Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з: - цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]; - права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСЦ «Росія» с. Велика Рача, Великорацької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 13 050,00 грн., що належало померлій матері позивачки, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], що також підтверджує витяг з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000721131 від 23.06.2009 року) [PERSON], народилась [INFO] в с. Велика Рача, Радомишльського району, Житомирської області, де і на даний час зареєстрована та проживає. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.1974 року, що видане повторно, її батьками є: батько, [PERSON], українець, та мати, [PERSON], українка. [INFO] померла мати позивачки, [PERSON], у віці [INFO] в с. Велика Рача, Радомишльського району, Житомирської області - даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Великорацькою сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області від 16.09.1996 року. Спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час), - прийняла дочка покійної - [PERSON], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: доглядом за будинком, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі, отримувала кошти за землю, тощо - даний факт також підтверджує довідка № 81/02-21 від 21.02.2017 року з виконавчого комітету Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка додається. Інших спадкоємців крім позивачки немає, так як чоловік спадкодавиці, [PERSON], помер ще раніше, а саме: [INFO], у віці [INFO] в с. Велика Рача, Радомишльського району, Житомирської області, дані факти підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.1994 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.03.1994 року. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина яка з поміж всього іншого складається з: - земельного паю члена ПКСЦ «Росія» с. Велика Рача, Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 13050,00 гривень, що належав померлій матері позивачки згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я «[PERSON]» на підставі рішення Радомишльської РДА № 78 від 14.03.2000 року; - цілого житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] - власником якого була вона згідно Свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що було видано 01.09.1989 року виконавчим комітетом Великорацької сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Великорацької сільради народних депутатів № 54 від 08.08.1989 року. У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК. Однак, звернувшись до нотаріуса, позивачці було повідомлено, що набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на дане спадкове майно вона не має можливості через те, в сертифікаті на право на земельну частку пай відсутня дата його видачі, а що стосується житлового будинку, то оригінала вищезазначеного Свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами від 01.09.1989 року - немає, а взяти дублікат в БТІ позивачка не може, так як він видається тільки власнику даного майна лише за життя, відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», дані обставини є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме, видачі свідоцтв про право на спадщину. Проте у відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса. Вартість земельної частки (паю) становить - 9 204,00 гривень. Загальна інвентаризаційна вартість цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить - 63 685, гривень, що також підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 20.08.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved