Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем в період з 01 грудня 2012 року по 12 лютого 2014 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання народила сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. 12 лютого 2014 року відповідач припинив спільне проживання з позивачем. Дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, оскільки перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач допомоги в утриманні дитини не надає, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище. Під час визначення розміру аліментів просить взяти до уваги матеріальне становище відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Вказала, що відповідач після народження дитини не в повній мірі виконував свій обов`язок по матеріальному забезпеченню дитини. Забрав грошові кошти, передані позивачу, як допомога по народженню. Після народження дитини придбавав підгузники для дитини, декілька разів привозив речі, їжу дитині. 08 листопада 2016 року привозив дитині яблука, ківі, булки. Відповідач є інвалідом 2 групи з дитинства та отримує пенсію по інвалідності, не працює. Має у власності 1/2 частину житлового будинку. Вказала, що стан здоров`я дитини задовільний. Визнала в частині факт придбання відповідачем продуктів харчування, господарських товарів за період листопад 2016 січень 2017 року. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності. Повідомив, що з метою утримання дитини придбавав дитині ліки під час її хвороби, купляв продукти харчування, одяг дитині, придбавав за проханням позивача господарчі товари для дитячого садка. Розмір його доходу складає з 2017 року 1297 грн., протягом листопада грудня 2016 року отримував по 1180,00 грн. Пропонував позивачу вирішити питання щодо сплати аліментів мирним шляхом. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, позивач наполягав, а відповідачем не спростовано, що станом на день розгляду справи неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Доказів наявності негативного стану здоров`я дитини суд не надано. Сторонами визнано, що дитина хронічних захворювань не має. Платник аліментів, хоча і має третю групу інвалідності з 01 лютого 2017 року внаслідок загального захворювання ОРА, однак отримує дохід у вигляді пенсії. Хоча і має протипоказання щодо умов та характеру праці, однак за висновком МСЕК може працювати радіомеханіком, інструктором побутових послуг, оформлювачем, палітурником, приймальником замовлень. Доказів наявності у платника аліментів інших осіб на утриманні матеріали справи не містять, як не надано суду і доказів наявності у відповідача нерухомого майна, інших обставин, які-б мали істотне значення для визначення розміру аліментів, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась з позовом 08 листопада 2016 року. Водночас, відповідачем надано до суду квитанції на придбання продуктів харчування, ліків, господарчих товарів протягом листопада-грудня 2016 року, січня - 02 лютого 2017 року, меншу частину з яких, як визнано позивачем передано їй на утримання дитини. Водночас, враховуючи суму доходу відповідача, визнану сторонами, визначений судом розмір аліментів, суд приходить до висновку, що відповідачем в добровільному порядку надавалася допомога на утримання дитини протягом листопада-грудня 2016 року, січня 02 лютого 2017 року, а тому датою, з якої необхідно призначити аліменти є дата ухвалення судового рішення, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп.

Outcome: partial