overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 23.07.2010 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 406. Від шлюбу мають малолітню доньку Руслану, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з листопада 2011 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 16). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву щодо позову не надав. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином (а.с. 13, 15). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.07.2010 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 406 (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Руслану, [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2011 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання доньки та її виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 23.11.2007 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1269. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2018 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення і справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 22). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.11.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1269 (а.с. 21). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2018 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 24.02.2007 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 106. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з грудня 2012 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та його виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 17). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 106 (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Подружні стосунки між сторонами припинені з грудня 2012, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання сина та його виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 24.04.2010 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №174. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Подружні стосунки між ними припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та їх виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення і справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 22). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.2010 року у Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №174 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2017 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітня дитина сторін [PERSON], [INFO], після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилася проживати з матірю, [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 24.04.2014 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №224. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ними припинені з грудня 2018 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Після припинення сімейних відносин їх донька залишилася проживати з нею. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати та судові витрати у справі покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення і справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №224 (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з грудня 2018 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилася проживати з матір`ю [PERSON] За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 24.09.2011 року. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №132. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ними припинені з червня 2020 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Після припинення сімейних відносин їх неповнолітній син залишився проживати з нею. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення і справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 17). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.09.2011 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №132 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2020 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишився проживати з матір`ю [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 24.10.1998 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 856. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2017 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 32). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення і справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 34). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.10.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 856 (а.с. 33). Від шлюбу сторони неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2017 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO], після припинення шлюбних відносин між подружжям залишився проживати з матір'ю, [PERSON] За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 25.02.2006 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №10. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ними припинені з листопада 2019 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Після припинення сімейних відносин їх неповнолітній син залишився проживати з нею. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Справу просила розглянути за її та позивача відсутності (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення і справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 22). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.02.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №10 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2019 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишився проживати з матір`ю [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved