Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2011 року, шлюб перший. Місце реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 147. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між ними перервались з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, постійні сварки, скандали роблять їхнє сумісне проживання неможливим. Шлюбні відносини між ними також припинені. Спільне господарство не ведеться, оскільки вони проживають окремо один від одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 08 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 147. Після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але через канцелярію суду надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести заочне рішення (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Проти задоволення позову не заперечує (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 08 липня 2011 року зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 08 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 147 (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 11 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 446 (а.с. 9). З питання щодо проживання, виховання та утримання дітей у сторін на даний час спору немає. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони досягли згоди щодо місця проживання дитини з матір'ю, суд вважає за необхідне встановити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], разом з [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved