Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.10.1995 року, шлюб розірваний рішенням суду від 05.11.2007 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який в 2013 році був зарахований на денне відділення Харківського медичного університету на контрактній основі, вартість навчання складає 96950 грн., тобто 8310 за кожний семестр, термін навчання 6 років. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.12.2013 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття у розмірі 1200 грн. та додаткові витрати на навчання у ВУЗі в розмірі 800 грн. Відповідач є приватним підприємцем, підприємницьку діяльність здійснює в 2-х магазинах у центрі м. Харкова, має заробіток і спроможний надавати матеріальну допомогу сину до досягнення ним 23-х років, оскільки син продовжує навчання на стаціонарі та особистих коштів немає. Просить стягнути з відповідача аліменти на навчання у розмірі 2500 грн. щомісяця до досягнення сином 23-х років, тобто до 18.04.2019 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що відповідач має мінливий дохід від 2000 до 5000 грн., має на утриманні батьків пенсіонерів, майбутня дружина відповідача вагітна, відповідач сина одягає, взуває, кормить. Згоден платити аліменти у розмірі половини прожиткового мінімуму на дорослу особу, тобто у розмірі 609 грн. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та визнано сторонами, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.1995 року, шлюб розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2007 року (а.с.3). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з позивачем (а.с. 6,13). Згідно довідки від 30.04.2014 року № 723 ХНМУ, [PERSON] навчається на 1 курсі Харківського національного медичного університету, термін навчання 6 років, форма фінансування - контракт (а.с. 34). Згідно довідки від 01.07.2014 року ХНМУ, [PERSON] навчається на кафедрі медицини катастроф та військової медицини за програмою підготовки офіцерів запасу за контрактом від 14.02.2014 року № 72 (а.с.36). Згідно копії договору № 131095 від 21.08.2013 року, вартість навчання на медичному факультеті ХНМУ становить 96950, 00 грн. (а.с. 7). Згідно довідки про заробітну плату, позивач є співробітником УСБУ в Харківській області, її заробітна плата з жовтня 2013 року по березень 2014 року склала 27578,95 грн., тобто середньомісячна заробітна плата становить 4596,5 грн. (а.с. 35). Згідно довідки про склад сім'ї від 14.07.2014 року, відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з батьками - [PERSON], 1950 р.н., [PERSON], 1948 р.н. (а.с. 37). Згідно виписки з амбулаторної картки, відповідач знаходиться на обліку в Харківській міській поліклініці № 11 з приводу ІБС, стенокардії, атеросклеротичною та постінфарктного кардіосклерозу (1997 р.), гіпертонічної хвороби 3 ст., емфіземи легенів, церебрального атеросклерозу (а.с. 38) Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вказаних доказів, судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім, навчається в ХНМУ на стаціонарі на контрактній основі, вартість навчання за 6 років складає 96950 грн., тобто на рік 16158,33 грн., на місяць 1346,53 грн., в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги на навчання. Відповідач працездатний, не є інвалідом, на час розгляду справи в суді працює, є приватним підприємцем, отримує дохід з його слів від 2000 до 5000 грн. щомісяця, мешкає разом з батьками пенсіонерами, які отримують пенсію у розмірі 1036,54 грн. та 1325,96 грн. (пенсія станом на 01 грудня 2013 року), стоїть на обліку в поліклініці. Позивач отримує середньомісячний дохід у розмірі 4596,5 грн., тобто самостійно забезпечити повнолітнього сина та сплатити вартість контракту не має змоги. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем в обґрунтування заперечень щодо неможливості сплачувати аліменти у розмірі, більш ніж 609 грн., допомоги сину у добровільному порядку, що виражається у купівлі сину одягу, взуття, харчів, не надано суду належних та допустимих доказів, як і не надано доказів утримання батьків пенсійного віку, оскільки з залучених відповідачем довідок вбачається, що його батьки отримують пенсію. Крім того, відповідачем не надано належних доказів вагітності його майбутньої дружини, проте судом встановлено та визнано відповідачем, що на час розгляду справи в суді у відповідача інших дітей немає. За рішенням суду від 25.12.2013 року відповідач сплачував на утримання сина 2000 грн., доказів зміни його матеріального стану та неможливості сплачувати аліменти у такій самій сумі, суду не надано. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, проте розмір аліментів, які просить стягнути позивач на утримання сина є дещо завищеним та враховуючи положення ст. 182, 184, ч. 2 ст. 200 СК України, а саме: матеріальне становище позивача та відповідача, повнолітнього сина, що продовжує навчання на стаціонарі за контрактом, задовольняє позов частково та стягує на користь позивача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця з дня подання позову до суду до досягнення [PERSON] 23-х років, за умови продовження навчання. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме: на час подання позову до суду мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру складав 243,60 грн., позивач у справах про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial