Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.05.1949 р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого мають двох дітей [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами у справі. За час проживання з чоловіком у шлюбі вони придбали та добудували не завершене будівництво в [ADDRESS]. У відповідності до Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння, вищевказане домоволодіння було введене в експлуатацію, де на сьогоднішній день проживає позивачка. Її чоловік [PERSON] у встановленому порядку не отримав свідоцтво про право власності на домоволодіння в [ADDRESS] у державних органах у зв'язку з тим, що йому не було відомо про необхідність його отримання та реєстрацію у органах БТІ. [INFO] р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивачка зверталася до третіх осіб з метою оформлення права на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], однак їй було відмовлено в цьому. Просить суд встановити факт належності [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS], що складається з житлового будинку літера А-І загальною площею 60,0 м2, житловою площею 40,7 м2, та нежитлових господарських будівель, а саме: погріб літера «п/г», прибудова літера «а», прибудова літера «а1», прибудова літера «а2», кухня - сарай літера «Б», сарай літера «Г», гараж літера «Д», душ літера «Е», убиральня літера «Ж», навіс літера «З», ганок літери «кр», яма вигрібна літера «І», ворота № 1-2, огорожа № 4-6, хвіртка № 3, та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] р. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і з наведених підстав просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, відмовилися від спадщини на користь позивачки Представник відповідача Сумської міської ради - Базіль Р.В. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи - Друга Сумська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явився, надав заяву та просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції надав заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 24 травня 1949, серія [NUMBER], від якого мають дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7,8). Відповідно до договору купівлі - продажу від 30.09.1955 р. [PERSON] придбав не закінчене будівництво - домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] житловий будинок літера А-І загальною площею 60,0 м2, житловою площею 40,7 м2, який складається: коридор 1-І, площею 3,7 м2, веранда 1-ІІІ площею 7,7 м2, житлова кімната 1-4 площею 21,4 м2, житлова кімната 1-5 площею 8,7 м2, житлова кімната 1-6 площею 10,6 м2, кухня 1-7 площею 6,8 м2, туалет 1-IV площею 1,1 м2, та нежитлові господарські будівлі: погріб літера «п/г», площею 12,60 м2, прибудова літера «а» площею 12,40 м2, прибудова літера «а1» площею 1,60 м2, прибудова літера «а2» площею 9,40 м2, кухня - сарай літера «Б» площею 30,10 м2, сарай літера «Г» площею 21,30 м2, гараж літера «Д» площею 29,90 м2, душ літера «Е» площею 1,00 м2, убиральня літера «Ж» площею 1,20 м2, навіс літера «З» площею 3,00 м2, ганок літери «кр», яма вигрібна літера «І», ворота № 1-2, огорожа № 4-6, хвіртка № 3 домоволодіння було добудоване та прийняте в експлуатацію відповідно до Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння. (а.с. 13-16). Збудоване [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS] не було зареєстроване у відповідним органах, що вбачається з довідки КП «Сумське міське БТІ» від 18.09.2013 року (а.с.21-22) У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»№ 1952 від 01.07.2004 року, передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно з ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, який набрав чинності з 16 березня 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство,що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності цим Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Чинне на той час законодавство не обмежувало строки видачі правовстановлюючих документів і реєстрації закінченого будівництвом житла. Так, у містах реєстрація закінченого будівництва була передбачена лише Інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою наказом Міністерства комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року. Однак виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації такого права. Враховуючи, що на час виникнення у [PERSON]. право власності на домоволодіння обовязкова реєстрація права власності на нерухоме майно не була передбачена і не була обовязковою, будівництво даного домоволодіння здійснювалось згідно закону, відхилень від технічної документації на час закінчення його будування та введення в експлуатацію виявлено не було, суд вважає можливим встановити факт належності домоволодіння [ADDRESS] на праві особистої власності [PERSON] на день його смерті на [INFO] року. [INFO] року [PERSON] помер. (а.с. 17). Позивачка [PERSON] звернулася до третьої особи - Реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції з заявою про реєстрацію права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] від 13.07.2012 р., в якій просила здійснити реєстрацію права власності за нею на домоволодіння по [ADDRESS] та видати свідоцтво про право власності на дане домоволодіння, однак їй було відмовлено в цьому, у зв'язку тим, що всі документи у тому числі Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння оформлений на [PERSON], який помер [INFO] року. (а.с. 18-19). Також [PERSON] зверталася до третьої особи - Другої Сумської державної нотаріальної контори з заявою про надання їй письмових роз'яснень, щодо оформлення спадщини після померлого [INFO] р. [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS], та надано довідку - характеристику об'єкту нерухомого майна, видану КП Сумське МБТІ від 18.09.2013 р. за № 411658, про те, що право власності на зазначений вище будинок не зареєстровано, а правовстановлюючі документи - не видавалися, однак, їй не вдалося оформити спадщину на домоволодіння по [ADDRESS] у зв'язку з тим, що її покійним чоловіком не було отримано свідоцтво про право власності на домоволодіння та не зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на це домоволодіння у КП «СМБТІ». (а.с. 20-21). За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1217, 1233 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ч.3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги. Отже, після смерті [PERSON] позивачка, яка є спадкоємцем першої черги, і яка, в силу ст.ст.1218, 1222, 1261, 1268 ЦК України набула в порядку спадкування за законом право власності на дане нерухоме майно (яке було створене та оформлене її чоловіком у передбаченому чинним на той час законодавством порядку) на належний померлому житловий будинок з господарськими спорудами (а.с.26), інші спадкоємці [PERSON], [PERSON] не подали заяву у встановлений законом строк і у судовому засіданні заявили відмову від неї, спадкові справи після померлого не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалося( а.с.55-56). Однак за відсутності правовстановлюючих документів на ім'я померлого, вона згідно з положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотконторі свідоцтво про право власності на це нерухоме майно, тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право власності слід визнати за ним рішенням суду згідно зі ст.ст.328, 379, 383, 392 ЦК України. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на житловий будинок літера А-І загальною площею 60,0м2, житловою площею 40,7 м2, погріб літера «п/г», прибудова літера «а», прибудова літера «а1», прибудова літера «а2», кухня-сарай літера «Б», сарай літера «Г», гараж літера «Д», душ літера «Е», убиральня літера «Ж», навіс літера «З», ганок літери «кр», яма вигрібна літера «І», ворота № 1-2, огорожа № 4-6, хвіртка № 3, що розташований за адресою:[ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved