Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 року з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки і ведення спільного господарства між нею та відповідачем припинено. Позивач вважає, що сімейне життя не склалося з вини чоловіка, так як він постійно нехтував сімейними цінностями : проявляв подружню невірність, не приділяв належної уваги не їй, ні дітям. На теперішній час між ними склалися несприятливі взаємовідносини на підставі недовіри та втрати почуттів один до одного. За таких обставин вважає, що їх сімя розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливе, так як суперечить її інтересам. У звязку з цим, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Витрати, повязані з розглядом справи покласти на відповідача. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «Валах». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження, згідно якого 20.10.2001 року одружилися [PERSON] та [PERSON]. Після одруження позивачу присвоєно прізвище : «Валах»; з свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 173950, [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 049172, вбачається, що їх батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серії АМ 796634; копією паспорта [PERSON], серії АЕ № 981884. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved