Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона 06.06.2015 р. зареєструвала з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні відносини між ними припинені з червня 2020 р., спільного господарства не ведуть, з вересня 2020 р. мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім`ї це постійні суперечки. Внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір`я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначає, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона та її чоловік не мають наміру зберегти шлюб та подальше їх спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення не надавати. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 06.06.2015 р. між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] , понесений нею судовий збір за подання позовної заяви стягнути з відповідача, справу розглядати без її участі, строк на примирення не надавати, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розглядати справу без її участі, строк на примирення не надавати, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 2-3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 27-29, 34-36), причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 81 (а.с. 8, 12). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 січня 2019 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 10). Діти - [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить акт № 959, виданий 05.10.2020 р. управителем багатоквартирного будинку КП «ТЖКП» (а.с. 11). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають за різними адресами. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved