Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. В попереднє судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, оскільки позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. У зв'язку з неявкою сторін в попереднє судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 07 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 259 /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на даний час діти проживають з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обгрунтовані та підлягають задоволенню. Тому, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, що суд вважає достатнім за даних обставин. Даних про матеріальний стан, як платника, так і одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини й інших обставин, що згідно зі ст. 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача та/або відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду 28 березня 2016 року суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved