Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідачів, відповідно до якого з урахуванням уточнень (а.с.95-96) просила: припинити спільну сумісну власність та визначити кожному із співвласників по 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Ентузіастів, 68, м. Бобринець Кіровоградської області; припинити право власності на 1/3 частку вказаного житлового будинку у спільній частковій власності [PERSON], визнавши за [PERSON] право власності на вказану 1/3 частку спірного житлового будинку. [PERSON] обґрунтовує тим, що під час шлюбу з відповідачем побудували будинок, що знаходиться за адресою: вул. Ентузіастів, 68, м. Бобринець. 21.03.1996 року отримали свідоцтво про право власності, згідно якого власниками вказаного житлового будинку вказані: позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] 06.09.2006 року розірвали шлюб з відповідачем [PERSON] З вказаного часу разом не проживають, не ведуть спільний побут, останній не бере участі у сплаті комунальних платежів, ремонті та догляді за обійстям. З вказаних підстав та у відповідності до ст.357 ЦК України просить визнати кожному із співвласників частку у спільному майні, а саме в рівних частках, тобто по 1/3, про що не заперечує донька [PERSON] Після розірвання шлюбу з [PERSON] позивачкою проводились поточні ремонті роботи за власні кошти, останній фактично не проживав у вказаному будинку, оскільки постійно перебував за межами м. Бобринець, про те коли приїздив разом з донькою покидали приміщення через постійні сварки з відповідачем. З 2010 року фактично не проживає у будинку із-за постійних конфліктів з відповідачем. За цей час відповідач довів будинок до занедбаного стану, а саме вирізав повністю опалення (труби, батареї), оскільки вони перемерзли, не сплачував комунальні послуги, в будинку антисанітарійний стан. Оскільки відповідач покинув будинок у занедбаному стані та в ньому не проживає, позивачка останній час приводила будинок та прилеглу територію до відповідних норм, сплачувала комунальні послуги. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відчужити свою частку у спільному майні, що ускладнює позивачці повноцінно користуватись та розпоряджатись майном, тому остання змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, позивач додатково пояснила, що з відповідачем [PERSON] не спілкується та ніяких відносин з ним не підтримує, місце проживання відповідача на даний час їй не відоме. Також відповідач є власником квартири №4 по вул. Гоголя в м. Бобринець. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.115-116). Згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, просить розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судові повістки разом з позовною заявою направлені відповідачу на адресу: [ADDRESS], за якою останній зареєстрований відповідно до відомостей про реєстрацію Бобринецького РС УДМС від 29.12.2016 року (а.с.27) та на адресу зазначену в позовній заяві [ADDRESS]. Вказана кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 46, 62; 69-70; 112, 113-114). У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України судове повідомлення про час і місце розгляду справи вважається врученим відповідачу належним чином. Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, тому за відсутності заперечень сторони позивача та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОЛ №062705, виданого 24 березня 2016 року, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що 06 вересня 2006 року складено відповідний актовий запис №60 (а.с.17). Відповідач [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №191896, виданого 25 березня 2016 року (а.с.15). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №080605, виданого 27 вересня 2014 року, [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище на «Яновська» (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1996 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку, що розташований за адресою: вул. Ентузіастів, 68, м. Бобринець, загальна площа будинку становить 101,3 кв.м. (а.с.8, 88). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: вул. Ензузіастів, 68, м. Бобринець від 14 березня 2016 року, його загальна площа становить 104,2 кв.м., житлова 60,6 кв.м., допоміжна (підсобна) 43,6 кв.м. Загальна та житлова площа збільшена згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна від 24.05.2001 року №127 зі змінами та доповненнями. Вказаний житловий будинок має таку технічну характеристику:літ. «А» - житловий будинок, літ. «а» веранда, літ. «кр» ганок. (а.с.9-14). Відповідно до висновку експерта-оцінювача субєкта підприємницької діяльності [PERSON] від 14.01.2017 року, вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 101,3 кв.м., житловою площею 58,0 кв.м., що розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Ентузіастів, 68 станом на 14.01.2017 року складає 149800 грн. (а.с.37). Копію інвентарної справи на домоволодіння за адресою: вул. Ентузіастів, 68, м. Бобринець суд до уваги не приймає, оскільки згідно її даних остання інвентаризація спірного будинку проводилась 05.03.1996 року (а.с.87). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статті 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За приписами ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Встановлені в судовому засіданні обставини справи та копія свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1996 рокудають підставу суду зробити висновок, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: вул. Ентузіастів, 68, м. Бобринець Кіровоградської області є спільною сумісною власністю сторін по справі. Також судом встановлено, сторони в спірному будинку разом не проживають. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про припинення спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: вул. Ентузіастів, 68, м. Бобринець Кіровоградської області, та визначення кожному із співвласників по 1/3 частки вказаного житлового будинку. Відповідно до ст.365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 15.05.2013 року, під час розгляду цивільної справи № 6-37цс13, при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, пята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. 18.05.2017 року позивач внесла на депозитний рахунок ТУДСА України в Кіровоградській області 50000 грн. в якості вартості 1/3 частки спірного житлового будинку, згідно оцінки будинку від 14.01.2017 року, а саме, що підтверджується платіжним дорученням №59204048 (а.с.117). В якості призначення платежу в платіжному дорученні зазначено: за набуття частки [PERSON] по справі №383/1137/16-ц Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Однак, висновок експерта-оцінювача, субєкта підприємницької діяльності [PERSON] від 14.01.2017 року про вартість спірного житлового будинку суд до уваги не приймає, оскільки вказаний висновок не містить будь-якого обґрунтування вартості спірного майна та проведений за загальною площею житлового будинку 101,3 кв.м., що не відповідає дійсності, оскільки з технічного паспорту від 14.03.2016 року (а.с.10-11) вбачається, що загальна житлова площа спірного будинку була збільшена та складає 104,2 кв.м. За вказаних обставин позивачем не доведено належними доказами вартість спірного майна, що позбавляє суд можливості встановити дійсну вартість частки відповідача, право власності на яку просить припинити позивач. Крім того, припинення права власності відповідача [PERSON] на належну йому на праві власності частку будинку з виплатою йому грошової компенсації завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки стороною позивача не доведено належними доказами належності відповідачу на праві власності іншого житла, що позбавить відповідача конституційного права на житло, передбаченого ст. 47 Конституції України, адже факт реєстрації відповідача за іншою адресою не є доказом належності відповідачу іншого житла. З огляду на викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно позов в частині припинення права власності [PERSON] на 1/3 частку спірного будинку та визнання за позивачем права власності на цю частку задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно до ст.ст.79, ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог понесені нею судові витрати у виді судового збору в сумі 1003 грн. 66 коп.

Outcome: partial