Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після її батька право власності на земельну ділянку, площею 0,064 га для ведення садівництва, кадастровий номер 3221482800:05:003:0025, що розташована в садівничому товаристі «Кіно» в селі Кулибаба Васильківського району Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її батька вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у звязку з ненаднням нею правовстановлюючих документів належності сдкодавцю вказаного майна. Позивач в судовому засіданні підтрмала позов та просила задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Відповідач надав суду заяву в якій просив розглянути справу у відсутності його представника. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області від 26 грудня 2005 року № 194-21-ІУ [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,06 га для ведення садівництва, що знаходиться в садівничому товаристі «Кіно» в селі Кулибаба Васильківського району Київської області (а.с. 9). З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.02.2016 року вбачається, що вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3221482800:05:003:0025 (а.с. 20 22). 03 вересня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 347217 від 03 вересня 2015 року (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого батька, що також підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 30.06.2016 року Вих. № 65/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку з тих підстав, що спадкоємцем не подано жодного правовстановлюючого документу на майно, що належало померлому (а.с. 10). Тобто, у звязку із своєю смертю [PERSON] не встиг належним чином у встановлений законом спосіб оформити належне йому право власності на вказану земельну ділянку. Норма статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Так, з наданих позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення органу місцевого самоврядування було надано у приватну власність спадкодавцю позивача спірну земельну ділянку, присвоєно їй кадастровий номер та належним чином вчинено необхідні дії щодо внесення даних про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Однак, не було здійснено державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку у звязку із його смертю. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, \~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України,\~однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому суд враховує, що з наведених вище обєктивних причин спадкодавець позивача не встиг оформити право власності на зазначену земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Проте, суд вважає, що такі обставини не перешкоджають позивачу реалізувати своє право на спадкове майно після померлого батька. Отже, та обставина, що [PERSON] за життя не встиг здійснити реєстрацію свого права власності на дану земельну ділянку відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на думку суду, не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачем права власності на таку земельну ділянку, яка залишилась після смерті її батька. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на відповідне спадкове майно. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved