Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 14 липня 1973 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. За час шлюбу сторони набули у власність вказане нерухоме майно. Оскільки, набуте під час шлюбу майно є спільним сумісним, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], як частку спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення, мотивуючи тим, що спірний житловий будинок [PERSON] у 1975 році придбав за власні кошти, тому будинок не є спільною сумісною власністю подружжя. В судове засідання представник відповідача Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області не з'явився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив спір вирішити відповідно до вимог чинного законодавства. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 липня 1973 року, що підтверджено даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно міським відділом ЗАГС м.Первомайськ Миколаївської області 12 серпня 1991 року(а.с.12). [PERSON] помер [INFO], що підтверджено даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 18 березня 2011 року(а.с.11). На підставі договору купівлі-продажу від 03 лютого 1975 року, тобто під час перебування в шлюбі, на ім'я [PERSON] було придбано житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS](а.с.13). Згідно даних технічного паспорту на вказаний житловий будинок встановлено, що власником будинку станом на 21 січня 2015 року значиться - [PERSON]П.(а.с.4-7). На час смерті [PERSON] та до теперішнього часу в спірному житловому будинку проживає та зареєстрована позивач. Згідно спадкової справи вбачається, що спадкодавцем [PERSON] за життя складено заповіт, за умовами якого [PERSON] заповідав все належне йому майно дочці, відповідачу по справі [PERSON](а.с.49), яка в установлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям, за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Положеннями ч.1ст.1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Враховуючи, що спірний будинок набуто подружжям під час шлюбу він є спільною власністю в рівних частках позивача та спадкодавця [PERSON]. Виходячи з аналізу вищевказаних норм матеріального права та приймаючи до уваги обставини даної справи, а саме те, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу, а отже після смерті останнього позивач набула статусу вдови. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з урахуванням положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved