Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з листопада 2009 року по червень 2015 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], спільних дітей не мають. За час проживання разом позивач з [PERSON] придбали за спільні кошти однокімнатну квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 108 D, д.н.з. [NUMBER], право власності на вказану квартиру і автомобіль було зареєстровано на ім'я [PERSON], а також, позивач і відповідач спільними зусиллями зібрали кошти в сумі 8000 доларів США, які були розміщені на зберігання в ПАТ «Платинум Банк» на ім'я [PERSON] На даний час між сторонами стосунки розірвані, виник спір щодо спільного майна, а тому позивач просила суд встановити факт, що вона і [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з листопада 2009 року по червень 2015 року та просила в судовому порядку поділити спільно нажите ними майно. Збільшивши і уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, позивач просила суд визнати спільним майном подружжя зазначені квартиру, автомобіль та грошові кошти, поділити дане майно, стягнути з [PERSON] на користь позивача компенсацію вартості 1\\2 частини автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 108 D в розмірі 71 237 грн. 77 коп., і оскільки [PERSON] одноособово відчужив вказану квартиру за договором дарування [PERSON], то позивач просить суд визнати частково недійсним і скасувати договір дарування квартири [ADDRESS] від 02.07.2015 року, визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину цієї квартири, стягнути з [PERSON] на користь позивача 1\\2 частину грошового вкладу в сумі 4000 доларів США, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі на загальну суму 15906 грн. 60 коп. /судовий збір, оплата судової експертизи, правова допомога/. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, діяв в даному судовому процесі через представника за угодою [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов не визнала. Відповідач [PERSON] позов не визнав, а також, за клопотанням представника відповідача, надав згоду та був допитаний в судовому засіданні в якості свідка на підставі ст. 184 ЦПК України. Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В. в судове засідання не з'явилася про день та час розгляду справи була повідомлена належно, жодних заяв, клопотань суду не направила. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що 26.01.2013 року на підставі договору купівлі-продажу за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] За договором дарування від 02.07.2015 року відповідач [PERSON] відчужив зазначену квартиру відповідачу [PERSON] Зазначене підтверджується інформаційними довідками щодо об'єкта нерухомого майна з ДРРП, договором дарування (Т.1а.с.16,74,99). Встановлено, що з 17.04.2015 року за відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 108 D, д.н.з. [NUMBER]. Дане підтверджено довідкою ВРЕВ ДАІ (Т1а.с.32). Встановленим є те, що 02.04.2015 року ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] уклали Договір про розміщення вкладу «Знайомство», за даним договором відповідач [PERSON] вклав 8000 дол. США на рахунок № [NUMBER] та під час розгляду справи судом було встановлено, що 05.05.2015 року зазначений рахунок було закрито в зв'язку з закінченням строку дії депозитної угоди. Зазначене підтверджено копією договору про розміщення вкладу та інформаційною довідкою банку (Т.1а.с.71,91,92). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] була зареєстрована за договором найму житла в квартирі [ADDRESS] з 01.03.2013 року, як було зазначено вище, власником цієї квартири був відповідач [PERSON] з яким позивач уклала договір найму, і, як пояснила суду позивач, що на вимогу [PERSON] 30.05.2015 року, вона виселилася і була знята з реєстрації в даному помешканні 03.06.2015 року. (Т.1а.с.14,128,130). Судом встановлено, що місце проживання відповідача [PERSON] було зареєстроване з 12.02.2002 року по 30.03.2011 року по [ADDRESS] а з 2011 року він зареєстрував своє місце проживання в помешканні своєї матері по [ADDRESS] (Т.1а.с.133). Встановленим є те, що позивач орендувала у відповідача [PERSON] нежитлове приміщення по [ADDRESS] що підтверджено договором оренди від 07.12.2010 року (Т.1а.с.132). Встановленим є те, що в 2008 році [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] Та 18.05.1995 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON].(Т.1а.с.90). Позивач суду пояснила, що з кінця 2009 року розпочала проживати з [PERSON] однією сім'єю у її квартирі по пров.Жовтневому в м. Біла Церква, а з лютого 2012 року вони переселилися проживати в квартиру батьків [PERSON] по вул. О.Гончара, доглядали його хвору матір. [PERSON] називав [PERSON] своєю дружиною. Під час спільного проживання позивач з [PERSON] купили разом квартиру по вул. Декабристів, за спільні кошти придбали автомобіль і здійснили грошовий вклад в банк на суму 8000 дол. США. Позивач зазначила, що в переважній більшості саме вона працювала і заробляла кошти в сім»ю, але не бажала реєструвати майно на себе через те, що виступила поручителем в банку за грошовим зобов'язанням родичів, а також, з її донькою певний період були складні відносини, а тому позивач не заперечувала, щоб все майно було зареєстроване за [PERSON], вважала, що вони є сім'єю. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що, дійсно з 2010 року [PERSON] був знайомий з [PERSON], спілкувалися, періодично зустрічалися, мали інтимні відносини, іноді разом відпочивали, в силу різних життєвих обставин мали ділові стосунки, але ніколи разом не проживали, як подружжя. [PERSON] зустрічався і з іншими жінками. Позивач бажає поділити майно, яке їй не належить. [PERSON] проживала і була за договором найму зареєстрованою в квартирі [PERSON], хоча він сам і не був зареєстрований у власній квартирі, а коли, відповідач вирішив відчужити квартиру і повідомив про це [PERSON], то вона добровільно виселилася і змінила місце реєстрації свого проживання. [PERSON] був одружений з [PERSON], мають спільну доньку. Хоча з 2008 року їх шлюб було розірвано через тимчасові сварки, але [PERSON] продовжує проживати разом зі своєю дружиною [PERSON], ніколи не вважав [PERSON] своєю дружиною та знав, що вона заміжня за іншим чоловіком до якого неодноразово їздила в м. Ташкент. Допитаний в якості свідка [PERSON], який приходиться добрим знайомим позивача, суду показав, що [PERSON] разом проживав з [PERSON] , свідок бував у них неодноразово в гостях. Позивач доглядала хвору матір [PERSON] Свідок [PERSON], яка є подругою позивача, суду показала, що [PERSON] близько шести років проживав однією сім'єю з позивачем, потім між ними погіршилися відносини, у позивача пропали гроші, зазначене їй відомо зі слів самої [PERSON] Свідок [PERSON] зазначив, що знайомий з позивачем з 2009 року, бачив її з [PERSON], приходили до них в кафе, спілкувалися, відпочивали разом. [PERSON] з [PERSON] бував в гостях у свідка. Свідок [PERSON] суду показала, що з позивачем вона знайома близько 10 років, знає, що позивач разом з відповідачем мали намір купувати нерухомість, але свідок при купівлі не була присутня. Свідок [PERSON], яка є дружиною брата відповідача [PERSON], суду показала, що з 2009 року [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON], разом купили автомобіль, квартиру. Позивач працювала, вела бізнес, допомагала родичам [PERSON], доглянула до смерті його матір, називала її «мама». [PERSON] представив родичам [PERSON] своєю дружиною. Свідок [PERSON], який приходиться двоюрідним братом [PERSON], суду показав, що [PERSON] близько шести років проживав разом з позивачем. [PERSON] добра і щира людина, її любила мама [PERSON] Свідок [PERSON], яка приходиться подругою позивача, суду показала, що [PERSON] разом з [PERSON] купували квартиру, автомобіль. Всі обставини набуття майна у власність відомі зі слів позивача. Свідок [PERSON], яка була однокласницею і подругою [PERSON], суду показала, що позивач трудолюбива, добра господиня. Близько п'яти років тому, при зустрічі, позивач свідку повідомила, що проживає разом з чоловіком і в неї тяжко хвора свекруха. Свідок рідко зустрічалася з позивачем, але була в гостях у позивача в квартирі по вул. О. Гончара, а також, свідок була в гостях у позивача по [ADDRESS], [PERSON] був дома, спав, обстановка в квартирі вказувала на проживання сім»ї. Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що більше двадцяти років перебуває в шлюбі з [PERSON] В 2008 році її чоловік почав випивати, гуляти, а тому деякий період відбувалися сварки і їх шлюб було розірвано, але розірвання шлюбу було формальним, бо постійно з 1997 року й на сьогодні вона з [PERSON] проживають однією сім'єю, виховують спільну доньку. Про позивача свідку відомо зі слів знайомих, особисто одна з одною не знайомі. А також, свідку відомо, що її чоловік зустрічався і з іншими жінками. В 2014 році свідок з [PERSON] їздили відпочивати до моря, восени 2014 року відпочивали в м. Шаянах, що підтверджується спільними фото. Відомо, що [PERSON] в рахунок своїх боргів відчужив власну квартиру по [ADDRESS]. Свідку не відомі обставини придбання і відчуження спірної квартири. Свідок [PERSON], який приходиться товаришем [PERSON], суду показав, що знайомий з позивачем. [PERSON] - знайома [PERSON], а [PERSON] - його дружина. Відповідач [PERSON], допитаний судом в якості свідка суду показав, що знайомий з [PERSON], яка разом з [PERSON] протягом 2013 - 2014 років приїздили до нього на ставки рибачити. [PERSON] знає з юності, відносини дружні. [PERSON] був двічі одружений, має від першого шлюбу сина, та з дружиною [PERSON] мають доньку. Свідок давав в позику [PERSON] кошти, а подарована квартира [ADDRESS] - це повернутий борг з невеликою доплатою. [PERSON] приїздив до свідка на ставок рибачити як з дружиною [PERSON], так і з іншими жінками, в тому числі і з [PERSON] Свідок [PERSON] суду показав, що з 2005 року знайомий з [PERSON], разом часто їздять на рибалку. При цьому [PERSON] бере з собою різних жінок, і [PERSON] свідок двічі бачив разом з [PERSON] на рибалці. Свідок чув, як [PERSON] розмовляв по телефону з дружиною [PERSON], з донькою. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. За ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положенняглави 8 цього Кодексу. В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Наведеними вище доказами не підтверджується той факт, що сторони спільно проживали, вели спільно господарство, тобто, були пов'язані спільним побутом і мали усталені сімейні відносини. Дійсно, між [PERSON] і [PERSON] мали місце відносини, можливо й тривалі, добрі відносини, але відсутні докази, що ці відносини були усталені, тобто такі, що притаманні подружжю. Свідки сторони позивача [PERSON], подружжя [PERSON] подружжя [PERSON] стверджують, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом в одній квартирі, разом відпочивали, але саме по собі мешкання певний період за однією адресою не є визначною ознакою для охарактеризування сім»ї, подружніх відносин. Допитані судом свідки сторони відповідача не заперечують факт наявних відносин між позивачем та [PERSON], але при цьому вказують, що ці відносини не були сімейними, притаманними подружжю. Відповідно до до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суду не надано доказів, що [PERSON] і [PERSON] були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Натомість, про відсутність довірливих відносин, поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу свідчить : укладення між [PERSON] і [PERSON] договору оренди нежитлового приміщення від 07.12.2010 року, яким, крім іншого, передбачена і орендна плата (Т.1а.с.132); а також, укладення сторонами договору найму квартири [ADDRESS] (Т.1а.с.129-130), де була позивач зареєстрованою з 01.03.2013 року по 03.06.2015 року і звідки добровільно виселилася та на вимогу [PERSON] самостійно знялася з реєстрації в даному помешканні; а також, необізнаність позивача щодо обставин укладення договору купівлі-продажу квартири між [PERSON] і рідною донькою позивача; необізнаність [PERSON] щодо закриття [PERSON] вкладного рахунку в банку, 05.05.2015р., тобто в період, як зазначає позивач, проживання однією сім'єю. Також, суд звертає увагу, що ніколи не було зареєстрованим місце проживання сторін разом в одному помешканні. Крім того, [PERSON] по 30.03.2011 року був зареєстрованим за адресою в помешканні разом з бувшою дружиною [PERSON] по [ADDRESS]. Суд звертає увагу на відсутність доказів набуття спірного майна сторонами, їх спільною працею, спільними коштами. Натомість, позивач стверджує, що переважно вона працювала, заробляла кошти і спірна квартира була придбана за її власні кошти. Суд критично ставиться до пояснень позивача з приводу того, що саме наявність зобов'язань перед банком були перешкодою для реєстрації за собою права власності на будь-яке майно, чи на реєстрацію права спільної сумісної власності з відповідачем на однокімнатну квартиру [ADDRESS] автомобіль, чи оформлення довіреності на управління і розпорядження майном, довіреності на розпорядження депозитом. Надані суду докази не підтверджують наявність між позивачем і [PERSON] спільних прав та обов'язків, що в розумінні ст. 3 СК України вказувало б на подружні відносини і створену між [PERSON] і [PERSON] сім»ю. Таким чином, оцінюючи подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що не підлягає до задоволення позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] без реєстрації шлюбу, а, отже, похідною є і відмова в задоволенні інших позовних вимог щодо визнання спільною сумісною власністю сторін зазначеного вище майна, коштів, поділ цього майна, визнання частково недійсним та скасування договору дарування квартири.

Outcome: dismissed