Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання матері, мотивуючи його тим, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2017 року її позовні вимоги були задоволені і з відповідачки були стягнуті аліменти на її утримання, у розмірі 800 грн. щомісячно. Станом на день звернення до суду та винесення рішення прожитковий мінімум для громадян становив 1684 грн. Після відкриття виконавчого провадження відповідачка сплачує на її утримання вказану суму аліментів, хоча часто ці гроші вона отримує з великим запізненням і вони тривалий час перебувають на картці її доньки. Наразі вона вважає, її матеріальне становище, а також стан її здоров`я настільки змінився в гірший бік, що вона змушена звертатися з позовом про збільшення розміру аліментів на свою користь з доньки. Крім доньки у неї немає більше близьких людей. Вона ніколи не була позбавлена батьківських прав і все своє життя ростила її, доглядала та виховувала, а також робила все можливе для того, щоб вона мала все необхідне. У відповідачки є троє дітей, які вже всі є повнолітніми, але вона з ними також не може підтримувати відносин, вони їй нічим не допомагають, оскільки її донька налаштувала їх проти неї. Вона є пенсіонеркою отримує невелику пенсію, часто хворіє. Що стосується відповідачки, то вона є непрацездатною людиною, не інвалідом і хворіє. Вона потребує матеріальну допомогу, вважає, що допомога повинна бути в розмірі 1600,00 грн. в місяць, оскільки станом на сьогоднішній день розмір прожиткового мінімуму для дорослих осіб з 01 липня 2019 року становить 1936 грн. в місяць, з грудня 2019 року буде складати 2027 грн. в місяць, а мінімальна заробітна плата на цей рік для працездатних осіб складає суму в 4173 грн. в місяць. Просить суд змінити розмір аліментів на її користь, що стягуються з відповідачки в сумі 800,00 грн. в місяць, в якості обов`язку утримувати її, матір відповідачки та стягувати на її користь, на її утримання аліменти щомісячно, з відповідачки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. в місяць. Ухвалою від 20 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідач не погодившись з позовною заявою надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої ст.. 75 СК України. А враховуючи розмір щомісячних аліментів, які позивач отримує від відповідача 800 грн. на сьогодні щомісячне забезпечення позивача перевищує розмір прожиткового мінімуму непрацездатної особи. Позивач не надає жодних доказів на підтвердження перелічених і визначених законом обставин, які підтверджують перебування у скрутних життєвих обставинах. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст.\~13\~ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 08 вересня 2017 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/2739/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] на утримання непрацездатної матері задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] (ІПН: [NUMBER] ), аліменти на її утриманні у розмірі 800,00 грн. щомісячно. Стаття 192\~Сімейного кодексу\~України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 51\~Конституції України закріплено обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Дана конституційна норма знайшла відображення і в Сімейному кодексі\~України (ст. ст. 202-206). Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище непрацездатної матері відповідача, стан здоров`я матері, а також враховуючи розмір пенсії, що виплачується позивачу, вважає, що з вказаних підстав аліменти підлягають частковому збільшенню, тому слід збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання непрацездатної матері [PERSON] , на її користь у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави в розмірі, який становив на момент звернення з даним позовом до суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial