Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають діти, до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, в якій просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) до досягнення молодшою дитиною трирічного віку підтримала і просила суд її задовольнити. Іншу частину позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття підтримала та пояснила, що діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Також від попереднього шлюбу вона має ще двох неповнолітніх дітей, які також проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона не має матеріальної змоги самостійно забезпечити належні умови для проживання та виховання дітей. Батьки мають однакові обов`язки щодо утримання свої дітей, тому позивач вважає, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. Позивач зазначила, що не зважаючи, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований він має можливість отримувати офіційні доходи і на її думку матеріальне становище дозволяє відповідачу сплачувати аліменти на утримання двох своїх синів у відповідному розмірі. Тому, просила суд позов цій частині задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково та пояснив, що на даний час він офіційно не працевлаштований, має тимчасові заробітки, тому згоден сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку: Відповідно до ст. 257 ч.1 п. 5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки позивач до початку розгляду справи по суті виявила бажання залишити без розгляду вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, тобто позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають діти, до досягнення молодшою дитиною трирічного віку слід залишити без розгляду. Вирішуючи питання про можливість задоволення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття судом встановлено наступне: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не перебувають в зареєстрованому шлюбі, але мають двох дітей. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] являється сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Генічеської міської ради [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми - [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. та [PERSON] , 2020 р.н. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України, ту обставину, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість офіційно працевлаштуватися і мати офіційні доходи, позицію сторін та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у заявленому позивачкою розмірі - 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення статті 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, відповідно до положень статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Outcome: approved