Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 07.03.2013 року, у якому в сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом тривалого часу подружжя не проживають однією сім`єю, не підтримують подружні стосунки, за час спільного проживання переконались, що у них немає спільних інтересів. Зникло взаєморозуміння, кожен має різні погляди на життя. Позивачка зазначає, що чоловік зловживає алкогольними напоями, зраджує позивачці, що негативно відбивається на емоційному стані дітей, їх вихованням не займається. Діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Підстав для примирення позивач не вбачає. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд такий розірвати. 23.03.2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, подала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився подав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, просить розгляд справи проводити у його відсутності, оскільки шлюб носить формальний характер. Разом з тип заперечив такі підстави звернення до суду із позовом як зловживання відповідачем алкогольними напоями та подружню зраду, а також те що діти сторін перебувають виключно на утриманні матері, оскільки такі не відповідають дійсності та є надуманими позивачкою. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, виданого 07.03.2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис №248, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2013 року. Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останньою судові витрати, які складаються із судового збору.

Outcome: approved