Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вона проживала однією сімєю без укладення шлюбу. 31 жовтня 2010 року у них народилася донька - [PERSON], батьком якої записаний відповідач. На даний час сторони мешкають окремо, донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча працює та має таку змогу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання сторони надали суду письмові заяви, якими просять розглянути справу без їх участі. Позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. З копії свідоцтва про народження вбачається факт родинних відносин між сторонами та їх дитиною. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Факт проживання дитини разом з позивачкою сторонами не оспорювався і підтверджується довідкою виконкому Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, його батьківство встановлено, у звязку з чим суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved