Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за вище вказаною адресою. Однак через те, що у її будинку зареєстрований відповідач, який фактично в ньому не проживає, вона як власник нерухомості, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, пояснила, що відповідач є її колишнім чоловіком з яким вони не мешкають разом вже чотири роки, однак, добровільно він знятися з реєстраційного обліку за адресою розташування її будинку не бажає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за наявними доказами справи. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування жилого будинку від 22.05.2004 року, реєстровий № 2197, зареєстрованого в КП «Чугуївське МБТІ» 27.07.2004 року (а.с. 7). Окрім позивача в житловому будинку, який належить їй на праві приватної власності, розташованому за адресою: [ADDRESS], зареєстрований також і відповідач - [PERSON], що підтверджується довідкою Введеднської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 06.08.2014 року (а.с. 9). 14 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] видане ВДРАЦС по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління Харківської області (а.с. 6). З 2011 року відповідач не проживає в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS], і це підтверджується Актом складеним комісією в складі депутата селищної та сусідів від 22.07.2014 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У зв'язку з тим, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, який фактично в ньому не проживає, вона, як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку за весь час володіння будинком позивача не приймав, [PERSON] самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 Сімейного Кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В частині 4 статті 156 Житлового кодексу України зазначено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 статті 64 визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Так як відповідач у відповідності ч.2 ст. 64 ЖК України не є членом сім'ї позивача, а також оскільки у позивача особово з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному будинку, суд приходить до висновку, що [PERSON] згідно чинного законодавства втратив право користуватись житловим приміщенням у будинку позивача. Для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved