Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після йог смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, звернулася до нотаріуса, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач не має змоги оформити свої спадкові права через відсутність належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник, згідно довіреності в справі, підтримали позов в повному обсязі. Відповідач не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, надали суду лист де просять розглядати справу без участі їх представника, позов визнали. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали даної справи, матеріали спадкової справи №187, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про шлюб, позивач з 01.02.1969 року перебувала в шлюбі з [PERSON] (а.с.7). Встановленим є те, що позивач 29.09.2004 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та частково оформила свої спадкові права на майно спадкодавця. Так, 29.09.2004 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\2 частину автомобіля, що вбачається з матеріалів спадкової справи. А також, з матеріалів даної справи вбачається, що державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] оскільки відсутній правовстановлюючий документ та не проведено державної реєстрації права власності на майно \\будинок в с. Пилипча\\ (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідки №684 від 06.10.2015 року, виданої Пилипчанською сільською радою, - згідно з обліковою інформацією сільської ради та записом у по господарській книзі за [NUMBER] житловий будинок в [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки Пилипчанської сільської ради від 07.07.2015 року померлий [PERSON] проживав і був зареєстрований до дня смерті в [ADDRESS]. Разом з ним в даному помешканні була зареєстрована і проживала його дружина [PERSON] (а.с.6) В матеріалах справи міститься копія технічної документації на будівництво будинку в [ADDRESS], зокрема, акт вартості будівництва, поетажний план. З технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що даний будинок 1983 року побудови (а.с.9-10). При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], але оформити свої спадкові права в повній мірі не має можливості через відсутність належним чином зареєстрованого прваоустановлюючого документу на спадкове майно, а саме, на будинок [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні пояснила, що разом з чоловіком в період їхнього шлюбу побудували будинок, але в Погосподарській книзі цей житловий будинок рахується за померлим [PERSON], тобто він є головою домогосподарства і за життя [PERSON] належно не зареєстрував право власності на майно, ща на даний час стало підставою для відмови нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. За ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виникнення у спадкодавця [PERSON] майнового права, зумовлює входження цього права на спадкування до складу спадщини після його смерті, хоча за життя він і не оформив належно і не здійснив державної реєстрації свого права власності на будинок. Так, до складу спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] входить вказаний житловий будинок в с.Пилипча, який не зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак, згідно ч.4 ст. №3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Так, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56. За змістом положень зазначеної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу виникнення права власності на житловий будинок не залежало від державної реєстрації цього права. А за змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів в погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, [PERSON]? як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] має право на спадкування вказаного будинку. Встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина - позивач у справі, яка прийняла спадщину і вже оформила свої спадкові права на частину спадкового майна, що вбачається з матеріалів спадкової справи. Встановленим, також, є те, що спору щодо спадкування після смерті [PERSON] не має, з часу відкриття спадщини ([INFO]) ніхто, крім позивача, не звертався до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, а отже, на думку суду, позивач має право на спадкування після смерті свого чоловіка майна у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Доказів, які б спростовували наведене, суду не надано. А тому право позивача підлягає судовому захисту і можливо визнати за позивачем право власності на спадкове майно після померлого [INFO] [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved