Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить витребувати майно, яке утримується без законних правових підстав відповідачем у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Наірі», у вигляді земельної ділянки площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] та сягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду завдану неправомірною поведінкою з його вини у сумі 50000 грн., посилаючись на те, що 5 липня 2018 року, позивач у справі, [PERSON] , у порядку спадкування за законом набула право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на землях Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 5 липня 2018 року сер.ННІ №407349 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №129827003 від 5.07.2018 року. Спадкодавцю, [PERSON] , її покійній матері, згадана земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю сер. [NUMBER] , який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області за №323, що підтверджується Державним актом на праві приватної власності на землю сер. [NUMBER] . До набуття права власності на земельну ділянку за допомоги Сертифікованого інженера-землевпорядника [PERSON] вона виготовила Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується Технічною документацією за березень-квітень 2018 року. За життя, а саме, 1 червня 2003 року, спадкодавець [PERSON] , мала намір укласти договір оренди земельної ділянки, площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] з Дочірним підприємством «Агрофірма «Наірі» Приватного малого підприємства «Апер», правонаступником якого є ТОВ «Агрофірма Наірі». Про обставину свідчить проект договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та ДП «Агрофірма «Наірі» ПМП «Апер» від 1 червня 2003 року. [INFO] , [PERSON] померла та земельна ділянка (пай) кадастровий номер [NUMBER] , залишалась у користуванні ДП «Агрофірма «Наірі» ПМП «Апер», після перетворення, ТОВ «Агрофірма Наірі». Але, згаданий договір чинності для сторін не набув, оскільки не був зареєстрований у місцевому відділі Держгеокадастру у Харківській області, що підтверджується довідкою Міськрайонного управління у Лозівському районі та місті Лозова Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за №929-20-0.23.041- 3/124-19 від 10.01.2019 року. Інших договорів сторони не укладали, але земельна ділянка, починаючи з 2003 року, без достатніх правових підстав використовувалась ДП «Агрофірма «Наірі» ПМП «Апер», пізніше, з 20.04.2015 року, після перетворення, ТОВ «Агрофірма Наірі». Про те, що вона виготовила Технічну документацію на землю спадкодавиці [PERSON] , зареєструвала земельну ділянку в державному земельному кадастрі, прийняла межові знаки на зберігання, права та обов`язки на земельну ділянку площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] , 27.07.2018 року, у особах директора ТОВ «Агрофірма Наірі» [PERSON] та кінцевого бенефіціарного власника товариства [PERSON] , письмово попередила незаконного користувача. Одночасно, просила не займати земельну ділянку, оскільки мала намір використовувати її власноруч з метою вирощування сільгоспкультур та отримання прибутку. Про обставину може свідчити рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення керівництву ТОВ «Агрофірма Наірі», яке було доставлено 30.07.2018 року. 5 жовтня 2018 року, звернувшись до фахівців-землевпорядників з приводу винесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передбачено Інструкцією про встановленні (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена Наказом №376 від 18.05.2010 року Державного комітету України із земельних ресурсів, прибувши на поле де розташована ділянка, у присутності інженера-землевпорядника, встановила, що вся її площа 7,5343 га, засіяна озимою пшеницею. Від, кінцевого бенефіціарного власника товариства [PERSON] та директора ТОВ «Агрофірма Наірі» [PERSON] , з телефонних перемовин дізналася, що осінньо-польові роботи з посіву озимої пшениці на її земельній ділянці провело ТОВ «Агрофірма Наірі ». З метою отримання інформації з приводу використання земельної ділянки площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] , направлені запити, але, в порушення закону відповідь від уповноважених осіб на адвокатські запити не надійшла та жодної інформації не було надано у зв`язку з чим у сторони позивача виникли складнощі. Протиправні дії службових осіб ТОВ «Агрофірма Наірі» з приводу незаконного користування земельною ділянкою площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] , які безперервно тривали з 2003 року, спонукали її вдатись до позики грошових коштів на проведення справи в місцевому суді з поновлення строку прийняття спадщини, на проведення реєстрації права власності в Лозівській державній нотаріальній конторі, на проведення комплексу робіт з кадастрової зйомки, складання технічної документації та реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі, на проведення робіт з процедури виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тому, у згаданий час, впродовж 2018 року, вона неспроможна була придбавати для себе та для свого чоловіка, громадянина [PERSON] , який переніс інсульт, ліки, що її вкрай гнітило. Та, будь-які перемовини з службовими особами ТОВ «Агрофірма Наірі », бенефіціарним власником [PERSON] щодо добровільного повернення земельної ділянки у її власність і відновлення її права завершувались, і поки-що завершуються, відмовою у задоволенні. Таке, дискримінаційне ставлення до неї [PERSON] та його підлеглі демонструють не вперше і їй вже доводилось проводити проти товариства справи в Лозівському районному суді, зокрема, щодо повернення з чужого незаконного володіння власної земельної ділянки (паю), кадастровий номер [NUMBER] , №629/5118/15-ц. Крім цього, їй стало відомо, що увесь період часу, починаючи з 2003 року, ТОВ «Агрофірма Наірі» ухилялась від сплати земельного податку до місцевого бюджету, за користування земельною ділянкою 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] , як передбачено ст.206 Земельного кодексу України та ст.269.1.2 Податкового кодексу України. Такі протиправні дії службових осіб та власника ТОВ «Агрофірма Наірі» викликали та викликають у неї тяжкі душевні страждання, сприяють її чисельним хронічним захворюванням, в тому числі серцево-судинної системи. Зокрема, поставлена перед фактом нескінченності випадків протиправної поведінки директора товариства [PERSON] та власника [PERSON] , у липні 2017 року, вона тяжко захворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Лозівська центральна районна лікарня». Про обставину свідчить виписка з історії хвороби за №710 від 13.07.2017 року. Також, про витрати на лікування свідчать фіскальні чеки на придбання ліків. Зокрема, які збереглись, за листопад 2018 року та січень цього року, тому, моральну шкоду, завдану з вини службових осіб та власника ТОВ «Агрофірма Наірі», вона оцінює в сумі 50000 грн. Позивач [PERSON] та її представник-адвокат Шаповал Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити в повному обсязі, з викладених у позові з урахуванням уточнень, підстав. Представник відповідача Черненко О.О. в судове засідання не з`явилася, надала відзив на позов в якому позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що у позовній заяві [PERSON] посилається на використання ТОВ «Агрофірма Наірі» земельної ділянки, що належить позивачці на праві приватної власності площею 7,5343 га з кадастровим № [NUMBER] без достатніх правових підстав. Посилання [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного. Так, сорони не уклали договору оренди землі, не визначили належним чином предмет, строк дії договору, розмір та порядок сплати орендної плати, що не заперечується позивачкою. Так, починаючи з 2003 року до теперішнього часу між [PERSON] та ТОВ «Агрофірмою Наірі» були відсутні будь-які відносини як правового, так і фактичного характеру. Тобто спірна земельна ділянка не знаходиться у власності та користуванні відповідача. Крім цього, TOB «Агрофірма Наірі» не чинить власнику спірної земельної ділянки будь-яких перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Тобто [PERSON] має змогу нормально використовувати земельну ділянку, що належить їй на праві приватної власності. А також стороною позивача у позовній заяві не наведено жодних переконливих доказів незаконного використання ТОВ «Агрофірма Наірі» земельної ділянки площею 7,5343 кадастровим номером [NUMBER] . Таким чином, у [PERSON] відсутні правові підстави вимагати від ТОВ «Агрофірма Наірі» земельну ділянку з чужого незаконного володіння. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 5 липня 2018 року серії ННІ №407349 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №129827003 від 5.07.2018 року, позивачу [PERSON] , на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на землях Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.4,6,7). 13.03.2018 року спадкодавцем вищевказаної земельної ділянки [PERSON] , виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зареєструвала земельну ділянку в державному земельному кадастрі, прийняла межові знаки на зберігання, права та обов`язки на земельну ділянку площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.7-20). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є інженером землеупорядником. 04.10.2018 року на підставі звернення [PERSON] , він приїхав на поле, щоб відновити (встановити) межі земельної ділянки в натурі (на місцевості). Після чого, перевірив у останньої документи на право власності на вказану земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 7,5343 га. Далі після огляду вказаної земельної ділянки було встановлено, що вона оброблена та засіяна зерном. Хто саме та чи укладала позивачка договір оренди, він не з`ясовував, бо це не перечить встановленню меж земельної ділянки. Технічну документацію на вказану земельну ділянку він не готував. На сьогоднішній день на поле не виїздив. Згідно проекту договору оренди земельної ділянки укладеного між [PERSON] та ДП «Агрофірма «Наірі» ПМП «Апер» від 1 червня 2003 року, остання мала намір укласти договір оренди земельної ділянки, площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] з Дочірним підприємством «Агрофірма «Наірі» Приватного малого підприємства «Апер», правонаступником якого є ТОВ «Агрофірма Наірі» (а.с.21-22). Вказаний договір чинності для сторін не набув, оскільки не був зареєстрований у місцевому відділі Держгеокадастру у Харківській області, що підтверджується довідкою Міськрайонного управління у Лозівському районі та місті Лозова Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за №929-20-0.23.041-3/124-19 від 10.01.2019 року (а.с.23). [INFO] , [PERSON] померла та земельна ділянка (пай) кадастровий номер [NUMBER] , залишалась у користуванні ДП «Агрофірма «Наірі» ПМП «Апер», після перетворення, ТОВ «Агрофірма Наірі». Інших договорів сторони не укладали, але земельна ділянка, починаючи з 2003 року, без достатніх правових підстав використовувалась ДП «Агрофірма «Наірі» ПМП «Апер», пізніше, з 20.04.2015 року, після перетворення, ТОВ «Агрофірма Наірі». 27.07.2018 року директор ТОВ «Агрофірма Наірі» [PERSON] та кінцевий бенефіціарний власник товариства [PERSON] , письмово були попереджені щодо незаконного користування земельною ділянкою, про що, позивач на адресу відповідача було направлено відповідний лист з проханням не займати належну їй земельну ділянку, оскільки мала намір використовувати її власноруч з метою вирощування сільгоспкультур та отримання прибутку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення керівництву ТОВ «Агрофірма Наірі», яке було отримано 30.07.2018 року (а.с.25-26). 05.10.2018 року, позивач звернулась до фахівців-землевпорядників з приводу винесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передбачено Інструкцією про встановленні (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена Наказом №376 від 18.05.2010 року Державного комітету України із земельних ресурсів. Прибувши на поле де розташована земельна ділянка, у присутності інженера-землевпорядника, встановила, що вся її площа 7,5343 га, засіяна озимою пшеницею. Згідно листа ГУ ДФС у Харківській області №4080/10/20-40-55-05-15 від 24.01.2019 року, земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 7,5443 га, що розташована на землях Надеждівської сільської ради та належить на праві власності громадянці [PERSON] . Згідно п.269.1.1 ст.269 податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). Відтак, обов`язок сплачувати земельний податок за вищевказану земельну ділянку покладається на громадянку [PERSON] . Відповідно до п.281.3 від сплати податку звільняються на період дії єдиного податку четвертої групи власники земельних ділянок, земельних часток(паїв) за умови передачі земельних ділянок та земельних часток (паїв) в оренду платнику єдиного податку четвертої групи (до 2015 року платнику фіксованого сільськогосподарського податку). Оскільки ДП «Агрофірма Наірі» ПМП «Апер» в 2003-2014 роках обліковується як платник єдиного податку четвертої групи, то громадяни, земельні частки (паї) яких використовуються підприємством на правах оренди, звільнялися від сплати земельного податку. В 2012-2014 роках площа земельної ділянки - 7,5443га, що розташована на землях Надеждівської сільської ради та належить громадянці [PERSON] була включена підприємством до Податкової декларації з фіксованого сільськогосподарського податку, в 2015-2018 роках - до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи. В 2003-2011 роках форма Податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку не передбачала надання відомостей по кожній земельній ділянці окремо. До розрахунку включалася загальна площа земель, що використовувалася ДП«Агрофірмою НАІРІ» ПМП «Апер» підприємством та відповідала довідкам з державного земельного кадастру, які на підприємству Управлінням Деркомзему у Лозівському районі Харківської області станом на 01 січня звітного року (а.с.50,74). Відповідно до листа ГУ ДФС у Харківській області №5855/П/20-40-55-06-013 від 03.05.2019 року, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ТОВ «Агрофірма Наірі», код ЄДРПОГ 31947092 в 2016 році та в 2018 році виплата [PERSON] доходу відсутня, в 2017 році було нараховано та виплачено [PERSON] дохід від надання в оренду майна в розмірі 8300 грн., нарахований та перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб становить 1494 грн. (а.с.81). Як вбачається з повідомлення Лозівської РДА Харківської області №01-56/1890 від 08.07.2019 року, за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх (обтяжень) земельна ділянка площею 7,5343 га, кадастровий номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . Право оренди на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх (обтяжень) не зареєстроване. Відповідно до інформації Надеждівської сільської ради земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 7,5343 га, знаходиться на контурі №29. При обстежені зазначеного контуру працівниками Надеждівської сільської ради виявлено, що даний контур на теперішній час повністю використовується для сільськогосподарських потреб та знаходиться в обробітку ТОВ ДП Агрофірма «Наірі» і одноосібників. Також при обстежені було виявлено, що межі земельної ділянки к.н. [NUMBER] площею 7.5343 га не закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Орієнтовно на даній земельній ділянці в період 2019 року вирощувались ранні зернові культури, які на час обстеження були зібрані (а.с.103). Згідно ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ТОВ «Агрофірма Наірі» без відповідної правової підстави заволоділа та незаконно обробляє земельну ділянку [PERSON] , оскільки відповідачем до суду не надано жодних доказів, які б спростовували факти, викладені в позовній заяві, тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача ТОВ «Агрофірма Наірі» моральної шкоди в розмірі 50000 грн., то суд виходить із наступного. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди є похідними від позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, а в ході розгляду справи, було доведено вину відповідача ТОВ «Агрофірма Наірі» щодо порушення прав позивача, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачем наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.3 ст.12 ЦПК України було роз`яснено права та обов`язки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, позивач та відповідач попереджалися про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В даному випадку судовий збір на день ухвалення рішення становить 768,40 гривень. За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день ухвалення рішення становить 768,40 гривень. Отже, при подачі позовної заяви до суду позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1536,80 гривень. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.02.2019 року позивачу було відстрочено сплату судового збору при подачі позову до суду до ухвалення рішення по справі. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з позивача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 696,56 грн., а з відповідача ТОВ «Агрофірма Наірі» у розмірі 845,24 грн.

Outcome: partial