Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, вимоги за яким неодноразово уточнила та остаточно просить визнати за нею право власності на 27/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,1070 га, кадастровий номер: [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку розподілу спільного майна подружжя; визначити порядок користування вищевказаною земельною ділянкою та виділити у користування позивача на 27/100 її частин земельну ділянку загальною площею 290,0 кв.м, з яких в особисте користування останньої - 222,0 кв.м., в тому числі і під будівлями; виділити в користування відповідача на 73/100 частин земельну ділянку загальною площею 780,0 кв.м, з яких в особисте користування останнього - 712,0 кв.м., в тому числі і під будівлями; 68,0 кв.м (136,0 : 2 = 68,0 кв.м) - залишити в загальному користуванні сторін; границю між земельними ділянками сторін провести у такий спосіб: від ділянки загального користування на відстані 8,64 м від границі земельної ділянки по прямій лінії довжиною 6,9 м, потім повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 3,01 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 18,33 м, потім повернувши наліво під кутом 173 градусів довжиною 8,39 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу; стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2011 року. В шлюбі сторони придбали житловий будинок [ADDRESS], право власності на який було зареєстровано за відповідачем. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року та додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року за [PERSON] визнано право власності на 19/50 частин житлового будинку [ADDRESS], в порядку розподілу спільного майна подружжя, до складу яких увійшли такі приміщення в будинку літ. «Д-2»: житлові кімнати літ. 1-10 площею 17,50 кв.м і літ. 1-9 площею 27,20 кв.м, хол літ. 1-8 площею 17,00 кв.м, вбиральня літ. 1-3 площею 1,90 кв.м, сходи літ. 1-2 для переходу на 2-ий поверх. Право власності на 31/50 частин вищевказаного житлового будинку, до складу якої увійшли усі інші приміщення житлового будинку та всі господарські будівлі та споруди, що є в його складі, було визнано за відповідачем. 15 грудня 2015 року позивач у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності на 19/50 частин вищевказаного житлового будинку. Земельна ділянка площею 0,1070 га, кадастровий номер: [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на якій і знаходиться вищевказаний житловий будинок, була приватизована в 2008 році також під час зареєстрованого шлюбу між сторонами. Однак, право власності на всю цю земельну ділянку було оформлено тільки на ім'я відповідача. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року було встановлено, що оскільки вищевказані домоволодіння та земельна ділянка були придбані в період шлюбу, то вони є спільною сумісною власністю сторін. Спірна земельна ділянка не була предметом позову в тій цивільній справі, тому відносно її розподілу рішення суду не ухвалювалось. Сторонами не досягнуто домовленості щодо поділу спільної сумісної власності, а саме домоволодіння та земельної ділянки. Відповідно до норм діючого законодавства, у разі розподілу між подружжям житлового будинку, який є їх спільною власністю і виділення конкретної його частки, одному з подружжя, який не має права власності на земельну ділянку, на якій такий будинок розташований, переходить це право у розмірі частки права власності у спільній власності на будинок. Оскільки [PERSON] при поділі житлового будинку подружжя погодилась на відступ від рівності часток, внаслідок чого за нею визнано право власності на 19/50 його частин, а не на 1/2 частину, то вона згодна отримати у свою власність 19/50 частин земельної ділянки. Незважаючи на це, відповідач фактично не визнає такого права позивача, добровільно відмовляється розділити спірну земельну ділянку між сторонами, взагалі не допускає [PERSON] до користування ні її часткою житлового будинку, ні земельною ділянкою; вважає тільки себе власником спірного майна, обрізав до частини будинку позивача системи газо-, електро- та водопостачання, опалення, чим порушує права останньої, як власника, тому для доступу до своєї частини будинку, облаштування її вказаними окремими системами благоустрою, окремим входом та для її обслуговування і ремонту [PERSON] необхідно мати доступ до своєї власності, а відповідно необхідно мати земельну ділянку. Оскільки з боку відповідача постійно виникають перешкоди як з питання користування будинком з надвірними будівлями, так і з питання користування земельною ділянкою, тому крім визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, вона змушена звернутися до суду з вимогами і про її конкретний розподіл та виділ її ідеальної частки в натурі, бо сторони самостійно не можуть дійти згоди між собою з цього приводу, угоди про виділ частки із спільної власності між сторонами також не досягнуто. За результатами проведеної 29 березня 2017 року судової будівельно-технічної експертизи № 14158/3222, сторонам запропоновано 4 варіанти порядку користування земельною ділянкою, з яких 2 варіанти відповідно до ідеальних часток співвласників, та 2 варіанти порядку користування земельною ділянкою - з відступом від ідеальних часток співвласників з розрахунками грошової компенсації за зменшення ідеальної частки. На думку позивача, найбільш сприйнятнішим для обох сторін, з урахуванням відносин, що склалися між ними, є ІІІ-й варіант вказаного висновку, який запропоновано з урахуванням розмірів ідеальних часток співвласників, враховуючи місцерозташування приміщень, що знаходяться у власності кожної зі сторін, з максимальною їх ізоляцією. З метою досягнення справедливого визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами, з урахуванням відносин, що склалися між ними позивач просить визначити порядок користування спірною земельною ділянкою між сторонами відповідно до ІІІ варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 14158/3222 від 29 березня 2017 року, запропонованого з відступом від ідеальних часток співвласників, але з максимально можливою ізоляцією сторін. Позивач та представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги за уточненим позовом та просили розділити земельну ділянку за ІІІ варіантом, що запропонований експертом, в подальшому в судове засідання не з'явились, подали суду заяву в якій просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач та представник відповідача - [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 09 вересня 2013 року, в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову та визначення порядку користування земельною ділянкою за ІІІ варіантом, що запропонований експертом, в подальшому в судове засідання не з'явились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відсутності. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що при складанні ним висновку № 14158/3222 від 29 березня 2017 року за результатами судової будівельно-технічної експертизи земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], допущено описку і опис меж земельної ділянки за ІІІ варіантом експертизи, має наступну редакцію: «…від ділянки загального користування на відстані 8,64 м від границі земельної ділянки по прямій лінії довжиною 6,9 м, потім повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 3,01 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 18,33 м, потім повернувши наліво під кутом 173 градусів довжиною 8,39 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу.» Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони 16 січня 1979 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Московського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2011 року. Судом також встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони придбали: домоволодіння, яке складається з будинку загальною площею 128,3 кв.м., житловою площею 70,7 кв.м. і надвірних будівель та земельну ділянку, площею 0,1070 га за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року та додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року по цивільній справі № 635/7409/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння,первісний та зустрічний позови задоволено та визнано за [PERSON] право власності на 19/50 частин житлового будинку [NUMBER] літ «Д-2» з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], а саме на приміщення, які розташовані на другому поверсі домоволодіння літ. «Д-2»: житлова кімната «1-10», площею 17,50 кв.м., житлова кімната «1-9» площею 27,20 кв.м., хол «1-8» площею 17,00 кв.м; на першому поверсі домоволодіння літ. «Д-2» - вбиральня «1-3» площею 1,90 кв.м, сходи для переходу на другий поверх «1-2»; визнано за [PERSON] право власності на 31/50 частин житлового будинку [NUMBER] літ. «Д-2» з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою до складу яких входять: на першому поверсі в будинку літ. «Д-2»: коридор «1-1» площею 4,20 кв.м., передпокій «1-2» площею 9,30 кв.м., коридор «1-4» площею 5,30 кв.м., ванна «1-5» площею 9,50 кв.м., кухня «1-6» площею 10,40 кв.м., вітальня «1-7» площею 26,0 кв.м., будови: прибудова літ. «Д 1-2» площею 20,20 кв.м., гараж літ. «Б» площею 64,9 кв.м., вбиральня літера «В» площею 2,40 кв.м., літній душ літ. «І» площею 2,4 кв.м., сарай літ. «Е» площею 1,7 кв.м., літня кухня літ. «Ж» площею 26,0 кв.м., тамбур літ. «ж 1» площею 5,0 кв.м., погріб літ. «ж» площею 10,20 кв.м., огорожа №1 площею 21,10 кв.м., огорожа №4 площею 34,90 кв.м., огорожа №5 площею 10,90 кв.м., ворота №2 площею 5,40 кв.м., хвіртка №6 площею 2,0 кв.м., колодязь №3, альтанка літ. «3» площею 9,1 кв.м. Також судом встановлено, що на підставі рішення ХVІІІ сесії V скликання Безлюдівської селищної ради від 03 липня 2008 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1070 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]; кадастровий номер: [NUMBER] цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видано 14 жовтня 2008 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300157. В якості доказів суду надано: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER], сформований 21 грудня 2015 року Харківським районним управлінням юстиції Харківської області відповідно до даних якого 15 грудня 2015 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 19/50 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року та додаткового рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року, реєстр № [NUMBER]; технічний паспорт на будинок [ADDRESS], виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 12 червня 2013 року на ім'я [PERSON]; лист КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 82 від 08 травня 2015 року, відповідно до даних якого рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року за [PERSON] визнано право власності на приміщення, а саме: житлові кімнати «1-10», площею 17,50 кв.м. та «1-9» площею 27,20 кв.м., хол «1-8» площею 17,00 кв.м, туалет «1-3» площею 1,90 кв.м, сходи для переходу на другий поверх «1-2», що згідно проведеного розрахунку складає 19/50 частин зареєстрованого житлового будинку; витяг зі звіту про визначення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,1070 га, за адресою: [ADDRESS], власником якої є [PERSON], сформований 15 серпня 2016 року ТОВ «Дельта-Консалтинг», відповідно до даних якого ринкова вартість вказаної земельної ділянки складає 194800,00 гривень, вартість 1 кв.м. - 182,06 гривень; свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], видане 20 серпня 1997 року державним нотаріусом Першої Харківського району державної нотаріальної контори, реєстр № 3-2683; заява [PERSON] до Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 09 серпня 2016 року та відповідь Харківського ВП на цю заяву № 10088/119-90/01/20-2016 від 08 вересня 2016 року; мирова угода від 20 березня 2015 року, укладена між [PERSON] та [PERSON]; копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я позивача. По справі проведено судову будівельно-технічну експертизу за результатами якої складено висновок № 14158/3222 від 29 березня 2017 року, відповідно до якого запропоновано чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 0,1070 га за адресою: [ADDRESS], з яких за ІІІ варіантом порядку користування земельною ділянкою: частина земельної ділянки площею 136,0 кв.м. залишається в загальному користуванні співвласників І та ІІ; співвласнику І на 27/100 частин виділяється в користування земельна ділянка площею 290,0 кв.м, з яких в особистому користуванні співвласника 222,0 кв.м. (290,0 - 136,0 /2), у тому числі під будівлями; ІІ співвласнику на 73/100 частин виділяється в користування земельна ділянка площею 780,0 кв.м., з яких в особистому користуванні співвласника 712,0 кв.м. (780,0 - 136,0 /2), у тому числі під будівлями. Границя між земельними ділянками за цим варіантом буде проходити у такий спосіб: від ділянки загального користування на відстані 8,64 м від границі земельної ділянки по прямій лінії довжиною 6,9 м, потім повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 3,01 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 18,33 м, потім повернувши наліво під кутом 173 градусів довжиною 8,39 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу. Відповідно до вказаного варіанту порядку користування частки співвласників перерозподіляться та складуть: І співвласник - 27/100 частки; ІІ співвласник - 73/100 частки. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України також зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Суд, аналізуючи надані докази у їх сукупності та норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на 27/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,1070 га, кадастровий номер: [NUMBER], цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню, при цьому виходить з того, що вказана земельна ділянка придбана в період шлюбу сторін та є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Також суд задовольняє вимоги позивача про визначення порядку користування вищевказаною земельною ділянкою та виділяє у користування позивача на 27/100 її частин земельну ділянку загальною площею 290,0 кв.м, з яких в особисте користування останньої - 222,0 кв.м., в тому числі під будівлями; в користування відповідача на 73/100 частин - земельну ділянку загальною площею 780,0 кв.м, з яких в особисте користування останнього - 712,0 кв.м., в тому числі під будівлями; частина земельної ділянки площею 136,0 кв.м. залишити в загальному користуванні сторін; границю між земельними ділянками провести у такий спосіб: від ділянки загального користування на відстані 8,64 м від границі земельної ділянки по прямій лінії довжиною 6,9 м, потім повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 3,01 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів довжиною 4,04 м, далі повернувши наліво під кутом 90 градусів довжиною 18,33 м, потім повернувши наліво під кутом 173 градусів довжиною 8,39 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу. Приймаючи рішення про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], між [PERSON] до [PERSON] відповідно до ІІІ-го варіанту судової будівельно-технічної експертизи, суд виходить з того, що за вказаним варіантом частки співвласників будуть мати вигляд: частка [PERSON] - 27/100; [PERSON] - 73/100 частки, при цьому відступ від ідеальних часток співвласників є незначним та з максимально можливою ізоляцією сторін, домовленість про визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами не досягнуто. При вирішенні справи суд також враховує, що позивач набула право власності на 19/50 частин житлового будинку [ADDRESS], який є спільною власністю подружжя та розташований на земельній ділянці, що належить на праві власності відповідачу, тому до [PERSON] переходить право власності, на земельну ділянку, на якій розміщений вищевказаний житловий будинок, без зміни її цільового призначення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму оплати проведення експертизи № 14158/3222 від 29 березня 2017 року в розмірі 4404,00 гривень. Судові витрати, понесені позивачем суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved