Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що 02 вересня 2014 року померла її бабуся [PERSON] За своє життя 06 травня 2014 року [PERSON] склала заповіт яким заповідала позивачу [PERSON], належну їй земельну ділянку площею 3, 420 га, яка розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії III-ДП № 130010, виданого 10.08.1999 р. передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті бабусі [PERSON], померлої 02 вересня 2014 року, позивач звернулась до Криворізької районної державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за зазначеним заповітом. Однак, державний нотаріус Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2015 року, оскільки заповіт, складений спадкодавицею на імя спадкоємиці, неоднозначно тлумачиться в частині обсягу заповіданого майна, так як на день його посвідчення площа земельної ділянки була більшою ніж зазначена нею в заповіті, або спадкодавиця при складанні заповіту мала на увазі саме вказану в заповіті площу земельної ділянки, тобто 1/2 її частку, а іншу частку залишила не запроданою, та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у разі тлумачення заповіту, що частка земельної ділянки все ж не ввійшла до обсягу спадкового майна за заповітом. Вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадкові права у нотаріальній конторі у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Тому просить суд розтлумачити заповіт складений [PERSON], померлою 02 вересня 2014 року, посвідченого 06 травня 2014 року секретарем виконкому Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву по розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 146). Відповідачі [PERSON] та [PERSON]. також, в удове засідання не зявилися, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення (а.с. 147,148). Представник третьої особи Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 139). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2014 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 584682 (а.с. 145). За життя [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,420 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Веселе Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на підставі Державного акта направо приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 130010, виданого 10 серпня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 625 (а.с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за час життя склала заповіт від 06 травня 2014 року, посвідчений секретарем виконкому Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 50, відповідно до якого заповідала [PERSON] позивачу по справі, належну їй земельну ділянку площею 3,420 (три цілих чотириста двадцять тисячних) гектара, яка розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії III-ДП №130010, виданого 10 серпня 1999 року, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією заповіту та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповітів/ спадкових договорів) № 38732066 від 27.10.2014 (а.с. 12, 68). При зверненні позивача до Криворізької районної державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої 02 вересня 2014 року, однак державний нотаріус Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2015 року, оскільки заповіт, складений спадкодавицею на імя спадкоємиці, неоднозначно тлумачиться в частині обсягу заповіданого майна, так як на день його посвідчення площа земельної ділянки була більшою ніж зазначена нею в заповіті, або спадкодавиця при складанні заповіту мала на увазі саме вказану в заповіті площу земельної ділянки, тобто 1/2 її частку, а іншу частку залишила не заповіданою, та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у разі тлумачення заповіту, що частка земельної ділянки все ж не ввійшла до обсягу спадкового майна за заповітом, а саме: оскільки заповітом заповідач за життя заповіла [PERSON], земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 130010, виданого 10 серпня 1999 року головою Веселівської сільської Ради народних депутатів, на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Веселівської сільської Ради народних депутатів від 30 червня 1999 року, - площею 3, 420 га, а на день посвідчення заповіту в державному акті вже малася відмітка про зміну у межах і розмірах земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2732 від 21.07.2001 року на земельну ділянку площею 3,41 га, в державному акті також зазначена кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність - 6,83 га (а.с. 20). За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому, частина 2 статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Як зазначила позивач в позовній заяві та підтверджено матеріалами справи, 13 січня 2001 року помер чоловік її бабусі - [PERSON] (а.с. 10), після смерті якого відкрилась спадщина, серед якої і земельна ділянка площею 3,410 гектара, яка розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 130011, виданого 10 серпня 1999 року Веселівською сільською Радою народних депутатів, на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Веселівської сільської Ради народних депутатів від 30 червня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 624. Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину, в тому числі і на зазначену земельну ділянку площею 3,410 га. та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 липня 2001 року, видане Криворізькою районною державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2732 (а.с. 11). Однак, на той час, з незрозумілих причин, [PERSON], замість того, щоб видати державний акт на право приватної власності на успадковану нею земельну ділянку площею 3,410 гектара, в існуючий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ПІ-ДП № 130010, виданий 10.08.1999 р. Веселівською сільською Радою народних депутатів, що посвідчує належність їй на праві власності земельної ділянки площею 3,420 га, відділом Держзеагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області внесено наступні зміни: на плані зовнішніх меж земельної ділянки домальовано схему успадкованої [PERSON] земельної ділянки площею 3,410 гектара; в графі «Кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність» закреслено існуючі розміри 3,420 гектара та замість них записано 6, 83 гектара; в графі «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки» зазначено свідоцтво про право на спадщину за законом № 2732 від 21.07.2001 р. (замість вірного 24.07.2001 р.) та площу земельної ділянки 3,41 гектара (а.с. 9). Також належність померлій [PERSON] земельної ділянки площею 3, 4100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1202546462015 від 26.06.2015, в якому правовстановлюючими документами на неї за померлою є державний акт ПІ-ДП № 130010 від 10.08.1999 року та свідоцтво про право на спадщину за законом № 2732 від 21.07.2001 року (а.с. 14). Аналізуючи державний акт ІІІ-ДП № 130010, виданий 10.08.1999 р. Веселівською сільською Радою народних депутатів, можна дійти висновку, що при складанні [PERSON] вищезазначеного заповіту, до нього внесено лише площу земельної ділянки 3,420 гектара, без врахування виправлень, зроблених у графі «Кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність», відповідно до яких померлій на праві приватної власності належала також успадкована нею земельна ділянка площею 3, 410 гектара, а всього 6, 83 гектара (3,420 га +3,410 га) (а.с. 9). Згідно частин 3,4 статті 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємицею майна [PERSON], померлої 02 вересня 2014 року, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,420 (три цілих чотириста двадцять тисячних) гектара, розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 130010. виданого 10.08.1999 р. Веселівською сільською Радою народних депутатів, на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Веселівської сільської Ради народних депутатів від 30 червня 1999 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 625.

Outcome: approved