Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.01.2004 року між нею та відповідачем Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 5. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. У них різні погляди, інтереси, життєві пріоритети, характери. Шлюбно-сімейні відносини мін ними повністю припинені з січня 2020 року, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо. Позивач та її представник [PERSON] , у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Суд, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.01.2004 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . За змістом положень ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2004 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини з січня 2020 року, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї неможливо, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved