Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~мотивуючи позовні\~вимоги тим,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~22.04.1993\~року та\~договору дарування\~частини квартири\~від 17.11.2000\~року вона\~є власниками\~квартири [ADDRESS] .\~Позивач зареєстрована\~в ній\~разом з\~членами своєї\~сім`ї.\~Відповідач у\~справі є\~її колишнім чоловіком, шлюб з яким був зареєстрований 03.11.2009 року. Під час перебування у шлюбі [PERSON] надала згоду на паспортну реєстрацію відповідача в її квартирі, проте останній ніколи не вселявся в її квартиру, оскільки вони проживали за іншою адресою. Влітку 2014 року відповідач пішов із сім`ї та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2014 року їх шлюб було розірвано. Позивач зазначає,\~що [PERSON] не\~спілкується,\~але досі\~залиається зареєстрований\~в її\~квартирі і\~не вживає\~жодних дій,\~щоб знятись\~з реєстрації.\~Відповідач вже\~не являється\~членом сім`ї\~позивача,\~не проживає\~в спірному\~житловому приміщенні,\~своїх речей\~та не\~зберігає,\~участі в\~утриманні зазначеної\~квартири та\~оплаті комунальних\~платежів не\~приймає.\~Таким чином,\~всі обов`язки\~по утримання\~житла покладено\~дише на\~позивача та\~членів її\~сім`є.\~Оскільки реєстрація\~відповідача в\~належній позивачу\~квартирі створює\~для неї\~перешкоди в\~користуванні її\~власністю,\~тому [PERSON] \~змушена була\~звернутись до\~суду з\~вказаним позовом\~та просить\~визнати [PERSON] таким,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~належної їй на праві\~особистої приватної власності,\~квартири [ADDRESS] ,\~в зв`язку\~з його\~відсутністю в\~даному приміщенні\~понад рік\~без поважних\~причин.\~Також просили\~стягнути з\~відповідача на\~її користь судові витрати в сумі 1740,80 грн. В судове\~засідання позивач\~не з`явилася,\~проте подала\~до суду\~заяву,\~в якій\~зазначила,\~що позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та просила справу розглядати у їх відсутність. Також не заперечила щодо заочного розгляду справи. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~22.04.1993\~року [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] є\~співвласниками 1/200\~частини квартири\~ [ADDRESS] (а.с. 3). Зі змісту договору дарування частини квартири від 17.11.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Борківським А.В., [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 2/3 частини квартири під [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2014 року у справі №127/7041/14-ц, яке набрало законної сили 21.06.2014 року, позов [PERSON] задоволено та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №2850 (а.с. 5). Отже, відповідач у справі є колишнім чоловіком позивача, шлюб між якими було розірвано. Як вбачається\~із довідки\~про склад\~сім`ї та\~реєстрацію ТОВ\~«ЖЕО» №2253\~від 18.06.2020\~року,\~позивач зареєстрована\~та проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та до\~складу її\~сім`ї входять:\~брат [PERSON] ,\~дочка [PERSON] \~та чоловік [PERSON] (а.с. 6). Особовий рахунок відкрито на ім`я позивача (а.с. 7). Згідно з\~актом ТОВ\~«ЖЕО» від\~22.06.2020\~року №\~12290,\~відповідач [PERSON] зареєстрований\~в квартирі\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~але ніколи\~не проживав у ній і речей його в квартирі немає (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити, оскільки, відповідач за вказаною адресою ніколи не проживав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1740,80 грн., які складаються з витрат на оплату судового збору 840,80 грн. та витрат на правничу допомогу 900,00 грн., що підтверджено документально (а.с. 2а, 10). На підставі викладеного та

Outcome: approved