Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] прийняв спадщину після померлої 06 лютого 2003 року [PERSON], яка була власницею земельної ділянки загальною площею 3,95 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 480844. Крім того, [PERSON] являвся власником земельної ділянки загальною площею 3,80 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 480893. 12 квітня 2005 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті фактично прийняла [PERSON] за заповітом, шляхом звернення протягом шести місяців після його смерті з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Але для можливості оформити свої спадкові права їй потрібно визнати право власності на вказану земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи відсутні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказані земельні ділянки після померлого [PERSON], пояснивши, що [PERSON] є спадкоємицею майна померлого за заповітом та прийняла спадщину, але не змогла нотаріально оформити вказані земельні ділянки через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши представника позивача, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 06 лютого 2003 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 201737 від 07.02.2003 року померла [PERSON] (а.с. 8). Після її смерті на території Стецівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. [PERSON] являлася власницею земельної ділянки загальною площею 3,95 га, яка складається з земельної ділянки площею 3,63 га (кадастровий номер 7125485500:01:000:0586), земельної ділянки площею 0,32 га (кадастровий номер 7125485500:01:000:1339), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, на підставі розпорядження Чигиринської райдержадміністрації від 12.08.2005 року № 172, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 480844, що підтверджується довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 02.10.2017 року № 814-01/17 (а.с.19-20). Спадкоємцем майна померлої [PERSON] був її чоловік [PERSON], оскільки на час її смерті проживав разом з нею та був зареєстрований, а протягом шести місяців після її смерті користувалась майном та речами померлої, будинком, обробляла земельну ділянку, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном померлої, що підтверджується довідками виконавчого комітету Стецівської сільської ради Чигиринського району від 15.11.2017 року №№1043,1044 (а.с.10,16-17). Як вбачається з повторного свідоцтва про смерть серії 1-СР № 311981 від 20.09.2017 року, 12 квітня 2005 року помер [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла позивач (а.с.9). [PERSON] являвся власником земельної ділянки загальною площею 3,80 га, яка складається з земельної ділянки площею 3,38 га (кадастровий номер 7125485500:01:000:0651), земельної ділянки площею 0,42 га (кадастровий номер 7125485500:01:000:1047), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, на підставі розпорядження Чигиринської райдержадміністрації від 12.08.2005 року № 172, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 480893, що підтверджується довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 02.10.2017 року № 815-01/17 (а.с.21-22). Позивач є спадкоємицею майна померлого [PERSON] за заповітом від 01 серпня 2003 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Чигиринського району по реєстру № 484 від 01.08.2003 року, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований (а.с.12,14-15). Крім того, у матеріалах справи заповіт від 01 серпня 2003 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Чигиринського району по реєстру № 483 від 01.08.2003 року, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований, що також підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33413657 від 05.03.2013 року, який суд не бере до уваги, оскільки заповідачем після нього був укладений інший заповіт. Крім того, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 01.12.2017 року № 1082/02-31, гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а саме на право на земельні ділянки в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що залишилася після померлої 06.02.2003 року [PERSON], спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.23). Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 13.12.2017 року № 1131/01-16, після смерті 12.04.2005 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за законом звертався [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за заповітом зверталась [PERSON], а із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] зверталися [PERSON] та [PERSON] Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.32). Крім того, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 27.10.2017 року № 940/02-31, гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме на право на земельні ділянки в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що залишилася після померлої 06.02.2003 року [PERSON], спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки у даному випадку виникає спадкування за заповітом (а.с.34). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити визнавши за позивачем право власності на вказану земельну частку (пай). На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1217, 1235, 1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved