Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS], як спадкоємицею першої черги після смерті батька. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS], який належить померлому на праві приватної власності. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги на момент відкриття спадщини був і відповідач, син померлого. Позивачка, шляхом вступу в володіння та управління нерухомим майном, фактично прийняла спадок і тому в встановлений законом термін заяви до держнотконтори про прийняття спадщини після смерті батька не подавала. Такої заяви не подавав і відповідач, оскільки не мав наміру приймати спадщину, відмовляючись від своєї частки на користь сестри. До цього часу вона продовжує користуватися вищезазначеним будинком, однак із-за пропуску встановленого законом строку для звернення до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, вона не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно, що належить їй за законом. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви: позивач - про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу без її участі; відповідач - про визнання позову та проханням розглянути справу за його відсутності. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], який належить померлому на праві приватної власності згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 16.06.1956 року нотаріусом Чугуївської держнотконтори, зареєстрованого за №2799 та Акту про завершення будівництва та вводу в експлуатацію від 24.08.1960 року. Спадкоємцями першої черги на вищевказане спадкове майно є позивачка, дочка померлого та її рідний брат (відповідач) - син спадкодавця. В встановлений законом термін, заяв до державної нотаріальної контори про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті батька спадкоємці не подавали. Син померлого - [PERSON] не мав наміру приймати спадщину, відмовляючись від своєї частки на користь позивачки, яка весь час проживала в будинку, доглядала за померлим, поховала його за свої кошти та і досі продовжує користуватися спадковим майном. З огляду на зазначене позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батька, що фактично прийняла спадщину. Відсутність інших спадкоємців підтверджується копією свідоцтва про смерть її матері [PERSON] серії [NUMBER] виданого 15.03.1993 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області. Відповідно до п.4 Прикінцевих положень діючого на теперішній час Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, до цивільних правовідносин, що виникла до набрання ним чинності, застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Так, згідно до ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), особою, що фактично прийняла спадок, визнається спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що право позивачки на спадщину ніхто не оспорює, суд вважає, що позов ґрунтується на фактичних обставинах, доказах та як такий, що знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Родинність стосунків позивачки з померлим, як дочкою з батьком підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 10.03.1956 року, де в графі «батько» зазначено - [PERSON] та свідоцтвом про її одруження серії [NUMBER] виданим тією ж селищною радою 25.04.1976 року на підставі якого дошлюбне прізвище позивачка змінила на прізвище чоловіка - [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved