Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Синельниківської міської ради, ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Синельниківська дистанція колії, третя особа на стороні позивача : [PERSON] про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради, щодо зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила, що їй, її сину - [PERSON] , [INFO] , її матері - [PERSON] , та її сестрі - [PERSON] , належить на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа квартири становить 66,8 кв.м., житлова площа квартири - 43,3 кв.м. Зазначена квартира належить їм всім на підставі свідоцтва про право на житло, виданого Синельниківським районним управлінням сільського господарства і продовольства 03.02.1997 року та зареєстрованого Синельниківським БТІ в реєстровій книзі за № 106/688. Квартира має три кімнати: - одна, площею 18,9 кв.м., - друга, площею 12,9 кв.м., - третя, площею 11,5 кв.м. 14.05.2003 року на спільному засіданні адміністрації і профспілкового комітету Синельниківської дистаціїї колії постановлено взяти її - [PERSON] , зі складом сім`ї, що складається з двох осіб : її та її сина - [PERSON] , на квартирний облік на підставі п.7 ст.13 Правил обліку громадян, так як на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, а саме, які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років. Відповідно до рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 143 від 18.06.2003 року адміністрації Синельниківського залізничного вузла дозволено зарахувати її на квартирний облік за місцем роботи на загальну чергу. Рішенням сумісного засідання адміністрації та профкому первинної профспілкової організації Синельниківської дистанції колії від 12.01.2018 року № 2 позивача знято з квартирного обліку, потребуючих поліпшення житлових умов, згідно з пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській PCP : подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на квартирний облік, а саме : довідка з МБТІ від 21.05.2003 року № 450, в якій вказано про приналежність [PERSON] ј приватизованої квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1997 року, розташованої у [ADDRESS] , жила площа квартири становить 10,8 кв.м.,а згідно довідки від 24.09.2012 року № 201 вказано, що їй та сину належить по ј квартири кожному згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1997 року, тобто разом вони є власниками Ѕ квартири 21,65 кв.м. 23.03.2018 року зазначений протокол затверджений рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 74 «Про затвердження протоколів спільних засідань адміністрації та первинних профспілкових організацій підприємств залізничного транспорту по постановці громадян на квартирну чергу та зняття з квартирної черги». Рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 74 від 23.03.2018 року позивач вважає незаконним і таким, що повинно бути визнано недійсним. Так, підстави, які дозволяють перебувати їй на квартирному обліку не змінилися. В квартирі [ADDRESS] , на теперішній час (як і у 2003 році ) проживають три сім`ї: 1) мати позивача; 2) донька сестри з чоловіком; 3) позивач з сином. Квартира має лише три кімнати (хоча власників квартири четверо) одна площею 18,9 кв.м., друга площею 12,9 кв.м., третя площею 11,5 кв.м. Їх з сином на двох житлова площа складає 21,6 кв.м. (10,8x2), проживати в кімнатах площею 12,9 кв.м. та 11,5 кв.м. вони не мають права, так як це зачіпає інтереси інших власників (посягання на їх частки). Проживати в кімнаті 18,9 кв.м. вони не можуть, так як це по перше менше долі житлової площі на двох (21,6 кв.м.), а по друге, сину 27 років, а особи різної статі старші ніж 13 років не можуть жити в одній кімнаті. Тобто підстави, на яких позивач перебуває на квартирному обліку, не змінилися, і ніяких неправдивих відомостей щодо часток у праві власності, або розміру житлової площі квартири і кількості кімнат в ній позивач не надавала. Позивач є інвалідом другої групи. 26.11.2014 року рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 275 її сина- [PERSON] , призначено над нею піклувальником. В рішенні є посилання на лікарський документ, який вона надавала до воєнкому про те ,що потребує постійного стороннього догляду, оскільки через стан здоров`я не здатна обслуговувати себе самостійно. Існуюча норма житлової площі в Україні складає 13,65 кв.м. на одну особу (ст.47 Житлового кодексу). У зв`язку з цим, позивач просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 23 березня 2018 року № 74 «Про затвердження протоколів спільних засідань адміністрації та первинних профспілкових організацій підприємств залізничного транспорту по постановці громадян на квартирну чергу та зняття з квартирної черги» в частині зняття [PERSON] , [INFO] , з квартирного обліку; Поновити її на квартирному обліку (в квартирній черзі) в Синельниківській дистанції колії. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Також пояснили, що підстави, на яких позивач перебувала на квартирному обліку з 2003 року не змінилися, ніяких неправдивих відомостей щодо часток у праві власності щодо розміру житлової площі квартири та кількості кімнат в ній позивач не надавала. Єдине, що змінилося, так це те, що позивач стала інвалідом за станом здоров`я. Також позивач зазначила, що в даній квартирі дійсно мешкає три сім`ї, однак ніякого спільного бюджету вони не ведуть, участі у спільних витрат не беруть. На засіданні комісії, на якій її було знято з квартирного обліку, вона не була присутня. Що стосується відзиву АТ «Українська залізниця» на позовну заяву, то представник позивача зазначила, що всю інформацію щодо наявності у позивача житла на праві власності, надавало Бюро технічної інвентаризації, а тому на підставі цих документів [PERSON] була зарахована на квартирний облік. Представник відповідача - Синельниківської міської ради - Ковтун А.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що для того, щоб стати на квартирний облік, заявник власноруч заповнює заяву згідно діючого законодавства. В даній заяві позивач вказала про відсутність у неї майна, але згідно довідки БТІ позивач разом з сином володіють Ѕ частиною трикімнатної квартири. На той момент, позивач надала довідку з БТІ про власність майна лише стосовно себе і вони вважали, що дійсно позивач та її син потребують поліпшення житлово-побутових умов. У зв`язку з цим, згідно протоколу спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Синельниківської дистанції колії № 4 від 24.05.2003 року [PERSON] та [PERSON] було поставлено на квартирний облік у зв`язку з тим, що в квартирі мешкає разом три сім`ї, особи різної статі та рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 143 від 18.06.2003 року було дозволено адміністрації Синельниківського залізничного вузла зарахувати на квартирний обліку за місцем роботи [PERSON] . У 2012 році була надана довідка про те, що у позивача та її сина у власності є по 10,8 м2 , що складає Ѕ частину від загальної площі квартири. Лише у 2018 році вони дізналися, що позивач надала неправдиві відомості про розмір нерухомого майна, яким володіє вона та її син. У зв`язку з цим, позивач не мала законних підстав для визнання особи такою, що потребує поліпшення житлово-побутових умов для взяття на квартирний облік, а тому було прийнято рішення про зняття її з квартирного обліку на підставі п.26 п.п.5 Постанови. На засідання комісії позивач неодноразово була запрошена для розгляду вищезазначеного питання, однак вона не з`являлася. Також зазначила, що квартира [ADDRESS] приватизована без виділення часток або житлової площі у натурі, а тому члени родини мають право проживати в кімнатах за домовленістю між собою з урахуванням існуючих потреб. Оскільки позивач забезпечена житлом в повному обсязі і має можливість проживати окремо від сина, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача - ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Синельниківська дистанція колії - Кітченкова Н.М. в судовому засіданні підтримала раніше поданий відзив на позовну заяву. Також зазначила, що свідоцтво про приватизацію та право власності [PERSON] на даний час є дійсним, його не відміняли. А тому ствердження позивача про відсутність у неї права власності є неправомірними, оскільки власність у неї є, що підтверджується свідоцтвом про право власності на неї та її сина. Що стосується пояснень позивача про те, що вона не змінювала житлових умов, то згідно паспорта, остання змінювала місце своєї реєстрації та проживала у своєї сестри, а її син - [PERSON] проживав один у бабусі по [ADDRESS] . У 2015 році позивач знову прописалася у даній квартирі. Однак вона разом з сином не мешкали близько 12 років. На даний час Придніпровська залізниця є Акціонерним товариством, а тому повинні діяти в межах законодавства. Якщо позивач та її син володіють майном у повному обсязі, тобто більше 6,7 м.2, то АТ не має законних підстав взяти або тримати [PERSON] та [PERSON] на квартирному обліку, оскільки позивач забезпечена житлом. У зв`язку з цим, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, не поновлюючи її на квартирному обліку. Третя особа в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно довідки Синельниківського МБТІ № 450 від 01.05.2003 року, [PERSON] належить частина приватизованої квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Загальна житлова площа - 43,3 м.2 - ј частина складає 10,8 м.2. З копії виписки з протоколу сумісного засідання адміністрації та профкомітету Синельниківської дистанції колії № 4 від 14.05.2003 року, було вирішено поставити на квартирний облік [PERSON] у складі сім`ї двох осіб - [PERSON] , 1968 року народження, [PERSON] , 1991 року народження. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 143 від 18.06.2003 року було вирішено дозволити адміністрації Синельниківського залізничного вузла зарахувати на квартирний облік за місцем роботи на загальну чергу [PERSON] . Згідно протоколу засідання адміністрації та профкому первинної профспілкової організації Синельниківської дистанції колії № 2 від 12.01.2018 року, було постановлено зняти [PERSON] . складом сім`ї два чоловіка : [PERSON] , 1968 року народження, [PERSON] , 1991 року народження, у зв`язку з тим, що вона надала неправдиві відомості, що стали підставою для вирішення питання про прийняття на облік, а саме довідка з МБТІ від 21.05.2003 року № 450, в якій вказано про приналежність [PERSON] ј приватизованої квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1997 року, розташованої у [ADDRESS] , жила площа квартири становить 10,8 кв.м., а згідно довідки від 24.09.2012 року № 201 вказано, що [PERSON] та [PERSON] належить по ј квартири кожному згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1997 року, тобто разом вони є власниками Ѕ квартири 21,65 кв.м.. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1997 року, квартира, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам її сім`ї : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа квартири становить 66,8 кв.м.. З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьками є : «Батько - [PERSON] », «Мати - [PERSON] ». Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 275 від 26.11.2014 року [PERSON] було призначено піклувальником над [PERSON] за місцем її проживання. [PERSON] згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 918784 серія 12 ААА є інвалідом другої групи з 15.06.2018 року. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Статтею 31 Житлового Кодексу УРСР передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Відповідно до ч.1 ст.36 Житлового Кодексу УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Згідно ч.1,4 ст.43 Житлового Кодексу УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Пунктом 13 пп. 7 Постанови про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» № 470 від 11.12.1984 року передбачено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати). З матеріалів цивільної справи вбачається, що дійсно [PERSON] та [PERSON] були поставлені на квартирний облік, так як в квартирі проживали сумісно три родини, особи різної статі. Згідно копії технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] , квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат загальною площею 66,8 кв.м.. Згідно копії заяви, яка була написана [PERSON] 10.05.2003 року на ім`я начальника ПЧ-6 м. Синельникове, остання просила поставити її та її сина - [PERSON] на облік для отримання жилої площі у зв`язку з відсутністю особистої, жилої площі або приватної власності. З копії довідки ( виписки з домової книги о складі сім`ї та прописки) вбачається, що [PERSON] постійно проживає та прописана за адресою : [ADDRESS] , та займає жилу площу43,3 кв.м. кімнати № 3, загальна площа 66,8 кв.м. Особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] . Проживають та прописані п`ять чоловік : [PERSON] - ОКС, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук, [PERSON] - донька, [PERSON] - онука. Відповідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» № 201 від 24.09.2012 року [PERSON] та [PERSON] на праві особистої власності зареєстровано Ѕ ( по ј частині кожному) приватизована квартира, яка розташована в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 03.02.1997 року. Загальна площа квартири складає 66,8 кв.м., загальна жила площа - 43,3 кв.м. Згідно ч.1,2 п.5 ст.40 Житлового Кодексу УРСР та п.26 Постанови про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках : подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. 26.04.2018 року на ім`я [PERSON] Синельниківською міською радою була надана відповідь, згідно якої останній були роз`яснені підстави зняття її з квартирної черги із зазначення посилання на ст.34 ЖК України. Також зазначено, що згідно з постановою Дніпропетровського облвиконкому та Президії обласної ради профспілок від 24.05.1990 року № 199, визначення рівня забезпеченості житловою площею для призначення потребуючих в поліпшенні житлових умов, необхідних для прийняття на квартирний облік, становить 6,7 м.кв. На момент взяття [PERSON] та її сина на квартирний облік у приватній власності перебувало 21,65 кв.м. житлової площі на двох, що перевищує норму житлової площі по Дніпропетровській області. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріали справи, [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по ј квартири кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.02.1997 року, тобто разом вони є власниками Ѕ квартири, а саме їм належить 21,65 кв.м., а тому оскаржуване рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 23.03.2018 року № 74 є правомірним та прийнятим у відповідності до вимог законодавства України. У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного, та ст. 47 Конституції України, ст.ст. 31,36,40,43,47 ЖК УРСР, п.13,26 Постанови про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», та

Outcome: dismissed