Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 8477,51 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 55293,76 грн., моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. Своє прохання мотивує тим, що вона працювала на підприємстві відповідача до 01.12.2008 р. За час роботи на підприємстві виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 8477,51 грн., яка до теперішнього часу не виплачена. Відповідач мотивує це тим, що відсутні кошти. Сума середнього заробітку з 01.12.2008 р. по день подання позову, за 2144 робочі дні, складає: 25,79 грн. х 2144 дн. = 55293,76 грн. (25,79 = 3404,39 - з/п за останні 6 міс./6 = 567,40 - сер. з/п за місяць/22 роб. дні = середня зарплата за день). Невиплата заробітної плати призвела її до психічного переживання та моральних страждань. Через це вона вже тривалий час перебуває у пригніченому стані, що суттєво впливає на її стосунки з рідними та близькими людьми, дана ситуація породжує постійні психо-емоціональні зриви. Вона змушена прикладати додаткові зусилля для того, щоб зберегти рівновагу в стосунках з близькими та оточуючими її людьми. Постійно вимушена позичати грошові кошти на отримання родини та оплату комунальних послуг. Все це потребує від неї додаткових зусиль щодо організації свого життя, поставило її та її сім'ю в скрутне матеріальне положення. Вона не може придбати для себе та своєї сім'ї самі необхідні продукти харчування, одяг та інше. Постійні позички принижують її як особистість, як людину, як громадянина. Позивач в судове засідання не з'явилася, прохає слухати справу у її відсутність. Представник відповідача до суду не з'явився повторно. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних сум у зазначені строки підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки з місця роботи позивача заборгованість по заробітній платі становить 8477,51 грн. З цієї ж довідки вбачається, що середня зарплата за 2 повні місяці перед звільненням становила (725,53 + 732,11) : 2 = 728,82 грн. Таким чином, за період з 01.12.2008 р. до 29.12.2014 р., тобто за 73 місяці, стягненню підлягають 728,82 х 73 = 53203,86 грн., а не 55293,76 грн. як просить позивач. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд погоджується, що така шкода була заподіяна позивачеві в зазначеному нею розмірі, але ці вимоги не підлягають задоволенню, так як позивач пропустила встановлений ст.. 233 КЗпП України трьохмісячний строк для звернення до суду. Оскільки позивач була звільнена від сплати судових витрат, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 % від задоволених вимог, тобто 616,81 грн. = (53203,86 грн. + 8477,51 грн.) : 100 %,

Outcome: partial