Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] . В будинку зареєстровано троє осіб, позивач, [PERSON] та її син [PERSON] . Відповідачі не проживають в будинку з 2003 року. Відповідачі в 2003 році добровільно залишили жиле приміщення, забрали свої особисті речі та вчинили дії, що свідчать про втрату ними інтересу до збереження прав користування спірним житлом, на даний час проживають в м. Ірпінь. Де знаходяться та проживають відповідачі на даний час позивачу не відомо, контактів з ними не підтримує. Той факт, що в будинку зареєстровані відповідачі заважає позивачу повноцінно користуватись будинком, а також це впливає на оформлення соціальної допомоги з боку держави. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 05.10.2021 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачі відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направили, хоча були повідомлені про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45917756 від 20.10.2015 року вбачається, що [PERSON] є власником будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб №1244 від 31.08.2021 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі в даному будинку зареєстровані, але не проживають з 2003 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 01.09.2021. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім`ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. З вищевикладеного вбачається, що відповідачі не проживають за зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , та не приймають участі у витратах на його утримання, доказів поважності причини тривалої відсутності за місцем реєстрації суду надано не було, також відсутні договірні відносини чи сервітут на користування нерухомим майном. Таким чином, суд вважає, що відповідачі втратили право користування вказаним будинком, і позивач як власник, має право захищати своє право власності в обраний ним спосіб, тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved