сварки і вони припинили шлюбні відносини, а тому подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 14.09.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.11.2006 року. Від шлюбу народилась одна дитина - дочка [PERSON], [INFO] року. Подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки вони втратили почуття та повагу один до одного. Через це в сім»ї виникають суперечки та сварки і вони припинили шлюбні відносини, а тому подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач повторно до суду не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, своїх заперечень щодо позову не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 16.11.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 22.07.1994 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.1994, сторони 22 липня 1994 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського виконкому м.Донецька, про що складено відповідний актовий запис за № 505 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім`ї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.07.1990 року сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей у сторін немає. Станом на теперішній час проживання однією сімєю між сторонами фактично припинено, подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач не приймав участь у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.1990 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом запису актів цивільного стану м. Одеси зроблено актовий запис за №1248, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №315234. Спільних дітей у сторін немає. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.02.2017 року сторони зареєстрували шлюб. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.02.2017 року між сторонами укладено шлюб, про що Малиновським районним у місті Одесі відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис №166, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила прізвище після розірвання шлюбу повернути на дошлюбне « [PERSON] ». Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.03.2017 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.03.2017 року між сторонами укладено шлюб, про що Малиновським районним у місті Одесі відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис №383, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved