Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Перечин№ського району про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будовами. Свої вимоги мотивує тим, що 15 січня 2015 року померла її мати [PERSON]. Мати залишила заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Вона прийняла спадщину за матірю, оскільки вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною ділянкою. Для оформлення спадщини за матірю та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на будинок № 102 по вул. І.Франка в с. Т.Бистра Перечинського району та право власності на нього не було зареєстроване. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2015 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 177976, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області 16 січня 2015 року. Також встановлено, що [PERSON] залишила заповіт, яким належний їй жилий будинок, що знаходиться в с. Т.Бистра, вул. І.Франка, № 102 та все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, заповіла своїй доньці [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченою секретарем виконкому [PERSON] сільської ради 29 березня 2000 року, зареєстрованою за № 33. Крім цього встановлено, що згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40299411, 05 травня 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 244/01-16 від 15 жовтня 2015 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок № 102 по вул. І.Франка в с. Т.Бистра Перечинського району Закарпатської області. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідок [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 747, 790 від 15 жовтня та 05 листопада 2015 року, згідно даних погосподарської книги за 2011-2015 роки, особового рахунку № 0389-1, головою домогосподарства № 102 по вул. І.Франка в с. Т.Бистра Перечинського району була [PERSON], яка померла 15 січня 2015 року, де на час її смерті зареєстрованих осіб не було, а позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та може прийняти за нею спадщину на вказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивачка протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved