Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що 15.10.2011 року у ВДРАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис №509. Від сумісного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. В зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися, а тому з травня 2014 року подружжя не проживає спільним життя. Позивач вважає, що за таких обставин їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі , заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не погоджується . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, строк на примирення просив не надавати. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 15 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис №509 ( свідоцтво про шлюб серії 1-ЕД № 137659 видане 15.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області( а.с. 7 ) . Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження серії І-ЕД № 235076 від 31.01.2012 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області а.с. 8 ). З пояснень позивача, які зазначені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що в зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися, а тому з травня 2014 року подружжя не проживає спільним життя. На примирення сторони не погоджуються. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін , тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved