Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить припинити право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS], визнати за нею право власності на частину вказаного домоволодіння, а саме: на кухню площею 9,3 м.кв.; кімнату площею 20,2 м.кв.; кімнату площею 9,8 м.кв.; ? частину сараю (літера Б); сарай (літера Е), ? частини огорожі №1; водопровід (літера К-1), визнати за відповідачем право власності на частину вказаного домоволодіння, а саме: на сіни площею 14,1 м.кв.; кухню площею 14,2 м.кв.; кімнату площею 14,1 м.кв.; ? частину сараю (літера Б); гараж (літера Д); ? частину огорожі №1, колодязь (літера К). В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила, що про порядок спільного володіння, користування та утримання вказаного домоволодіння вони з відповідачем домовитись не можуть, а оскільки існує можливість поділу домоволодіння в натурі, просить визнати за нею та відповідачем право власності у визначених частинах. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та просив визнати за ним право власності на домоволодіння у визначених в позові частинах. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 грудня 2013 року, [PERSON] являється власником 49/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6). Власником 51/100 частин будинку [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією договору дарування частини житлового будинку від 16 листопада 2004 року. (а.с. 7). Ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. В судовому засіданні встановлено, що сторони не можуть домовитися між собою щодо порядку проведення поділу, в результаті чого між ними виник спір. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № П-173 від 03 грудня 2014 року, технічна можливість виділення в самостійний об'єкт нерухомого майна 51/100 та 49/100 частини домоволодіння з господарськими будівлями [ADDRESS] існує. Також встановлено, що вказаний будинок вже фактично розподілений на відокремлені квартири з окремими входами та самостійними системами опалення, електропостачання та газопостачання, тому переобладнання не потрібне (а.с. 59-64). При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved