Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (далі СТОВ «Прогрес»), третя особа Комунальне підприємство «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради» про визнання недійсним договору оренди землі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 20 серпня 2004 року Гребінківським районним відділом земельних ресурсів їй на праві приватної власності належить дві земельні ділянки площею 5,73га, кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER]. Зазначає, що відповідно до Договору оренди від 20 січня 2012 року, вищевказані земельні ділянки вона передала в оренду СТОВ «Прогрес» строком на 5 років. Вказані договори були зареєстровані у відділі Держкомзему у Гребінківському районі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 18 квітня 2012 року за № 532080004000605 та № 532080004000606. Договори було укладено відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМУ від 03.03.2004 року за № 220, нормативні грошові оцінки земельних ділянок становлять 104125,60 грн. та 22678,20грн. Відповідно до п.8 договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років, після закінчення строку договору СТОВ «Прогрес» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Вказує, що договір оренди було зареєстровано 18.04.2012 року, тобто строк його дії припинився 19.04.2017 року. Отже правом на поновлення строку договору оренди СТОВ «Прогрес» не скористався, у визначений строк не повідомив про намір продовжити дію договору. Зазначає, що 10.08.2016 року, вона особисто повідомляла директора СТОВ «Прогрес» [PERSON], шляхом надсилання заяви рекомендованим листом, про небажання продовжувати договори оренди належних їй земельних ділянок. 28.03.2017 року вона отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, та дізналася що 09.09.2016 року всупереч її волі, як власника земельної ділянки, було проведено державну реєстрацію речового права та внесено державним реєстратором Комунального підприємства «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради» записи до державного реєстру речових прав за № 16299339 та № 16302982, щодо реєстрації Додаткових угод до договорів оренди землі від 15.10.2015 року, наданих СТОВ «Прогрес». Зазначила, що при особистому зверненні її дочки, відповідно до наданої нею довіреності, до керівництва СТОВ «Прогрес» з метою отримання оригіналів Додаткових угод до Договору оренди землі від 15.10.2015 року, їй було відмовлено. Просить визнати недійсним договір оренди землі та витребувати земельні ділянки з чужого незаконного володіння. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 20 серпня 2004 року Гребінківським районним відділом земельних ресурсів, [PERSON] на праві приватної власності належить дві земельні ділянки загальною площею 5,73га, кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.05). Відповідно до Договору оренди від 20 січня 2012 року, вищевказані земельні ділянки [PERSON] передала в оренду СТОВ «Прогрес» строком на 5 років. Вказані договори були зареєстровані у відділі Держкомзему у Гребінківському районі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 18 квітня 2012 року за № 532080004000605 та № 532080004000606 (а.с. 08-11). Вищевказані Договори було укладено відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМУ від 03.03.2004 року за № 220, нормативні грошові оцінки земельних ділянок становлять 104125,60 грн. та 22678,20грн (а.с. 08-11). Відповідно до п.8 договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років, після закінчення строку договору СТОВ «Прогрес» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Оскільки Договір оренди було зареєстровано 18.04.2012 року, строк його дії припинився 19.04.2017 року (а.с.8,10). Із письмової заяви [PERSON] вбачається, що вона зверталася до директора СТОВ «Прогрес» [PERSON], та повідомляла про те, що має намір самостійно вирощувати товарну сільськогосподарську продукцію, тому після закінчення стоку дії договорів оренди просить повернути їй земельні ділянки (а.с.12). Факт отримання СТОВ «Прогрес» вищевказаної заяви підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, із зазначенням дати вручення 15.08.2016 року (а.с. 13). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, було проведено державну реєстрацію речового права та внесено державним реєстратором Комунального підприємства «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради» записи до державного реєстру речових прав за № 16299339 та № 16302982, щодо реєстрації Додаткових угод до договорів оренди землі від 15.10.2015 року, наданих СТОВ «Прогрес» (а.с. 14-22). 27 листопада 2017 року [PERSON] надала письмову заяву про призначення почеркознавчої експертизи, яка ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2017 року була задоволена, та призначена почеркознавча експертиза, виконання якої доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України (а.с. 53,74). Із висновку експерта № 969 від 24 травня 2018 року, вбачається, що підписи у додаткових угодах від 15.10.2015 року до договору оренди землі виконанні не орендодавцем [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] у її паспорті на «око» з попереднім тренуванням. У даних підписах виявлені діагностичні ознаки, ступінь прояву яких, характер та локалізація свідчить про дію на процес письма штучних збиваючих факторів-наслідування підпису [PERSON] на «око» з попереднім тренуванням (а.с. 130-140). Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд, право вчиняти будь-які дії щодо свого майна має лише його власник. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 228 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном фізичної особи і такий правочин є нікчемним. За правовою позицією, висловленою судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 6-99цс13, договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації, а отже - оспорюваним й витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння можливо за умови визнання цього договору оренди землі недійсним відповідно до вимог, встановлених ст. 210, ст. 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності в Україні є непорушним, а за ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, і такого обов'язку власника у даній справі не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Зважаючи на те, що Додатковий договір/угода оренди землі від 15.102015 року пройшов державну реєстрацію, а отже, за правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-99цс13, є укладеним, він є оспорюваним і витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння можливо за умови визнання цього договору недійсним. Судом на підставі висновку судово-почеркознавчої експертизи № 969 від 24.05.2018 року встановлено, що підписи у Додаткових угодах від 15.10.2015 року до договору оренди землі виконані не орендодавцем [PERSON], а отже, відсутнє волевиявлення власника, що є підставою для визнання договору недійсним та повернення позивачу безпідставно отриманої відповідачем у користування його земельної ділянки. Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved