Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно необхідну матеріальну допомогу на їх утримання. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.01.2013 року, від якого мають двох синів. Спільне життя між подружжям не склалося, сторони не можуть знайти порозуміння, протягом тривалого часу між сторонами виникають суперечки, що негативно впливають на психологічний стан сім'ї. Сторони мають різні характери та інтереси, різні підходи до виховання дітей, сторони втратили почуття любові, довіри, взаємної поваги, між сторонами склалися неприязні відносини. Тому, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня зврнення до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити, строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, та не заперечив проти їх задоволення, строк на примирення просив не надавати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи встановив, що 08.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий Виконавчим комутетом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Домантівської сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 7, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Домантівської сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 2. Діти постійно проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони спільного господарства, та сімейного бюджету не ведуть, фізичні та духовні зв'язки не підтримують, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей, до досягнення ними повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а вони цього потребують, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.ст. 80, 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved