Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з нього на користь позивача, для подальшого утримання і забезпечення навчання сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано у 2009 році. Батьком сина позивача - [PERSON], 1998 року народження, є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження. У вихованні щодо фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини участі не приймає з 2007 року. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу, але не кожен місяць та не завжди у повному обсязі за законодавством України. На теперішній час відповідач щомісячно надає підтримку на ім'я дитини у розмірі 940 гривень. На даний час син позивача вже повнолітній, зареєстрований з позивачем [ADDRESS], та знаходиться на утриманні позивача. Починаючи з 2016 року син навчається на денному відділенні Компютерної Академії ШАГ у м. Дніпрі, та в Класичному приватному університеті. Навчання проводиться за контрактом на денному відділенні, стипендію не отримує, не працює. Академія не має свого гуртожитку, тому дитина також має додаткові розходи, пов'язані зі сплатою за проживання в гуртожитку на базі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури м. Дніпра. Нещодавно, у 2017 році за станом здоров'я на підставі рішення МСЕК позивач отримала 3 групу інвалідності за загальним захворюванням та потребує реабілітації, перебуває на диспансерному нагляді, постійно звертається за медичною допомогою, потребує постійного контролю гормонального стану здоров'я за допомогою регулярних аналізів та проведення МРТ (2 рази на рік). Позивач має на утриманні ще одну дитину від другого шлюбу - [PERSON], 2012 року народження. З урахуванням змін свого здоров'я та матеріального стану позивач не завжди має змогу своєчасно у повному обсязі забезпечити необхідні для життя потреби сина. При зверненні до відповідача за поштовим зв'язком, добровільної згоди на зміну суми матеріальної допомоги не отримала. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утриманні сина в період його навчання, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюбі після розлучення з позивачем не перебував, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги за обставин, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Крім того, надала суду документи (платіжні доручення та виписки з банку з поповнення карткового рахунку, виписки на оплату навчання 2017-2018 р.р., мінімальних витрат на місяць), які підтверджують витрати, пов'язані з утриманням дитини. Відповідач в ході розгляду справи позовні вимоги визнав частково, визнавши можливість сплачувати дитині аліменти після того, як знайде роботу, посилався на те, що він на даний час не працює у в'язку із отриманою травмою, перед тим мав нерегулярний заробіток, стоїть на диспансерному обліку в КНП «ЦПМСДП Покровської міської ради Дніпропетровської області» з діагнозом - гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст., крім того хворіє на хронічний піелонефріт. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про одруження між позивачем та відповідачем 06.06.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №96, було зареєстровано шлюб (а.с.49). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації акті цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №433, [PERSON], [INFO] є сином відповідача [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації акті цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 02.06.2009 року шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №77 (а.с.4). Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації акті цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 02.09.2011 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації акті цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Повнолітній син сторін - [PERSON] зареєстрований разом з матірю - [PERSON] за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою МКП «ЖКС» м. Покров від 06.07.2018 року (а.с.7). [PERSON] є студентом Компютерної академії ШАГ, який навчається на курсі програми «Європейська комп'ютерна освіта» за напрямком «Компютерна графіка та дизайн, термін навчання складає 5 років (з 01.08.2016 року по 07.07.2021 року), навчання здійснюється за кошти фізичної особи, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою зазначеного навчального закладу №45 від 02.07.2018 року (а.с.12). Крім того, відповідно до довідки Класичного приватного Університету від 13.11.2017 року №454 [PERSON], [INFO], в 2017 році вступив до вищевказаного університету і зараз навчається на 2 курсі денного відділення; термін закінчення навчального закладу - 30.06.2020 року (а.с.13). Факт навчання [PERSON] в Компютерної академії ШАГ та Класичному приватному Університеті також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів №021000875 від 24.06.2016 року з додатками до нього від 24.06.2016 року, №275/18 від 20.08.2016 року, №ДН-365 від 08.07.2016 року про надання послуг по абонентському обслуговуванню (а.с.12-23). Відповідно до додатку №2 «Ціни та варіантів оплати» до договору від 24.06.2016 року оплата за надання Академією послуги по навчанню студента виконується наступним чином: варіанті оплати за рік - по 14850,00 гривень за рік (5 років); варіант оплати за семестр - за 5 років по 770,00 гривень за семестр (10 семестрів); варіант оплати частинами - перший рік - початковий авансовий платіж складає 1600 гривень, послідуючі щомісячні платежі (10 платежів) по 1560 гривень, за наступний 2,3,4,5 рік навчання щомісячний платіж складає 1600 гривень, та послідуючі щомісячні платежі в сумі 1560 гривень (а.с.17). Розмір відшкодування витрат надання освітньої послуги згідно договору №275/18 від 20.08.2016 року становить 12 000 гривень і розподіляються по навчальних роках (термін навчального року - 10 місяців) наступним чином: перший рік - 3000 гривень; другий рік - 3000 гривень; третій рік - 3000 гривень; четвертий рік - 3000 гривень (а.с.22-23). Копіями квитанцій підтверджено факт додаткових витрат, пов'язаних зі сплатою за проживання в гуртожитку на базі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури м. Дніпра (а.с.28-30). Відповідно до довідки №356 про заробітну плату та доходах з 01.01.2018 по 30.06.2018 [PERSON], яка працює в АТ «Покровський ГЗК» м. Покров з 02.06.2008 року ведучим інженером з організації праці та заробітної плати загальна сума доходу в період з січня 2018 року по липень 2018 року складає 53011 гривень 52 копійки, середній дохід складає 8 859,65 гривень (а.с.31). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що син сторін - [PERSON], досягнув повноліття, однак не досягнув 23 років, навчається на денному відділенні Компютерної Академії ШАГ у м. Дніпрі, та в Класичному приватному університеті, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов'язки сумлінно, дбати про здоров'я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.199, 200, 201 СК України). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов'язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON], тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідачем не надано до суду доказів наявності на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, стягнень по виконавчим документам. Крім того, судом враховується, що відповідач - працездатного віку, інвалідності не має, проте, перебуває на обліку у лікарів, має невеликі заощадження після продажу автомобіля, має намір працевлаштуватися, на час розгляду справи у суді - тимчасово не працює. Крім того, суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання потребує значних затрат, оскільки є потреба витрачати кошти на харчування, оплату за проживання в гуртожитку, проїзд, канцелярські прилади тощо. Викладені обставини вплинули на матеріальний стан позивачки, яка перебуває у повторному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу - [PERSON], 2012 року народження, наявна 3 групи інвалідності, яку позивач отримала у 2017 році за станом здоров'я на підставі рішення МСЕК за загальним захворюванням, працює, отримує офіційну заробітну плату. При цьому, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що на кожному з батьків лежить обов'язок по утриманню дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вартість навчання дитини у Компютерній Академії ШАГ у м. Дніпрі та в Класичному приватному університеті, підтверджена документами, наявними у матеріалах справи, яка має відшкодовуватись двома батьками у рівних частках. Крім того, суд вважає, що відповідачем має забезпечуватися 50% мінімального прожиткового мінімуму на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Право на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідача присуджується з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial