overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 26.06.1999 між нею та відповідачем було укладено шлюб, подружжя має повнолітню доньку Поліну, [INFO], та неповнолітню доньку Дарину, [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки, до жодного компромісу прийти не вдавалося часті сварки, непорозуміння, виявилося, що вони є зовсім чужими людьми, ніяких відчуттів, крім роздратування, неповаги та негативу один до одного у подружжя не виникає. Посилаючись у позові на те, що сторони припинили спільне проживання, вже довгий час практично не зустрічаються, не ведуть спільне господарство та не підтримують жодних стосунків, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не зявилися; позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 26.06.1999 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.15). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку Поліну, [INFO], та неповнолітню доньку Дарину, [INFO] (а.с.10, 13) . Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, відчуженість), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 26.08.2002 р. взяв шлюб із відповідачем, від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подружнє життя складалося не найкращим чином, виникали суперечки між подружжям через різні погляди на життя, що вплинуло на шлюбні стосунки та призвело до відчуження та втрати почуття любові та взаємної згоди. Посилаючись у позові на те, що з лютого 2019 р. подружжя мешкає окремо, спільного бюджету не має, спільне господарство не веде, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві позивач просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просив його задовольнити. Як встановлено судом, 26.08.2002 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З лютого 2019 р. подружжя припинило спільне проживання, спільного бюджету не має, сумісне господарство не веде (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд з`ясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові та взаємної згоди), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про відсутність вільної згоди на шлюб з боку обох подружжя, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 26.11.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб; від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду із даним позовом, на протязі останніх років їхнє сімейне життя прогресивно погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, наразі шлюб існує лише формально. Посилаючись у позові на те, що відповідач покинув сім`ю та проживає з іншою жінкою, між сторонами ведення спільного господарства припинено, а збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Як встановлено судом, 26.11.2011 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження, наявною в матеріалах справи (а.с.3) . Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (наявність іншої родини у відповідача), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 27.11.2010 вона перебуває у шлюбі з відповідачем, подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Ніку, [INFO], які мешкають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя складалося не найкращим чином, між нею та відповідачем виникали постійні суперечки, оскільки подружжя є різними людьми та має різні погляди на життя. Посилаючись у позові на те, що з грудня 2017 року подружжя припинило спільне проживання, спільного бюджету не має та спільне господарство подружжя не веде, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився, в окремо поданій заяві відповідач просив про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, вислухав думку позивача та дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 27.11.2010 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.5). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], та доньку Ніку, [INFO] (а.с.6, 7), які мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з грудня 2017 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 28.04.2001 між нею та відповідачем було укладено шлюб; від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із даним позовом, впродовж шести років сторони не проживають разом, як сім`я, між ними немає взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, наразі вони мають різні погляди на життя, різні характери. Посилаючись у позові на те, що збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Як встановлено судом, 28.04.2001 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.5). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу ( відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги, різні погляди на життя, різні характери), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 28.04.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб, подружжя має сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через особисті відносини та з січня 2018 року спільне проживання припинено та спільне господарство не ведеться. Посилаючись у позові на викладене, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не зявилися; позивач у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги, відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 28.04.2017 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (не склалося спільне життя через особисті відносини,), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з січня 2018 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.04.2016 між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]; як зазначається позивачем при зверненні до суду одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки сторони припинили з 20.05.2018, саме з цього часу сумісне проживання та ведення спільного господарства було припинено. Посилаючись у позові на те, що шлюб носить лише формальний характер, сім'я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з'явилися; позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 29.04.2016 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (невдалий шлюб), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з травня 2018 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.09.2017 р. вона взяла шлюб із відповідачем; від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду спочатку сімейне життя складалося добре, втім, з 01.01.2019 р. шлюбні відносини припинені, оскільки подружжя має різні погляди на життя, втрачені почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер. Посилаючись у позові на те, що вжиття заходів для примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан шлюбних відносин, спроби примирення не принесли результатів, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також повідомив про визнання позову та просив його задовольнити. Як встановлено судом, 29.09.2017 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, про що свідчить надано суду свідоцтво у копії; сторони мають від шлюбу неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З 01.01.2019 р. шлюбні відносини припинені. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до наступного висновку. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з 01.01.2019 р., дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, в окремо поданій суду заяві повідомив пор визнання позову та просив суд задовольнити поданий позов. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved