Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Дельта Банк» , ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. , в якому просить: визнати недійсним договір №2082/К купівлі-продажу прав вимоги від 07.11.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором №11301121000 від 19.02.2008 р., укладеним між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк»;скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Ковальчука Сергія Павловича про державну реєстрацію іпотеки за іпотеко держателем-Товариством з обмеженою відповідальність «УКРДЕБП ПЛЮС» номер запису про іпотеку 5860136 (спеціальний розділ) від 19.02.2008 17:14:32 на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. № 518, виданий 19.02.2008, видавник: ПН ХМНО Дорогій В.А. щодо об`єкту нерухомого майна: квартира, загальною площею 69,7 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ;скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Ковальчука Сергія Павловича про державну реєстрацію обтяження, номер запису про обтяження: 5860142 від 19.02.2008 17:10:23 на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. № 518, виданий 19.02.2008, видавник: ПН ХМНО Дорогій В.А. та договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 2949,2950, виданий 08.12.2011, видавник: приватний нотаріус КМНО Шевченко Д.Г., вид обтяження: заборона на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: квартира, загальною площею 69,7 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 19.02.2008 р. між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №11301121000, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» надав позивачу кредитні кошти в сумі 99 000,00 доларів США.В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором №11301121000, між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Договір іпотеки (нерухомого майна), предметом якого є квартира [ADDRESS] , загальною площею 69,7 м.кв., даний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А. за р. № 518. 19.02.2008 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А. у зв`язку із посвідченням даного договору іпотеки у відповідності до ст.. 73 ЗУ «Про нотаріат» накладено заборону відчуження даної квартири , яка належить позивачу . 08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вищезазначеним кредитним договором, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги до мене за вищезазначеним кредитним договором. 07 листопада 2019 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-09-12-000002-b від 15.10.2019 р., між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір №2082/К купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі договору №11301121000 від 19.02.2008 року . Вищезазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстровано в реєстрі за №1980.На даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно іпотекодержателем за записом про іпотеку №5860136 (спеціальний розділ) зазначено ТОВ «Укрдебт Плюс» .Продаж права вимоги за кредитним портфелем відбувався шляхом проведення аукціону через систему «PROZORRO» лотом № GL3N211782. За договором купівлі-продажу права вимоги №2082/К від 07.11.2019 р. ПАТ «Дельта Банк» продано право вимоги, кредитним договором позивача покупцю ТОВ «Укрдебт Плюс»». Позивач вважає, що договір №2082/К купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 07.11.2019 р. за своїм змістом та ознаками є договором факторингу, а враховуючи особу набувача прав вимоги - ТОВ «Укрдебт Плюс », вважає його недійсним, оскільки ТОВ « Укрдебт Плюс» з номером в ЄДРПОУ 43212924 не зареєстроване як фінансова компанія будь-якого виду діяльності і не зареєстрована як фінансова установа з правом надання послуг з факторингу. Спірний договір №2082/К купівлі-продажу прав вимоги укладений з порушенням чинного законодавства України, оскільки кредитором за кредитним договором може бути виключно банк або інша фінансова установа. ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» не є фінансовою установою і тому не має права надавати фінансові послуги, і не може бути кредитором за кредитним договором. При визнанні судом оскаржуваного договору недійсним , позивач вважає, що є підстави для скасування рішень державного реєстратора , щодо реєстрації записів про іпотеку та обтяження. 05 лютого 2020 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху . 13 лютого 2010 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження . 02 березня 2020 до суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» , в якому представник зазначив , при укладанні спірного договору сторони керувалися положеннями ст.ст. 512-514 ЦК України та зазначений договір є договором відступлення прав вимоги , а не договором факторингу , що зумовлює відсутність передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України підстав для визнання цього договору недійсним . Крім того у позовній заяві відсутнє належне обгрунтування порушення оспорювання договором прав та охоронюваних законів інтересів позивача ,як споживача фінансових послуг. Позивач не зазначає, чому саме скасувавши записи про іпотеку та заборону , суд може фактично дозволити йому розпорядитися заставною квартирою , уникнувши в майбутньому відповідальності за неоплаченим кредитним договором від 19.02.2008 року , при тому , що строк іпотечного договору до 2028 року . В задоволенні позовних вимог просив відмовити . 24 березня 2020 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ПАТ «Дельта банк» , в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що укладання договору №2082/К купівлі- продажу прав вимоги від 07.11.2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» відбулося у повній відповідності з діючим законодавством України. Позивач не зазначила та не довела правових підстав для визнання недійсним спірного договору. 06 квітня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила,що оскаржуваним договором №2082/К купівлі- продажу прав вимоги і не встановлено права «обслуговувати кредитні договори» та й взагалі не зрозуміло з яких міркувань співвідповідач зводить до однакого терміну ,як «обслуговування кредитного договору» укладений договір факторингу , за яким набуває прав вимоги до боржника. Також зазначила, що юридична особа ТОВ «Укрдебт Плюс» відсутня в реєстрі фінансових установ, вона не відповідає вимогам законодавства, які пред.являються до фінансових установ, тобто укладений спірний договір укладено однією із сторін ,яка у відповідності до законодавства не мала права на його укладання . 09 квітня 2020 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено , підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. 13 січня 2021 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року у задоволенні клопотання позивача про накладання штрафу на відповідача ПАТ «Дельта Банк» відмовлено. 23 березня 2021 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 06 квітня 2021 року ухвалою суду заява позивача про забезпечення позову задоволена частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири [ADDRESS] , в іншій частині заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено . 13 травня 2021 року ухвалою суду визнано заявлений представником відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» відвід головуючому у справі необгрунтованим та заяву передано на розгляд до іншого судді ,який не входиться до складу суду . 17 травня 2021 року ухвалою суду Комінтернівського районного суду м. Харкова під головування Ященко С.О. у задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про відвід головуючого судді Колодяжної І.М. відмовлено. Позивач в судове засідання не з,явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Представник відповідача «ПАТ «Дельта банк» в судове засідання не з,явився до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. в судове засідання не з.явилася. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.02.2008 р. між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №11301121000, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» надав позивачу кредитні кошти в сумі 99 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором №11301121000, 19.02.2008 між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Договір іпотеки (нерухомого майна), предметом якого є квартира [ADDRESS] , загальною площею 69,7 м.кв., який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А. за р. № 518. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна 19.02.2008 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А. накладено заборону відчуження квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу . 08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним договором №11301121000 від 19.02.2008 року, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги до позивача [PERSON] 07 листопада 2019 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-09-12-000002-b від 15.10.2019 р., між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір №2082/К купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі договору №11301121000 від 19.02.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстровано в реєстрі за №1980. Згідно меморіального ордеру №3179502 від 06.11.2019 року ТОВ «Укрдебт Плюс» сплачено 30 412188,26 грн. суму продажу лоту . З копії листів вбачається, що у грудні 2019 року та січні 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» зверталося до позивача про погашення суми заборгованості за кредитним договором та забезпечення вільного доступу до предмету іпотеки . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №11301121000 від 19.02.2008 року позивача [PERSON] станом на 07.11.2019 року заборгованість складає 6872807,56 грн., з них: сума заборгованості за кредитом - 2430021,47 грн., сума за відмостками - 44442786,09 грн. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що однією з основних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 ЦК України). До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина п`ята статті 655 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями у кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. У той же час процедура припинення банку як юридичної особи проводиться у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI, і ця процедура здійснюється з метою захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Наслідками початку процедури ліквідації банку, які передбачені статтею 46 спеціального Закону, є, зокрема, завершення банківської діяльності банку закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; настання строку виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) тощо. Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п`яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду. При проведенні процедури ліквідації банку Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку. Майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги (стаття 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Пунктом 5.11 глави 5 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, яке є спеціальним нормативним актом, що визначає умови реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури (в редакції, яка діяла до 21 листопада 2016 року), було унормовано, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 листопада 2016 року № 2526 «Про внесення змін до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» у пункті 5.11 глави 5 розділу V цього Положення виключені слова «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)». Договір купівлі- продажу прав вимоги було укладено 07 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» (який перебуває в стані ліквідації) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» за результатами проведення електронних торгів з продажу активів банку, що ліквідується, оформлених протоколом від 15.10.2019 року . Положення нормативно-правових актів, якими врегульовано процедуру ліквідації банку, допускають продаж майна банку, який перебуває в стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання на конкурсних засадах будь-яким суб`єктам правовідносин, у тому числі без статусу банку або фінансової установи. При цьому, враховуючи відкликання Національним банком України банківської ліцензії ПАТ «Дельта Банк», а також наслідки початку процедури ліквідації банку й цілі цієї процедури, обмеження прав юридичних та фізичних на участь у торгах з продажу прав вимоги ПАТ «Дельта Банк»» законодавством не визначені. В той же час Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом. Положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийняті на його виконання нормативно-правові акти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не містять заборони щодо придбання юридичними та фізичними особами майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, є пріоритетними щодо інших нормативних актів України. Відповідач не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор. Вказаний висновок узгоджується із висновками, висловленими у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 295/3588/14-ц та від 31 липня 2019 року у справі № 910/4816/18. Отже підстави для визнання недійсними договорів від 07 листопада 2019 року про відступлення права вимоги за кредитним договором та про відступлення прав за іпотечним договором відсутні. Вимог про визнання недійсним протоколу електронних торгів № UA-EA-2019-09-12-000002-b від 15.10.2019 року позивач не заявляв. Дослідивши умови договору №2082/К купівлі-продажу прав вимоги від 07.11.2019року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс», суд дійшов висновку про те, що спірний договір відступлення права вимоги не є договорами факторингу, оскільки не містить ознак договору факторингу чи договору фінансових послуг. Цей договір не містить умов, які б передбачали передачу грошових коштів новим кредитором в розпорядження первісному кредитору за плату, тобто умови договору не передбачають отримання прибутку, а тому правовідносини сторін за спірним правочином не є відносинами у сфері факторингу. Спірний договір передбачає купівлю-продаж прав вимоги та за своєю правовою природою є оплатним договором відступлення права вимоги, укладення якого регулюється статтями 512 - 519 Цивільного кодексу України. Таким чином доводи позивача про те, що оспорюваний договір містить безумовні ознаки договору факторингу не знайшли свого підтвердження. Отже суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про визнання недійним договору №2082/К купівлі-продажу прав вимоги від 07.11.2019року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» . Оскільки підстави для визнання оспорюваного договору купівлі- продажу прав вимоги від 07.11.2019 року відсутні, то підстави для скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Ковальчук С.П. про державну реєстрацію іпотеки та реєстрацію обтяження , також відсутні, оскільки вони є похідними від вимог про визнання договору купівлі- продажу прав вимоги . Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року заява позивача про забезпечення позову задоволена частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири [ADDRESS] , в іншій частині заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено . Ч. 9 ст. 158 ЦПК України передбачено , що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed