Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.04.2016 зареєструвала з відповідачем шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом №367. Від подружніх стосунків мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання між сторонами виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки, що також негативно впливає на їх малолітню доньку. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя та сімю. Шлюб існує формально і подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до вимог ч.4\~ст.223 ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ВЛ №282728 сторони 15.04.2016 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №367. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії I-ОЛ №195833. Під час спільного проживання між сторонами виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки, що також негативно впливає на їх малолітню доньку. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що примирення між сторонами неможливе, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що ухвалою суду від 16.01.2019 позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved