Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку успадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 24 жовтня 2017 року померла [PERSON], яка з 01 січня 2001 року проживала з батьком позивача [PERSON], однією сімєю без державної реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,43 гектарів, розташованої на території Красногорівської міської ради (колишнього КСП «Красногорівське»). За життя [PERSON] заповіт не складала. Рідних та близьких , крім батька позивача, [PERSON] не мала. У звязку з хворобою, батько позивача не зміг прийняти спадщину. 10 серпня 2018 року він помер. За життя він заповіту не складав. Відповідач від прийняття спадщини відмовився. У зв'язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надав до суду письмову заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та визнання позовних вимог. На підставі ч.4\~ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв'язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому\~ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 003194, видане 24.10.2017 р. військово-цивільною адміністрацією міста Красногорівка Марїнського району Донецької області, відповідний актовий запис № 153, померла [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] та батько позивача [PERSON] з 01 січня 2001 року постійно проживали однією сімєю як чоловік та жінка без державної реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний побут притаманний подружжю, що також підтверджується копією домової книги (а.с. 13-14). Встановлено, що після смерті [PERSON] вікрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,43 га, розташованої на території Красногорівської міської ради (колишнього КСП «Красногорівське»), кадастровий номер: 1423310400030000341; 1423310400030000711 відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 126021, виданого згідно розпорядження Марїнської райдержадміністрації № 299 від 18.07.2005 року. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 70 СК України визначено, що якщо чоловік та жінка проживають однією сімєю ,але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповіт не складала. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Встановлено, що батько позивача [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги по закону після смерті [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 045058, видане 10.08.2018 р. військово-цивільною адміністрацією міста Красногорівка Марїнського району Донецької області, відповідний актовий запис № 113, помер [PERSON] (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, щоза життя [PERSON] заповіт не складав. Відповідно до заяви від 08.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2975, [PERSON] відмовився від прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] на користь його дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку успадкування за законом, у зв'язку з чим такий позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved