Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, зазначаючи, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 січня 2015 року за нею, відповідачем [PERSON] та її братом [PERSON] визнано право власності на 8/400 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за кожним з них. У день набрання вказаним рішенням законної сили 10 лютого 2015 року її брат, [PERSON], помер та не встиг зареєструвати право власності на свою частку квартири відповідно до рішення суду. Крім вказаної частки її брату належала на праві власності 24/400 частки зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2001 року, виданого ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» згідно розпорядження № 7-ІІ/01, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та записане в реєстрову книгу № 559п за реєстровим номером 2257-236. Вказані частки квартири є спадковим майном померлого [PERSON] Спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Вона як сестра померлого є спадкоємцем другої черги. На день відкриття спадщини вона, позивач, проживала разом з померлим, а отже вважається такою, що прийняла спадщину. Також позивач зазначила, що у вересні 2015 року вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу. Звернувшись до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що [PERSON] за життя належні йому 8/400 частки квартири за рішенням суду не зареєстрував. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на 32/400 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача, виконкому Дніпропетровської міської ради, в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заперечення проти позову, в яких зазначила, що позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 32/400 частки зазначеної квартири, однак позивачем не доведено неможливість отримання свідоцтва на спадщину на 24/400 частки квартири, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2001 року, виданого ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» згідно розпорядження № 7-ІІ/01. Крім того, спадкодавець за життя не набув права власності на 8/400 частки спірної квартири, а отже, ця частка спірної квартири не може входити до спадкової маси. Тому представник відповідача виконкому Дніпропетровської міської ради просила відмовити позивачеві у задоволення позову. Представник третьої особи, КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради, в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 110). Представник третьої особи, Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 93). Суд, вислухавши позивача та відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 січня 2015 року за позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 8/400 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за кожним з них (а.с. 11-12). 10 лютого 2015 року, в день набрання вказаним рішенням законної сили, [PERSON] помер, не встигши зареєструвати право власності на 8/400 частки вказаної квартири відповідно до рішення суду (а.с. 6). Судом встановлено, що померлому 10.02.2015 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2001 року, виданого ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» згідно розпорядження № 7-ІІ/01, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та записане в реєстрову книгу № 559п за реєстровим номером 2257-236 на праві власності належить 24/400 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 14). Спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] відповідно до статті 1262 ЦК України є позивач. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З оглянутої в судовому засіданні копії постанови нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивач своєчасно звернулася до нотаріуса за оформленням спадкових прав після смерті брата але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 32/400 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування у звязку з тим, що за життя [PERSON] не зареєстрував право власності на 8/400 частки зазначеної квартири, визнаної за ним рішенням суду (а.с. 13). За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 32/400 частки квартири [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON], померлого 10.02.2015 року.

Outcome: approved