Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач\~звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на лікування дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Рожищенського районного суду. Також рішеннями Рожищенського районного суду вирішено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що їхня дочка є інвалідом першої групи з дитинства, а тому позивач витрачає кошти на її лікування. Згідно фіскальних чеків нею витрачено на лікування дитини кошти в сумі 25911.64 грн.. Просить стягнути з [PERSON] в її користь 25911.63 грн. на лікування неповнолітньої дочки [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві.\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити, оскільки позивачем не всі кошти потрачені на лікування дитини та не підтвердженні чеками. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рожищенського районного суду від 25 грудня 2014 року. Рішенням Рожищенського районного суду від 06 березня 2014 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Даним рішенням позов задоволено частково, враховано те, що на утриманні відповідача [PERSON] є непрацездатна мати. Медичним висновком № 13303 від 10 вересня 2013 року встановлено діагноз [PERSON], [INFO], а саме: спастичний тетрапарез з порушенням функції, помірно виражена когнітивна недостатність резидуально-органічного генезу, що також є підставою для визнання її інвалідом дитинства на період до 10 жовтня 2018 року. (а.с.12). Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 05.08.2015 року позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів на лікування дитини задоволено частково, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 5268.10 грн. коштів на лікування неповнолітньої дочки [PERSON], в решті позовних вимог відмовлено (а.с. 27). Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом не беруться до уваги надані позивачем чеки станом на 05.08.2015 року на суму 401.57 грн. (а.с.3), на суму 825.50 грн. (а.с.4), на суму 510.57 грн. (а.с. 4 зв.бік), на суму 1284.80 грн. (а.с.5), на суму 1413.49 грн. (а.с.5 зв. бік), на суму 538.75 грн. (а.с.6), на суму 169.18 грн. (а.с.9), на суму 441.17 грн. (а.с.9 зв.бік), всього: 5585.03 грн., оскільки дана сума встановлена чеками, що датуються до серпня 2015 року, тобто до винесення рішення суду від 05.08.2015 року (а.с. 27). Також, чек 13102015120068 на суму 540 грн. (а.с.3 звор.бік), чек TS207785 на суму 1120.00 грн. (а.с.8 звор.бік), чек 05092015111933 на суму 1400.00 грн. (а.с. 9 зв.бік), всього: 3060 грн., оскільки з даних чеків вбачається, що відбулося поповнення картки, а не покупка медикаментів. Судом не береться до уваги Церебрум Композитум Н на суму 429.70 грн., оскільки дана сума медикаменту не підтверджена чеком (а.с.8 зв.бік), записка на суму 2024.00 та 1750 грн., також не підтверджена чеком чи накладною (а.с.9). Всього: 4203.70 грн.. В позовній вимозі позивач просить стягнути з відповідача 25911.64 грн. витрат понесених на лікування дитини, однак згідно наданих чеків загальна сума позову становить 26942.81 грн.. Отже, суд відмовляє позивачу в сумі 12848.73 грн. (5585.05 грн. + 3060 грн. + 4203.70 грн. = 12848.73 грн.). Таким чином, вартість лікування дитини становить 14094.08 грн., що підтверджується відповідними чеками. (а.с.3 (зв.бік), 6 (зв.бік), 7, 7 (зв.бік), 8, 8 (зв.бік), 9, 9 (зв.бік)). Згідно зі ст.\~182,\~185 СК України\~при визначені розміру аліментів і додаткових витрат на дитину, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Хворобу дочки сторін [PERSON], яка потребує постійного лікування, суд відносить до таких особливих обставин. Виписку із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] № 2820 від 18.05.2016 року суд не бере до уваги, оскільки останній перебував на стаціонарному лікуванні з 08.06.2005 року по 21.06.2005 року (а.с.45) і тому на матеріальне становище платника аліментів не впливає. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача в користь позивача 1/2 вартості витрачених коштів, а саме: 14094.08/2 = 7047.04 гривень. В решті позовних вимог відмовити.

Outcome: partial