Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона знаходиться в цивільному шлюбі з відповідачем по справі з 2014 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитину, крім соціальних виплат, інших доходів не має. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її утримання аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього просила в разі неявки відповідача по справі ухвалити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, наданої у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони з 2014 року знаходяться фактично шлюбних відносинах. Від даного шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 02 липня 2015 року. Згідно даного свідоцтва вбачається, що відповідач по справі є батьком дитини, оскільки в свідоцтві про її народження він записаний батьком. В теперішній час сторони проживають окремо, донька проживає з позивачем по справі. Позивач по справі на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів, крім соціальної допомоги на утримання дитини не має. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Частина 2 ст. 84 СК України передбачає право дружини на утримання, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Принципове положення законодавця, що викладене в ч. 4 ст. 84 СК України полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, тому чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті. Однак, для виникнення вищезазначеного аліментного зобов'язання ч. 4 ст. 84 СК України передбачає наявність такої обов'язкової умови, як спроможність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу дружині. Отже, враховуючи, що відповідач має утримувати дружину, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини у твердій грошовій сумі. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що доцільним буде стягнення з відповідача коштів на утримання позивача у розмірі 800 гривень щомісяця. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дружини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved