Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 11 грудня 1999 року між нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2010 року. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2010 року з відповідача стягнені аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На даний час донька досягла повноліття, однак навчається у Технологічному коледжі Дніпровського державного технічного університету на другому курсі денного відділення за спеціальністю «226-Фармація». Термін навчання - з 01 вересня 2016 року до 31 січня 2020 року. Позивач зазначила, що самостійно не може повністю забезпечити навчання і утримання доньки, відповідач є працездатним, працює, має постійний заробіток, у зв'язку з чим має можливість сплачувати аліменти. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у звязку з їх недоведеністю і просив у їх задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи і вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2010 року сторони перебували у шлюбі з 11 грудня 1999 року і шлюб між ними розірваний. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою сторін у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. З 22 травня 2018 року [PERSON] є повнолітньою. Згідно довідки Дніпровського державного технічного коледжу від 04 травня 2018 року [PERSON] навчається у Технологічному коледжі Дніпровського державного технічного університету на другому курсі денного відділення за спеціальністю «226-Фармація». Термін навчання - з 01 вересня 2016 року до 31 січня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З приводу свого стану здоров'я відповідач не скаржився і жодних доказів несення ним додаткових витрат на його покращення суду не надавав, є працездатним. Позивач є працездатною, оскільки іншого суду доведено не було. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Враховуючи вищенаведені обставини, зважаючи на те, що сторони мають лише двоє дітей, на сина з відповідача на даний час стягуються аліменти до досягнення ним повноліття, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним і з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення донькою навчання. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняється, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial