Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Полтавської територіальної громада в особі Полтавської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилась квартира [ADDRESS] . 19.01.2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але постановою приватного нотаріуса від 27.01.2021 року №3/02-311 їй було відмовлено в оформленні спадщини за законом внаслідок пропуску терміну на її оформлення, оскільки шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 14.01.2021 року, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась лише 27.01.2021 року. Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона не звернулась до нотаріальної контори з тієї причини, що на території України був запроваджений карантин. Ця обставина створювала для неї істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також, зазначила, що потім вона перебувала на амбулаторному лікуванні на COVID-19 у період з 28.12.2020 по 18.01.2021 року, після цього до 27.01.2021 вона звернулася для отримання довідки про місце проживання померлої матері для пред`явлення до нотаріальної контори. Окрім того, вказувала на те, що зазначені події відбувалися в період введеного в Україні карантину пов`язаного з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Вважає, що строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин. Просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці. Ухвалою суду від 18.02.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 29.03.2021 року від відповідача надійшов відзив, у якому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на відсутність об`єктивних та непереборних перешкод у [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач вважає, що позивач перебувала на амбулаторному лікуванні з 28.12.2020 року по 18.01.2021 року, тобто нетривалий час, що не перешкоджало їй вчинити дії щодо прийняття спадщини, у томі числі шляхом надсилання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Ухвалою суду від 08.04.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, заяв та клопотань до суду не надходило. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON] (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] (а.с.16). У відповідності до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~ч.1 ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У силу ст. ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Як було встановлено судом, постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Мізік Валерії Володимирівни від 27.01.2021 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із тим, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутності факту прийняття нею спадщини, а вчинення такої нотаріальної дії без визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, суперечить чинному законодавству України (а.с.21). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України\~ спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Відповідно до\~ч.\~3\~ст. 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.\~3\~ст. 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] строком на 3 (три) місяці. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що на території України у 2020 році по січень 2021 року був запроваджений карантин. Все її життя було підпорядковане цьому. Оскільки вона має трьох онуків, а навчальні заклади та заклади дошкільної освіти не працювали, вона здійснювала догляд за онуками. Після повернення 16.12.2020 року до Полтави, вона захворіла. Спочатку перебувала на самоізоляції, а потім хвороба мала ускладнення. Як вбачається з матеріалів справи, з 28.12.2020 по 18.01.2021 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря терапевта, що підтверджується довідкою ТОВ «Центр медико-санітарної допомоги (а.с. 33) та відповіддю на запит адвоката, до якого долучено результати на швидкий тест на виявлення антигенів коронавірусу та копії амбулаторної картки. Позивачу було встановлено діагноз ОРХ COVID-19, двобічна пневмонія. Позивач зазначає, що вказані обставини створювали для неї істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до якого вона звернулась 19.01.2021 року. Потім вона повторно звернулася до нотаріуса, попередньо 27.01.2021 року отримавши довідку з місця проживання померлої матері. Отже, позивач пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини на 5 днів: з 15.01.2021 року по 19.01.2021 року, з них два дні є вихідними. Позивач вважає, що причини пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню. У постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, на переконання суду, наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки запровадження карантину, факт захворювання позивача на COVID-19 з ускладненнями призвели до неможливості подати нею заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. При оцінці встановлених обставин, суд виходить з загальних засад цивільного судочинства, верховенства права, бере до уваги, крім встановлених обставин причин пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, також те, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері, незначний строк пропуску на подачу вказаної заяви. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved