Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення заборгованості по аліментам, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам у розмірі 27 456,90 грн. Позивач надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що з розміром заборгованості по аліментам, визначеного державним виконавцем він згоден, зважаючи на свої матеріальні можливості намагається погасити суму заборгованості, тому ніякого спору з приводу розміру заборгованості не існує. Представник третьої особи Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника відділу. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2012 року №1505/5745/2012, був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всих видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 27.06.2012 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 25.04.2018 року, наданого ст. державним виконавцем (а.с. 7) заборгованість відповідача по аліментам відповідно до вимог вказаного вище виконавчого листа за період з 01.09.2017 року по 30.04.2018 року складає 27 465,90 грн. З матеріалів справи вбачається, що виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів проводиться у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, а тому просить стягнути з нього суму заборгованості по сплаті аліментів. Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та положенням закону. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв'язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України). Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов'язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів, в даному випадку це права [PERSON], є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed