Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS], який складається з: житлового будинку А, шлакобетон, стіни - цегла, житловою площею 45,2 кв.м., загальною площею - 68,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: прибудова а, навіс - а1, сарай - Б, погріб - В, убиральня - Г, літня кухня - Д навіс - д, гараж - Е, сарай - Ж, навіс - З, сарай (тимч.) - И, сарай - Л, навіс (тимч.) - М, сарай (тимч.) - Н, колодязь - к, огорожа - № 1, ворота - № 2, хвіртка - № 3, огорожа - № 4, хвіртка - № 5, огорожа - № 6, замощення - І, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 грудня 1961 року, на підставі рішення виконкому Перещепинської селищної ради депутатів трудящих № 18 від 17 листопада 1961 року, згідно Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від одної до п'яти і включно, посвідченого реєстровий № 5296, батькові позивача - [PERSON] виділена в безстрокове користування земельна ділянка [ADDRESS], загальною площею 1200 кв.м, для будівництва житлового будинку. За життя [PERSON], побудував житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. 13 червня 2008 року на вищевказаний житловий будинок з надвірними побудовами був виготовлений технічний паспорт на ім'я [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом на вищезазначене спадкове майно були позивач та дружина померлого і мати позивача - [PERSON]. Інших спадкоємців на спадкове майно за законом немає. В установлений законом строк позивач звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а мати позивача - з заявою про відмову від спадкового майна на користь позивача. [INFO] [PERSON] померла. 21 лютого 2017 року позивач звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок з надвірними побудовами, розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON] 21 лютого 2017 року, державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадковий житловий будинок, так як на ім'я спадкодавця [PERSON] право власності на житловий будинок не зареєстроване в БТІ у встановленому законом порядку. Тобто за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував право власності та не одержав відповідний документ, що посвідчує право власності на спадковий житловий будинок, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Позивач до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач, треті особи у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, згідно з якими просили розглянути справу за відсутності представників. Не заперечили проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. 18 грудня 1961 року на підставі рішення виконкому Перещепинської селищної ради депутатів трудящих № 18 від 17 листопада 1961 року та згідно з Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від одної до п'яти і включно, реєстровий № 5296, батькові позивача - [PERSON] /а.с.18, 19/ виділена в безстрокове користування земельна ділянка [ADDRESS], загальною площею 1200 кв.м, для будівництва житлового будинку /а.с.16-17/. Наданий суду технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок /а.с.13-15/, складений Новомосковським районним КП БТІ «Інвентаризатор», відповідь Перещепинської міської ради від 25 січня 2017 року № 2.25-78 яким надано дані щодо записів в земельно-шнуровій книзі № 2, стор.32, порядковий номер 114 свідчить, що за життя [PERSON] побудував житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку А, шлакобетон, стіни - цегла, житловою площею 45,2 кв.м, загальною площею - 68,1 кв.м., рік побудови 1963, з господарськими будівлями та спорудами: прибудова а, рік побудови 1963, навіс - а1 , рік побудови 1963, сарай - Б, рік побудови 1962, погріб - В, рік побудови 1962, убиральня - Г, рік побудови 1965, літня кухня - Д, рік побудови 1976, навіс - д, рік побудови 1985, гараж - Е, рік побудови 1976, сарай - Ж, рік побудови 1988, навіс - З, рік побудови 1994, сарай (тимч.) - И, рік побудови 1980, сарай - Л, рік побудови 1965, навіс (тимч.) - М, рік побудови 1997, сарай (тимч.) - Н, рік побудови 1997, колодязь - к, рік побудови 1997, огорожа - № 1, рік побудови 1963, ворота - № 2, рік побудови 1985, хвіртка - № 3, рік побудови 1985, огорожа - № 4, рік побудови 1997, хвіртка - № 5, рік побудови 1997, огорожа - № 6, рік побудови 1997, замощення - І, рік побудови 1997. [INFO] [PERSON] помер /а.с.12/. Як свідчать матеріали спадкової справи, після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом подано 23 травня 2008 року позивачем - [PERSON] 23 травня 2008 року сином померлого [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини за заповітом на спадкову земельну ділянку, належну померлому на підставі державного акту, серії [NUMBER], виданого 02 квітня 2001 року кадастровий номер [NUMBER] та про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Дружина померлого [PERSON] 23 травня 2008 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого на користь [PERSON] та повідомила про відмову від одержання свідоцтва про право власності на частку в майні, придбаному за час шлюбу. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся 21 лютого 2017 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Листом нотаріуса від 21 лютого 2017 року № 338/02-14 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності реєстрації за померлим права власності на спадкове майно. Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об'єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української PCP, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» адресованому головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим: коли перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, то його право має бути визнано в судовому порядку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В зв'язку з наведеним, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту належності [PERSON] спірного житлового будинку, право власності на який померлий у встановленому законодавством порядку не зареєстрував, відсутність обов`язку у позивача на момент виникнення права власності обов`язку з державної реєстрації права власності, прийняття позивачем спадщини, поданням іншими спадкоємцями заяв про відмову від спадщини за законом на користь позивача, відсутність доказів на підтвердження відчуження первісним власником, спадкоємцем власника нерухомого майна на користь третіх осіб, неможливість внаслідок смерті власника вчинення дій щодо належної реєстрації, у відповідності до чинного законодавства, права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, суд, з урахуванням зазначеного вище, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на майно, яке збудоване до 5 серпня 1992 року, внаслідок чого позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial