Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] і вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач добровільно їй не надає матеріальної допомоги, але має таку можливість. Дитина та позивач потребують матеріальної допомоги, тому [PERSON] звернулася до суду і просила: стягнути з відповідача на свою користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO], та стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі про що надав заяву. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4ст. 84 СК України). Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №726533, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юистиції у Донецькій області 06.12.2016року, [PERSON] народився [INFO], про що складено відповідний актовий запис за № 37 в графі «Батьки» батьком зазначений [PERSON]. Ця дитина мешкає з матір'ю позивачкою за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що надає їй право на утримання від чоловіка батька дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач, який є батьком дитини, мешкає від неї окремо і добровільно допомогу на утримання дитини та позивача не надає. При цьому, він має змогу таку матеріальну допомогу надавати, оскільки є працездатним, здоровий, а тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів з відповідача на її утримання та на утримання дитини. Ці обставини сторонами у справі не оспорювались, а тому в порядку ст. 61 ЦПК України додаткового доведення не потребують і приймаються судом до уваги. Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує покладених на нього Сімейним законодавством України батьківських обов'язків відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів. Також підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку у вигляді аліментів і кошти на утримання дружини до досягнення дитиною, яка проживає разом з матір'ю, трирічного віку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Інших обставин, які б мали істотне значення у справі судом встановлено не було. Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову в суд. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти одному із подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved