Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 24 липня 2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є, зокрема, житловий будинок, розташований по вулиці Святомихайлівська, 80 села Карапиші Миронівського району Київської області. Вона, будучи спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину прийняла. Оформити спадкові права на житловий будинок не має змоги, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24 липня 2012 року померла [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 258052, виданим 26 липня 2012 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, посвідченим посадовою особою [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області 09 січня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1.\~ Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 31649172 від 12 вересня 2012 року, який приєднано до матеріалів спадкової справи, даний заповіт є чинним. 12 вересня 2012 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.\~ Спадковим майном є житловий будинок під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 17 січня 2018 року № 40/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] Той факт, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано за померлою [PERSON], підтверджується довідкою директора КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 112 від 15 січня 2018 року. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з таких підстав. Будинок має виготовлений 05 січня 2018 року КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, та зареєстрований в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: сарай-літня кухня, убиральня, поргріб, колодязь, огорожа. Будинок має загальну площу 67,00 кв.м, жилу площу 20,00 кв.м, допоміжну площу 35,20 кв.м, площу літніх приміщень 11,80 кв.м. Встановлено, що будинок під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області був побудований у 1964 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 1500 від 26 грудня 2017 року. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Відповідно до записів погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області з 1983 року до дня смерті 24 липня 2012 року головою домогосподарства під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області, була [PERSON]. Вказані обставини підтверджені даними довідки виконкому [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 106 від 24 січня 2018 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області саме їй. Даним будинком померла [PERSON] володіла та користувалася на праві власності. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 122186002 від 26 квітня 2018 року Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Будучи спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю документа, що підтверджує її право власності на житловий будинок. Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт належності спадкодавцю [PERSON] до дня смерті майна у виді житлового будинку під номером 80 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1261, 1267, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved