Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.10.1994 року Димитрівською селищною радою м. Олександрія, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 02.02.2009 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 жовтня 1994 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач відмовляється від розірвання шлюбу державним органом реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні типи характерів, відповідач створював нестерпні умови для спільного проживання, що призводило до конфліктів і непорозумінь з питань ведення спільного господарства, укладу сім`ї. В результаті подружні стосунки було розірвано, останні 12 років сторони проживають окремо, не спілкуються і не бачаться. У зв`язку із викладеним позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.10.1994 року Димитрівською селищною радою м. Олександрія між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 30, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.02.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення між ними не досягнуто. Тривалий час вони проживають окремо. Подача спільної заяви про розірвання шлюбу до органів Реєстрації актів цивільного стану неможлива, так як відповідач не надав згоди на це. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved