Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначила , що 02 березня 2015 року з вини відповідача [PERSON] , якого постановою суду притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП , відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб Мітцубіші лансер, державний номер д.н.з. [NUMBER], яким вона керувала . За відновлювальний ремонт автомобіля було сплачено 20029 грн. Страховою компанією «Пожежно-страхова компанія Полтавського обласного управління» , де відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, шкоду відшкодовано частково в розмірі 11048 грн. Прохала суд стягнути з відповідача невідшкодований страховою компанією збиток в сумі 8980,05 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених в ньому підстав та прохала його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає його безпідставним. Пояснив , що в результаті ДТП з його вини були спричинені незначні пошкодження автомобілю позивача , а саме, невелика вм»ятина в задньому бампері , що зафіксовано на фото , які знаходяться в матеріалах цивільної справи. Одразу після ДТП намагався самостійно відшкодувати спричинені збитки , але позивач відмовилась від вирішення спору в добровільному порядку . В зв»язку з чим страховою компанією , в якій він застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивачеві було виплачене страхове відшкодування в розмірі 11048,95 грн. Розмір вартості відновлюваного ремонту автомобіля був встановлений рішення апеляційного суду Полтавської області від 22.02.2016 року , яке набрало законної сили та яке позивач не оскаржувала . Вважає, що в рахунку - фактурі вартості ремонту автомобіля на суму 20029 грн., наданому позивачем, в декілька разів завищена вартість ремонту та вказаний доказ апеляційною інстанцією визнаний неналежним. Вказав, що позивачеві на даний час спричинена шкода відшкодована в повному обсязі, посилання на ст.1194 ЦПК України як на підставу задоволення позову є безпідставним, оскільки позивач на власний розсуд трактує норму закону. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так , згідно з постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 березня 2015 року (справа № 545/720/15-п), яка вступила в законну силу, у зв»яку з ДТП , яка відбулася 02 березня 2015 року в м. Полтава по вул. Жовтневій за участі автомобіля Мітсубіші лансер, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] ( позивача по справі ) та автомобілем ВАЗ-21053, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON]( відповідача ) останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. на користь держави. Зазначеною постановою встановлено обставини дорожньо-транспортної пригоди та отримання автомобілями механічних пошкоджень саме в результаті зазначеної пригоди. Рішенням Київського районного суду м . Полтави від 22.12.2015 року позов [PERSON] до ПАТ « Українська пожежно-страхова компанія », третя особа : [PERSON] про стягнення страхового відшкодування задоволено, стягнуто із ПАТ « Українська пожежно-страхова компанія » на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 20029 грн. та 487 грн. судового збору. Вказане рішення суду першої інстанції рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22.02.2016 року змінено, зменшено розмір стягнутої з ПАТ « Українська пожежно-страхова компанія » на користь [PERSON] суми страхового відшкодування з 20029 грн. до 11048,95 грн. Рішенням апеляційного суду від 22.02.2016 року , яке відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.09.2016 року залишено без змін та набрало законної сили , встановлено , що сума вартості відновлюваного ремонту автомобіля Мітцубіші лансер д.н.з. [NUMBER] складає 11 048 грн. 95 коп. , рахунок- фактура Тов « Інтеравто- Полтава» від 10.03.2015 року на суму 20020 грн. визнано неналежним доказом . Отже розмір вартості відновлюваного ремонту автомобіля позивача встановлений рішенням апеляційного суду та не підлягає повторному доведенню при розгляді даної справи відповідно до вимог ст.61 ЦПК України . Так , відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За загальним правилом особа, на користь якої здійснено страхування ( потерпілий ) вправі звернутися з вимогою про відшкодування шкоди не до страхувальника ( завдавача шкоди ), а до страховика, який здійснив страхування відповідальності страхувальника. При цьому страховик зобов`язаний сплатити потерпілому суму страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 ЗУ « Про страхування » страхове відшкодування - це виплата , яка здійснюється страховиком в межах страхової суми при настанні страхового випадку , а страхова сума - це максимально можливий розмір грошової суми, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. В разі якшо страхового відшкодування може бути недостатньо для покриття всіх збитків потерпілої особи , то в такому випадку, потерпілий вправі звернутись безпосередньо до страхувальника ( завдавача шкоди, відповідальної особи ) з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). З метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника покладається додаткова ( субсидіарна ) відповідальність. Максимально можливий розмір виплати по страхуванню при пошкодженні майна відповідно до законодавства України та договору страхування між ПАТ « Українська пожежно-страхова компанія » та [PERSON] (полісу обов`язкового страхування АІ № 1155178 від 29.08.2014 року ) складає 50000 грн. Оскільки шкода завдана майну [PERSON] не перевищила максимально можливий розмір виплати по страхуванню, ст. 1194 ЦК України не може бути застосована при розгляді даної справи, а посилання позивача на дану правову норму є помилковим. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed