Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом\~\~про скасування наказу № 50 від 29.06.2016 року про поновлення його на роботі на посаді виконавчого директора ПрАТ «Галіція Дистилері» та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на вимогу № 335 від 22.06.16 р. ним було надано письмові пояснення про причини своєї відсутності 21.06.16 на робочому місці протягом тривалого часу, згідно яких він прибув 21.06.16 на роботу 08.00 годині та перебував на роботі до 9.30 години, після чого виїхав у м. Тернопіль для зустрічі зі слідчим ПМ ГУ ДФС в Тернопільській області для надання пояснень щодо діяльності ПрАТ «Галіція Дистилері». Після вказаної зустрічі він виїхав у м. Бучач, де в період з 15.00 години до 17.15 години перебував у Бучацькій міській раді з питань своєї діяльності як депутата місцевої ради з метою узгодження порядку денного засідання земельної та будівельної комісії, членом якої є, яке мало відбутись 22.06.2016 р. Однак, вказані пояснення не були прийняті до уваги відповідачем. Вважає даний наказ незаконним, винесеними з порушенням вимог закону, оскільки факт прогулу без поважних причин відсутній повністю, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, які просив задоволити. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Вважає, що поновлення позивача на роботі проведено незаконно з порушенням вимог закону, звільнення позивача проведено незаконно, бо він не допустив прогулів. Представник відповідача [PERSON] позову не визнав з підстав викладених у письмовому запереченні.\~\~ Заслухавши сторін, свідка, дослідивши письмові докази по справі, давши їм всесторонню правову оцінку, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи із слідуючого: Як вбачається з трудової книжки наказом № 10 від 11 квітня 2006 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ЗАТ «Галспирт» на посаду генерального директора. 26 липня 2010 року його було призначено на посаду виконавчого директора (наказ № 83 від 26.07.2010 р.). Наказом від 11 травня 2011 року № 58 ЗАТ «Галспирт» з 11.05.2011 року перейменовано в ПАТ Галіція Дистилері». Відповідно до наказу № 50 від 29 червня 2016 року [PERSON] звільнено з посади згідно з п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин, який мав місце 21 червня 2016 року. [PERSON] був відсутній на робочому місці протягом робочого дня 6 год. 45 хв. Згідно п. 4 ст.40 КЗпП України прогулом вважається відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Згідно ст.66 КЗпП України обідня перерва не включається в робочий час. На вимогу генеральному директору 23.06.2016 року [PERSON] надано письмове пояснення про причини відсутності його на роботі 21.06.2016 року. З наказом про звільнення [PERSON] ознайомлений 29.06.2016 року. Показами свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] 21.06.2016 року перебував до двох годин у Бучацькій міській раді з питань своєї діяльності як депутата місцевої ради з метою узгодження порядку денного засідання земельної та будівельної комісії. Згідно з пояснень позивача він прибув 21.06.16 на роботу 08.00 годині та перебував на роботі до 9.30 години, після чого виїхав у м. Тернопіль для зустрічі зі слідчим ПМ ГУ ДФС в Тернопільській області для надання пояснень щодо діяльності ПрАТ «Галіція Дистилері». Після вказаної зустрічі позивач виїхав у м. Бучач, де в період з 15.00 години до 17.15 години перебував у Бучацькій міській раді з питань своєї діяльності як депутата місцевої ради з метою узгодження порядку денного засідання земельної та будівельної комісії, членом якої є позивач, яке мало відбутись 22.06.2016 року. Повноваження позивача як депутата Бучацької міської ради підтверджуються посвідченням. У відповідності до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на час сесій, засідань постійних комісій рад, а також для здійснення депутатських повноважень в інших, передбачених законом випадках, депутат звільняється від виконання виробничих або службових обов'язків з відшкодуванням йому середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов'язаних з депутатською діяльністю, за рахунок відповідного місцевого бюджету. Згідно з ч. 4 ст. 49 вказаного Закону депутат зобов'язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано. В свою чергу, слід відзначити, що позивач обіймав посаду виконавчого директора і для нього не було встановлено графіку робочого часу, оскільки виконання обов'язків виконавчого директора передбачає ненормований робочий день. Таким чином, позивач довів у судовому засіданні, що він був відсутній на робочому місці 21.06.2016 року протягом більше ніж 3 годин але з поважних причин. Тому суд прийшов до висновку, що даний наказ не відповідає вимогам чинного законодавства, винесений без достатніх підстав і підлягає скасуванню. Суд знаходить доведеним, що право, за захистом якого [PERSON] звернувся до суду, було порушено, що звільнення\~\~позивача проведено з порушенням вимог чинного трудового законодавства. А отже він має право на поновлення його на займаній посаді. До задоволення також підлягають позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу\~\~за період із дня звільнення по день розгляду справи тобто з 30.06.2016 року по 22.09.2016 року. Відповідно до Порядку розрахунку середньої заробітної плати (затв. Постановою КМ України №100 від 08.02.1995 року) середня заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за попередні два місяці роботи. Якщо протягом двох останніх календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за попередні два місяці роботи. Якщо за ці два місяці працівник не відпрацював жодного робочого дня то середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу п.4 даного Порядку… П.4 Порядку …№100 передбачає, що в тих випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, коли працівник не мав заробітку не з своєї вини, розрахунки проводяться виходячи із встановлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Згідно з ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved