Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну ділянку площею 2,60 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку мала право її мати [PERSON], померла [INFO] року, стверджуючи, що її мати [PERSON] у 1944 році була прийнята в члени колгоспу «Правда» Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, який в подальшому був реорганізований в СБК «Пужайкове». В 1983 році мати позивача [PERSON] вийшла на пенсію як член колгоспу «Правда». 23 вересня 2001 року проводилося розпаювання земель СБК «Пужайкове», під час проведення розпаювання земель по невідомим причинам мати позивача [PERSON] не була включена до списку осіб, які мали право на земельні частки (паї), їй не було виділено земельної частки (паю) і вона не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). [INFO] року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину, так як проживала разом з своєю матір'ю на день її смерті, поховала матір, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної, на даний час позивач вирішила належним чином оформити спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді земельної частки (паю) по причині відсутності у неї сертифікату на право на земельну частку (пай). Після того, як у вересні 2017 року позивач дізналася про те, що її мати мала право на земельну частку (пай) вона звернулася до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області з питанням отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), але, в листопаді 2017 року їй було остаточно відмовлено в цьому і рекомендовано звернутися до суду, тому позивач вважає, що перебіг позовної давності повинен рахуватися з листопада 2017 року. Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися належною їй згідно з вимогами законодавства спадщиною у вигляді земельної частки (паю), з приводу чого позивач змушена звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні її представник адвокат [PERSON] заявлені вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Представник відповідача - Балтської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, просить прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке ґрунтується на засадах верховенства права. Заслухавши позовні вимоги представника позивача, думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON] з 1944 року працювала в колгоспі «Правда», який в подальшому був реорганізований в СБК «Пужайкове», із членів колгоспу вона не виходила, в 1983 році вона вийшла на пенсію як член колгоспу, 23.09.2001 року, коли проводилося паювання земель СБК «Пужайкове», вона була пропущена в списках громадян, які мали право на земельну частку (пай), і відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14 зазначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, а відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно інформації відділу у Балтському районі управління Держгеокадастру в Одеській області [PERSON] відсутня в списках членів СБК «Пужайкове» на отримання земельної ділянки, середній розмір земельної ділянки по Пужайківській сільській раді Балтського району Одеської області складає 2,60 гектарів. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки, отже, позивач, як дочка [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла її дочка позивач [PERSON], так як проживала разом з своєю матір'ю на день її смерті, поховала матір, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної, інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності у неї сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, не відмовлялася від спадщини, тому вважається такою, що прийняла її. Про те, що її мати мала право на вище вказану земельну ділянку позивач дізналася лише у вересні 2017 року, в листопаді 2017 року їй остаточно відмовлено у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай), тому, на думку суду, строк звернення до суду з позовом позивачем не пропущено. Таким чином, у судовому засіданні шляхом оцінки наданих письмових доказів встановлено, що позивач має законне право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,60 гектарів на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку раніше, як член колективного сільськогосподарського підприємства, мала право її мати [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, в тому числі ксерокопіями паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про смерть, інформацією приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. І.П. щодо оформлення спадщини від 08.12.2017 року № 2160/01-16, довідками Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області від 16.11.2017 року № 1297, від 12.12.2017 року № 1359, від 17.01.2018 № 02-09/24, від 17.01.2018 року № 53, від 06.02.2018 року №№ 54, 55, інформацією відділу у Балтському районі управління Держгеокадастру в Одеській області, протоколом загальних зборів жителів сіл Пужайкове та Савранське Балтського району Одеської області від 23 вересня 2001 року та ін. На підставі викладеного,

Outcome: approved