Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 02 січня 2010 року по 18 квітня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач зазначає, що вона має всі достатні умови для повноцінного виховання та догляду за дітьми. Після розлучення позивач не перешкоджала відповідачу брати участь у вихованні дітей та не заперечувала проти їх спілкування, проте після того як у 2015 році позивач оформила дітей до дитячого садочка у неї з відповідачем почали виникати непорозуміння, оскільки відповідач заперечує проти відвідування дітьми дитячого садочка, без відома позивача забирає дітей з занять всупереч їхньому бажанню до себе, позбавляє позивача можливості побачити дітей та переконатися, що з ними все добре і що їх ніхто не ображає, влаштовує скандали та істерики на очах дітей та вихователів, у зв'язку з чим позивач неодноразово викликала поліцію. Позивач вказує, що все вищенаведене травмує психіку дітей, перешкоджає їх нормальному розвитку та порушує їх інтереси. Також позивач посилається на те, що відповідач систематично лікується в Київській міській клінічній психоневрологічній лікарні №1 ім. Павлова з діагнозом панічний розлад помірної тяжкості, тривожно-фобічно-депресивний синдром, перебуває на диспансерному обліку у невропатолога та психоневролога, є інвалідом ІІ групи, не працює, у зв'язку з чим відповідач не може дати дітям належного виховання, розвитку та матеріального забезпечення. Крім того, позивач вказує, що відповідач є обвинувачем по кримінальній справі, яка перебуває в провадженні Печерського районного суду м. Києва, відповідачу за станом здоров'я обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На підставі викладеного позивач просить визначити місце проживання дітей з нею за адресою: [ADDRESS], а також визначити наступні способи участі відповідача у вихованні дітей шляхом встановлення годин для зустрічей з дітьми: за попередньою домовленістю з позивачем побачення два рази на місяць з п'ятниці по неділю (за місцем проживання відповідача), необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між відповідачем та дітьми. В судовому засіданні позивач зазначила, що вона зареєстрована у квартирі батьків за адресою [ADDRESS], діти зареєстровані за адресою [ADDRESS] за місцем реєстрації відповідача, проте позивач проживає разом з дітьми за адресою [ADDRESS] у будинку, належному на праві власності її батькам. Вказала, що відповідач страждає на панічні атаки, підвищений тиск, є інвалідом ІІ групи. Відповідач без її відома забирає дітей з занять всупереч їхньому бажанню до себе, при цьому за ними доглядає няня [PERSON]. Останній раз відповідач забирав дітей з дитячого садочка 10 днів тому на тиждень до себе, потім повернув до дитячого садочка. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, не заперечував проти визначення місця проживання дітей з позивачем, проте заперечував проти визначення способів участі відповідача у вихованні дітей, посилаючись на те, що встановлення способів одного з батьків у вихованні дітей відповідно до чинного законодавства здійснюється за заявою того з батьків, який проживає окремо і якому чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми. Можливості встановлення способів участі батька, який проживає окремо, у вихованні дітей за заявою матері, з якою проживають діти, чинним законодавством не передбачено. Представник Служби у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з позивачем та розпорядження про визначення способів участі відповідача у вихованні дітей. Заслухавши пояснення позивача, представника Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органами опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірванню шлюбу відповідач проживає окремо від позивача та дітей. Позивач з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до акту обстеження умов проживання та виховання дітей в сім'ї Служби у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 09 листопада 2015 року вказаний будинок з усіма зручностями, кімнати великі, світлі, чисті з євроремонтом, сучасно умебльовані, з вишуканим інтер'єром, підлога першого поверху з підігрівом. У дітей своя кімната, у кожного з дітей своє ліжко, шафа для одягу, створено умови для відпочинку та ігор, діти мають багато сучасних різноманітних іграшок та ігор, дитячих книг різного змісту та напрямку, канцелярських товарів для індивідуальних занять. Біля будинку багато облаштованого місця для відпочинку та ігор для дітей - дитячий будиночок, гірка, гойдалка, батут, басейн, зимовий сад. Сім'я матеріально забезпечена, мама офіційно працює, отримує достатньо коштів для утримання та розвитку дітей. Є присадибна ділянка 20 соток, де вирощують ягоди, фрукти, овочі, які консервують та вживають у їжу. У хазяйстві є кури та павич. Діти повністю забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування. Мати відповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, створила належні умови проживання, дбає про здоров'я, розвиток дітей, отримання ними найкращої освіти, приділяє дітям належну увагу, розвиває їх. Діти відвідують дитячий дошкільний заклад №635 «Журавлик» навчально-виховного закладу освіти школи-ліцею «Обдарування» Київської Академії наук санаторного типу з поліпшеним харчуванням. У розмові з дітьми виявлено, що діти розвинені згідно віку, комунікабельні, відкриті до спілкування, з задоволенням ходять до дитячого садочку, з цікавістю та захопленням розповідають про друзів, про заняття хореографією і образотворчим мистецтвом. У вільний від роботи час мати відвідує з дітьми різні розважальні заклади для дітей. У сім'ї панує взаєморозуміння і взаємоповага. Дітям зручно і комфортно проживати разом з матір'ю, старшим братом, бабусею та дідусем, вони відчувають себе захищеними. Зі слів [PERSON], діти бувають і у тата, проте у нього немає іграшок, тому вони переглядають мультфільми. Згідно довідки ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» №021-14/667 від 20 листопада 2015 року позивач працює начальником відділу АТ «Укрексімбанк» з 16 липня 2001 року, її заробітна плата за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року становить 153751,6 грн. З характеристики виданої 28 січня 2016 року Управлінням по роботі з персоналом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» вбачається, що позивач за час роботи зарекомендувала себе як високопрофесійний, досвідчений та дисциплінований працівник. Постійно підвищує свій фаховий рівень. Усі покладені на неї обов'язки виконує сумлінно та якісно. Працелюбна, здатна в короткий термін впоратися з великим обсягом роботи. Вимоглива до себе, чесна, вміє працювати в команді. Чітко дотримується правил корпоративної культури. У стосунках зі співробітниками привітна та щира, підтримує позитивну атмосферу у колективі, уважна, чуйна, комунікабельна. Користується повагою в колективі. Має високого рівня ділові якості та професійні знання. Принципова у вирішенні службових питань, наполеглива у досягненні поставленої мети. Була відзначена грамотою та подякою за сумлінну працю, професіоналізм, зразкове виконання посадових обов'язків. З виписок №294 за 2009 рік, №2487 та №3508 за 2012 рік Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні №1 з історії хвороби відповідача вбачається, що йому був встановлений діагноз панічний розлад помірної тяжкості в особи з іпохондричними рисами, тривожно-фобічно-депресивний синдром. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є інвалідом ІІ групи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в Службу у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві, до Управління освіти Оболонської РДА в м. Києві з приводу неправомірних дій відповідача щодо їхніх малолітніх дітей. Також в матеріалах справи містяться доповідні записки вихователя групи №6 дитячого навчального закладу №635 «Журавлик» [PERSON], з яких вбачається, що відповідач не дає можливості своїм дітям адаптуватися до дитячого садка, 20.11.2015 року забрав з дитячого садка доньку [PERSON], яка відмовлялася з ним йти та плакала, і в понеділок дівчинка не прийшла до дитячого садка, а 09.12.2015 року відповідач приходив до дитячого садка з невідомих вихователю причин, оскільки відповісти на її питання він відмовився, чим змусив задля безпеки дітей та вихователів організувати чергування працівників дитячого садка. Згідно висновку Вишгородської районної державної адміністрації Київської області №7-20/178 від 25 січня 2016 року, Служба у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Разом з тим, вимоги про визначення способів участі батька у вихованні дітей задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. В матеріалах справи міститься розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області №210 від 19 травня 2016 року про визначення способів участі відповідача у вихованні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яким встановлено час зустрічі відповідача з його малолітніми дітьми два рази на місяць з п'ятниці по неділю (за місцем проживання батька), за попередньою домовленістю з матір'ю; встановлено необмежене спілкування особисто відповідача з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між відповідачем та дітьми. Крім того, згідно чинного законодавства, зокрема ст. 159 СК України, відповідач, який проживає окремо, у разі чинення йому перешкод у спілкуванні з його дітьми має право особисто звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод та визначення способів його участі у вихованні дітей, місце та час їхнього спілкування. Проте відповідач з таким позовом до суду не звертався. Чинним законодавством не передбачено можливості та правових підстав для визначення способів участі батька, який проживає окремо, у спілкування з дітьми, які проживають з матір'ю, саме за заявою матері. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про визначення способів участі батька у вихованні дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. у зв'язку з задоволенням вимог про визначення місця проживання дітей.

Outcome: partial