Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася двоє дітей: син [PERSON] – [INFO] та дочка [PERSON] – [INFO]. Позивач зазначає, що їй одній важко утримувати дітей. Розмір щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини, яку отримує позивач, становить 860 грн. Даної суми не вистачає для забезпечення утримання дітей на належному рівні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов’язку щодо утримання дітей, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім’ї не цікавиться. Також відповідач ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її права, передбачені ч.ч.2,4 ст.84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 15.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав 20.04.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18). Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] – [INFO] (а.с. 4) та дочка [PERSON] – [INFO] (а.с.5). Діти проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради від 10.04.2019 року (а.с. 6). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров'я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров’я дітей; стан здоров’я відповідача. Суд враховує, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас суд враховує, що відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов’язок щодо утримання дітей. При таких обставинах, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі по 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного вікущомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Окрім того, за змістом ст.ст. 75, 80, 84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. За рішенням суду кошти на утримання одному із подружжя присуджуються у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, оскільки дочка [PERSON] – [INFO] проживає разом із позивачкою, про що вказувалось вище, позивач, з огляду на норми ч.4 ст.84 СК України, має право на утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Водночас, враховуючи майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, що в даній частині позовні вимоги слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed