Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входив житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. З метою реалізації свого права на спадщину вона звернулася приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О. М. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. [PERSON], донька позивача, також прийняла спадщину після батька [PERSON] Однак нотаріус в оформленні права на спадщину відмовив у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розміщеними за адресою: [ADDRESS] 15.01.2019 від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, яка ухвалою від 17.01.2019 залишена без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.03.2019 зустрічну позовну заяву визнано неподаною та повернено [PERSON] у зв'язку з не усуненням недоліків. Від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій зазначено, що у зв'язку з тим, що позивач є дружиною померлого [PERSON], та спірний будинок був побудований за час подружнього життя, то [PERSON] є співвласником 1/2 будинку, а спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON], становить іншу 1/2 будинку, тому просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 житлового будинку [ADDRESS] разом з господарськими будівлями та спорудами, що належав [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилися, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. У судове засідання відповідач не з'явилася, надала до суду заяву про розгул справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Судом встановлено, що 07.10.1967 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07.10.1967, актовий запис № 77. [INFO] року помер чоловік позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [INFO] року, актовий запис № 459. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії спадкоємцями після померлого є дружина спадкодавця - [PERSON] та дочка спадкодавця - [PERSON]. Приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О. М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок не надані. Право власності на вказаний житловий будинок спадкодавцем за життя не зареєстровано. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалися підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністром комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 за № 157/6445. Відповідно до додатку № 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію, видані на ім'я [PERSON], відносяться до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР. Ці документи наявні в інвентаризаційній справі, яка зберігається у ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджено листом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 6921 від 05.07.2018 та копії яких містяться в матеріалах справи. Крім того, належність будинку [PERSON] підтверджена технічним паспортом від 20.02.1989 року, в якому зазначено, що власником є [PERSON], рішенням виконавчого комітету Вільнянської міської ради депутатів трудящихся від 24.08.1967. Таким чином, враховуючи наведені обставини справи, та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved