Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 липня 2014 року вона, уклала з[PERSON] (далі-Відповідач) договір позики в усній формі. За умовами договору позики вона передала Відповідачу кошти в сумі 2 500,00 доларів США, які останній повинен був повернути через два тижні, тобто в серпні 2014 року. Зазначає, що на сьогоднішній день Відповідач борг не повернув. В звязку з вище викладеним, просила стягнути з Відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 65 425,00 грн., проценти в сумі 13\~645,00 грн. та судові витрати покласти на Відповідача. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що в соціальній мережі «Вайбер» здійснювалася переписка між особою на імя [PERSON]/[PERSON] та невстановленою особою стосовно повернення коштів (а.с.5-7). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки Позивачем не доведено факт передачі грошей Відповідачу, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: dismissed