Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 23.07.2005 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 271. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2008 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. Вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов'язані з утриманням дитини. Після припинення сімейних відносин відповідач долею дитини не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] Однак відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів станом на 12.06.2018 року складає - 90599,29 грн. Позивач зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням та підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання дитиною освіти, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. Спорів з приводу місця проживання дитини не було. Таким чином, позивач вважає, що відповідач свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконує, хоча за своїм майновим станом та станом здоров'я має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей просить справу розглядати без участі представника служби, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.07.2005 року по 04.07.2008 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2008 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис про народження № 440 від 28.03.2006 року, батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON], а матір'ю позивач - [PERSON]. Після розірвання шлюбу малолітня донька [PERSON] залишилася проживати з позивачем. Позивач разом з дитиною проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов'язані з утриманням дитини. З часу припинення сімейних відносин відповідач долею дитини не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. Спорів з приводу міста проживання дитини не було. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини, починаючи з 14.05.2008 року до її повноліття. Цим же рішенням з відповідача стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 300,00 грн. щомісячно починаючи з 14.05.2008 року на час її відпустки по догляду за дитиною тобто до досягнення дитиною 3 років. Однак відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів станом з моменту відкриття виконавчого провадження по 01.06.2018 року, складає - 90599,29 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за № 29734 від 12.06.2018 року наданим старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області. З відповіді адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» від 21.06.2018 року за № 438, вбачається, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом поліклініки з 2008 року. За час спостереження, супроводжувала дитину до поліклініки та турбувалась про дитину у період хвороби мати - [PERSON]. Батько дитини - [PERSON], до дільничного педіатра відносно отримання інформації про стан здоров'я своєї доньки не звертався. З відповіді адміністрації Харківської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 142 Харківської міської ради Харківської області від 19.06.2018 року за № 421, вбачається, що навчанням та вихованням малолітньої [PERSON] постійно слідкувала мати - [PERSON]. Вона завжди відвідувала батьківські збори і заходи, що проводилися в школі та класі. Батько дитини - [PERSON] життям і навчанням доньки не цікавився. Протягом терміну навчання дитини в школі жодного разу до школи не з'явився. З відповіді адміністрації Харківської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №58 Харківської міської ради Харківської області від 16.06.2018 року за № 611 вбачається, що малолітня дитина [PERSON] навчається в ХЗОШ № 58 з 06.10.2015 року. Мати [PERSON] завжди приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки, постійно контролює виконання домашнього завдання, регулярно відвідує батьківські збори, піклується про здоров'я та розвиток здібностей своєї дитини, приділяє увагу підготовці дитини до самостійного життя. Батько дитини - [PERSON] за час навчання доньки до школи не приходив, з класними керівниками не спілкувався. З огляду на вище викладене вбачається, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у її вихованні. А тому, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], було розглянуто на засіданні Комісії органу опіки та піклування. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей № 538 від 14.08.2018 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її духовних та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач [PERSON] свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконує, хоча за своїм майновим станом та станом здоров'я має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки[PERSON], [INFO], що є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 704,80 грн., що підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved