Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом вказуючи, [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,9390 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], яку вона заповіла позивачу. Листом відділу Держгеокадастру у Широківському районі позивачу повідомлено, що витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 1.9390 га передану [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миколаївської селищної ради на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку видати неможливо, оскільки невірно вказано конфігурацію земельної ділянки та невірний кадастровий номер. Тому позивач просить визнати спірний Державний акт на право власності на землю недійсним та визнати за нею усі права та обов'язки на вищезазначену земельну ділянку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. В судове засідання позивач повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 140). Відповідачі та треті особи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися, до канцелярії суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 141, 71,74,122,137). Широківська районна державна адміністрація 23.08.2018 року надала відзив на позов де зазначила, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки Голова Широківської районної державної адміністрації підписав зазначений Державний акт на право приватної власності на землю вже після законодавчо встановленої процедури перевірки обмінного файлу, заповнення державного акту та підписання начальником відділу Держкомзему у Широківському районі та у зв'язку з чим є неналежним відповідачем у справі (а.с.79-81). Ухвалою суду від 01.08.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання, залучено третіх осіб. 20.08.2018 року позивачем надано уточнений позов. 25.09.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] року померла [PERSON] (далі - спадкодавець), що підтверджується копією свідоцтва (а.с.17). За життя [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку площею 1,9390 га, що розташована на території Миколаївської селищної ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіт посвідчений 16.07.2010 року секретарем Миколаївської селищної ради Є.Р. Сажевською (а.с.18) На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20.09.2007 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори спадкодавцю [PERSON] належить ? частка спадкового майна після смерті її чоловіка [PERSON], яка складається із земельної ділянки площею 3,878 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської селищної ради колишнього КСП «Родина», інша ? частка спадкового майна передана дочці померлого [PERSON] (а.с. 25,27). Після отримання свідоцтв про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] звернулися до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації по передачі зазначеної земельної ділянки у їх приватну власність (а.с. 40-50). На підставі проведених робіт 10.11.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010913601636 був зареєстрований Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 1,9392 га, кадастровий номер [NUMBER] за [PERSON]; за реєстраційним № 010913601637 був зареєстрований Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 1,9390 га, кадастровий номер [NUMBER] за спадкодавцем [PERSON] (а.с.19,26). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач звернулася до Широківської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], проте під час оформлення спадкових прав, листом від 02.10.2015 року відділ у Широківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив, що надати витяг на спадкову земельну ділянку неможливо у зв'язку з тим, що невірно вказана конфігурація земельної ділянки та невірний кадастровий номер (а.с.39). На запит суду Широківська державна нотаріальна контора повідомила, що після померлої [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа 07.10.2014 року. Заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої подано до нотаріальної контори позивачем та [PERSON] Заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавалися. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений 09.02.2009 року Миколаївською селищною радою За № 04 на користь [PERSON] на частину житлового будинку. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений 16.07.2010 року Миколаївською селищною радою за № 190 на користь позивача на земельну ділянку (а.с.119). На підставі ст. 125 ЗК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. У відповідності до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Викладеним фактам відповідають правовідносини, які витікають із здійснення права на спадщину. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з правовою позицією ВССУ, викладеною в листі останнього за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Аналізуючи зібрані докази у сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та визнати Державний акт про право приватної власності на землю недійсним та визнати за позивачем усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач просить покласти судові витрати на його рахунок, що є правом позивача.

Outcome: approved