Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 2010 року вона з відповідачем домовилася про дарування [PERSON] квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Таким чином, сторони домовилися про всі суттєві умови договору та відбулося його повне виконання - [PERSON] передала [PERSON] обумовлене домовленістю майно, а позивач його прийняла та вступила у володіння. Через деякий час [PERSON] звернулася до відповідача щодо належного оформлення договору дарування, однак, [PERSON] відмовилася від зустрічі, посилаючись на те, що не має можливості та часу, тим самим ухилилася від нотаріального посвідчення договору. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява представника позивача адвоката Златі Н.С., в якій вона просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують та просять суд його задовольнити - визнати за позивачем право власності на спірну квартиру. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 12 жовтня 2010 року позивач з відповідачем домовилася про дарування [PERSON] квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Таким чином, сторони домовилися про всі суттєві умови договору та відбулося його повне виконання - [PERSON] передала [PERSON] обумовлене домовленістю майно, а позивач його прийняла та вступила у володіння. Через деякий час [PERSON] звернулася до відповідача щодо належного оформлення договору дарування, однак, [PERSON] відмовилася від зустрічі, посилаючись на те, що не має можливості та часу, тим самим ухилилася від нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, ч. 2 ст. 220 ЦК України, передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд вважає, що договір дарування укладений між сторонами по справі може бути визнано дійсним, оскільки вони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося його повне виконання - [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у власність спірну квартиру та на теперішній час продовжує нею користуватися. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, у даному випадку, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved