Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням за адресою : Дніпропетровська область, м.Кам'янське, вул. Приморська, 1. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона є власником будинку за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), вул. Приморська, 1. Відповідач є її колишній чоловік, з яким вони 11.09.2007 року припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач з 01.06.2001 року в її будинку не проживає, сімєю не цікавиться, не приймає участі у витратах на утримання житла. Будь-яких перешкод вона відповідачу в користуванні житловим приміщенням не створювала. Реєстрація в будинку відповідача змушує позивача нести додаткові матеріальні витрати, перешкоджає праву позивача користуватись своєю власністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають. Відповідач в судові засідання у справі повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його розписка в матеріалах справи (а.с. 24), про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу по справі [PERSON] належить будинок за адресою: м. Кам'янське, вул. Приморська, 1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 7), та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 63874340 від 20.07.2016 року. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 318 від 11.09.2007 р. (а.с. 5), який зареєстрованим разом з нею за адерсою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Приморська, 1, що підтверджується довідкою голови Квартального комітету № 8 Дніпровського району № 1278 від 27.12.2016 року. З 01 червня 2001 року відповідач за адресою: м. Кам'янське, вул. Приморська, 1, не проживає, за місцем реєстрації до житлово-експлуатаційної організації з приводу вчинення йому перешкод у проживанні чи користуванні житловим приміщенням не звертався, що підтверджується актом про не проживання № 22 від 27.07.2016 року виданого Квартальним комітетом № 8 Дніпровського району (а.с. 6) та довідкою голови Квартального комітету № 8 Дніпровського району № 861 від 29.09.2016 року (а.с. 13). З урахуванням викладеного суд вважає встановленим факт добровільного залишення відповідачем будинку позивача по вул. Приморська, 1 у м. Кам'янському, за місцем його реєстрації, без будь-яких поважних причин, та за відсутності вчинення йому будь-яких перешкод у проживанні, вибувши на інше постійне місце проживання. Факт реєстрації відповідача у будинку позивача порушує права та інтереси позивача, оскільки остання несе додаткові витрати по утриманню майна та не можно вільно розпоряджатися своїм майном. На момент пред'явлення позову минуло більше 10 (десяти) років як відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації в будинку позивача, тому відповідно до\~ст. 405 ЦК України, сплинув річний строк, за яким за відповідачем зберігається його право на користування квартирою позивача. Інших домовленостей між відповідачем і позивачем, як власником квартири, судом не встановлено. Відповідно до вимог\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», \~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Частиною 2\~ст. 405 ЦК України\~встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на проживання у будинку позивача, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути стягнуті з відповідача по справі на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved