Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, який було зареєстровано 20.08.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Лозова Харківська область, актовий запис № 390. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 20.08.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Лозова Харківська область, актовий запис № 390, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Шлюб позивача з відповідачем виявився невдалим, відсутні порозуміння і повага, постійні сварки унеможливлюють спільне життя. Примирення неможливе, подальше збереження сім`ї та шлюбу суперечить їх інтересам. Від вказаного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.14), який мешкає з матір`ю та буде в подальшому проживати з нею. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». Зважаючи на ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved