Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16.10.1999 року; вказала, що від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо з березня 2012 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, на примирення не згодна. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, де також підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в ході виконання судового доручення Генічеським районним судом Херсонської області відповідач позов визнав у повному обсязі, вказав, що примирення неможливе, просив справу розглянути без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Із свідоцтва про шлюб (а.с.4) вбачається, що сторони 16.10.1999 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис №83. Відповідно ксерокопії свідоцтв про народження дітей (а.с.5,612) сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами; спір про майно між сторонами відсутній, спору про місце проживання дітей немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України з відповідача\~\~на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640гривень. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved