Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач по справі сплачував аліменти на утримання їхніх двох дітей в твердій грошовій сумі 350 грн. за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 14.12.2005 року по справі №2-9948. Але відповідач після досягнення старшою дитиною повноліття визначив собі розмір аліментів в сумі 175 грн. на місяць, внаслідок чого виникла заборгованість по аліментах на суму 2975 грн. На даний час існує спір про розмір заборгованості аліментів, оскільки відповідач не визнає, взагалі, заборгованості з аліментів, що продовжують стягуватися на меншу дитину, а тому позивач просить суд визначити розмір такої заборгованості станом на 01.09.2017 року в сумі 2975 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач позов не визнав, надав заперечення на позов. Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають двох дітей [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с.9,10). Судом встановлено, що за рішенням суду від 14.12.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання обох дітей в твердій грошовій сумі 350 грн., щомісяця, з 23.11.2005 року і до повноліття дітей. Дане рішення суду перебуває на виконанні у Хмільницькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Судом встановлено, що з 2015 року відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 175 грн., що підтверджено довідками про отримання аліментів (а.с.12,14,15,17). Позивач зазначає, що відповідач безпідставно зменшив розмір аліментів на утримання сина, оскільки в рішенні суду і у виконавчому листі №2-9948, виданому на підставі рішення суду про стягнення аліментів не йде мова про зменшення розміру (частки) аліментів після досягнення старшою дитиною повноліття. Аліменти стягнуті на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Державний виконавець вимагає роз'яснень рішення суду та надає позивачу, лише, довідку про фактично отримані кошти в рахунок аліментів, відмовляючи надати довідку про заборгованість з аліментів, а отже існує спір та необхідне обчислення розміру заборгованості. Відповідач, заперечуючи позов, вказав, що розмір аліментів було визначено в 350 грн. на обох дітей, тобто по 175 грн. на кожного, і після досягнення повноліття старшою донькою, розмір аліментів автоматично має зменшитися до 175 грн. Іноді відповідач сплачує аліменти 350 грн., що означає виплату за 2 місяці. При цьому відповідач послався на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 12.01.2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Зокрема, в описовій частині даного рішення зазначено, що [PERSON] сплачував аліменти на утримання дітей по 175 грн., щомісяця на кожну дитину. Суд звертає увагу, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 12.01.2017р. у справі № 357\\10778\\16-ц не є роз'ясненням судового рішення у справі №2-9948\\ 2005р. від 14.12.2005року, а також, не є додатковим рішенням і не може змінювати чи доповнювати рішення суду, яке набрало законної сили та перебуває на виконанні. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно норм цієї статті порядок стягнення аліментів визначається законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;5) закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліметами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Згідно ч.1,ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом по даній справі встановлено, що Білоцерківський міськрайонний суд визначив сторонам розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 350 грн. Рішення суду не містить поділу даної суми по 175 грн. на кожну дитину. Відповідач безпідставно посилається на положення ч.3 ст. 183 СК України, де зазначено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Зазначена норма Закону регулює відносини виконання батьками обов'язку утримувати дитину у формі стягнення аліментів у частці від доходу матері, батька дитини. А в даному випадку, аліменти стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі і стаття 184 СК України не передбачає вирахування рівної частки з розміру аліментів, після досягнення повноліття найстаршою дитиною, визначених судом у твердій грошовій сумі. Встановленим є те, що відповідач, як платник аліментів, не звертався до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів. Відповідач визнав, що з липня 2015 року він виплачує в рахунок аліментів за виконавчим листом № 2-9948 на утримання сина [PERSON] по 175 грн. щомісяця. Даний розмір аліментів відповідач визначив сам собі після досягнення старшою дитиною повноліття, поділивши розмір аліментів 350 грн. на двох дітей, тобто сплачує кошти за вирахуванням частки 175 грн., що припадала на доньку [PERSON] 1997р.н. Згідно наданих відділом ДВС Хмільницького МРУЮ довідок про отримання аліментів за виконавчим листом № 2-9948 від 14.12.2005р., вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 01.09.2017 року не сплатив позивачу в рахунок аліментів 2975 грн. (а.с.12,14,15). Враховуючи наведене, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач безпідставно зменшив розмір стягуваних аліментів, безпідставно посилається на положення ст.183 СК України при тому, що аліменти визначені відповідно до ст. 184 СК України, а тому судом визначається заборгованість по аліментним виплатам за виконавчим листом №2-9948 від 14.12.2005 року в сумі 2975 грн., станом на 01.09.2017 року. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судові витрати по справі в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved