Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом вказуючи, що у 2003 році помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,540 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на землю серії III-ДП № 087267. Вищезазначену земельну ділянку у рівних частинах успадкували позивач, відповідач та треті особи. Відповідач всупереч чинного законодавства у 2015 році виділила свою 1/5 частину та оформила право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,108 га., оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя відповідача був виданий не на 1/5 частину земельної ділянки, а на новосформовані земельні ділянки загальною площею 1,108 га., що є порушенням її прав як власника земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності, просить суд скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя відповідача та його державну реєстрацію. В судове засідання позивач та її представник повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 71). Відповідачі - [PERSON], повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, до канцелярії суду надійшла заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 42,43). Відповідач Відділ Держгеокадастру у Широківському районі Дніпропетровської області надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.59). Треті особи Новолатівська сільська рада, [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності , позовні вимоги визнали, просили їх задовольнити (а.с. 66,67,68,69). Розгляд\~справи\~проводиться\~в\~порядку\~ст.\~197\~ч.2\~ЦПК\~України\~за\~відсутності\~осіб,які \~беруть \~участь \~у \~справі \~без \~фіксування \~судового \~процесу \~за \~допомогою \~звукозаписувального \~технічного \~засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 квітня 2003 року помер [PERSON] (далі - спадкодавець), якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,540 га передана для ведення сільськогосподарського виробництва та розташована на території КСП «Латівка» Новоселівської сільської ради, зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2612, що підтверджується Державним актом серії III-ДП № 087267 виданим 19.01.2000 року (а.с.8). Вищевказану земельну ділянку в рівних частинах успадкували позивач [PERSON], відповідач [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори [PERSON] 20.11.2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2508 (а.с.6). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 125 ЗК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Так, всупереч чинного законодавства, відповідач [PERSON] 22.06.2005 року виділила свою 1/5 частину земельної ділянки та оформила на неї право власності , загальною площею 1,108 га, що підтверджується спірним Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 075903 виданого на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7). При прийнятті спадщини двома або більше особами виникає право спільної часткової власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ст.. 23 Земельного кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Аналізуючи зібрані докази у сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя відповідача та його державну реєстрацію, оскільки при спільній власності земельна ділянка вважається єдиним обєктом права, тобто виданий спірний Державний акт про право власності на землю виданий з порушенням законодавства. Позивач просить покласти судові витрати на її рахунок, що є правом позивача. Відповідно до ,

Outcome: approved