Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У належній їй квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Однак [PERSON] з 16.03.2016 року не проживає у зазначеній квартирі. У зв`язку з реєстрацією відповідача у квартирі виникла проблема з оформленням субсидії для оплати комунальних послуг, що порушує її права, як власника. Вона не приймає участі в утриманні квартирі та оплаті комунальних послуг. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період її не проживання не було. На даний час місце перебування відповідача їй не відоме. На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Ухвалою судді від 29.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі, призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.17-18). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.44). Відповідач у судове засідання не з`явилася, була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації (а.с.16). Відповідача неодноразово викликалося в судові засідання, до суду повернулися поштові конверти, як не вручені за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.21,25,30,34,42). Також відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації відповідача (а.с.45). Від відповідача у встановлений строк відзив на позов не надійшов. Суд у відповідності до ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.07.2018 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О., зареєстровано в реєстрі за № 3118, належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Вказане також вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 130827121 від 13.07.2018 року (а.с.10), Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 186795699 від 30.10.2019 року (а.с.19-20). Згідно Довідки від 30.07.2020 року (а.с.11), посвідченої Головою правління ОСББ «Ніка-57» Білецькою Л.П., за адресою: [ADDRESS] , проживають та зареєстровані - [PERSON] та [PERSON] . З Акту від 30.07.2019 року засвідченого Головою правління ОСББ «Ніка-57» Білецькою Л.П., складеного за участі сусідів, вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 16.03.2016 року (а.с.12). У зв`язку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження належною йому квартирою. Позивач позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном та вимушений сплачувати за відповідача житлово-комунальні послуги, що зокрема позбавляє його можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , не проживає в спірній квартирі з 16.03.2016 року, доказів щодо поважних причин її не проживання та щодо домовленості між нею та власником житла суду не пред`явлено, суд приходить висновку, що відповідач втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Тому, позовну заяву слід задовольнити. В той же час, вимоги позивача в частині примусового зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у вищезазначеній квартирі задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку і тому додаткового вирішення питання не потребує.

Outcome: partial