Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає у квартирі з червня 2014 року, його особистих речей не має, витрат на утримання житла він не несе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, за наведеними обставинами та наданими доказами наполягали на їх задоволенні. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що тривалий час знають сім'ю позивача [PERSON], проживають з нею у одному будинку, в квартирі її син [PERSON] не проживає з 2014 року, оплату за комунальні платежі не здійснює, речей його в квартирі [PERSON] немає. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Треті особи в судове засідання не з'яивились, при цьому від [PERSON] надійшла заяву в якій він позовні вимоги позивача підтримав та просив розглянути справу без його участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи позицію позивача, заслухавши покази свідків, дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. За особистим рахунком [NUMBER] квартири [ADDRESS] вбачається, що позивачка [PERSON] з 27.09.1989 року є основним квартировинаймачем, син позивача [PERSON] зареєстрований у квартирі з 27.09.1989 року, також у зазначеній квартирі проживає [PERSON] за договором. З копії паспорту позивача випливає, що у вказаній квартирі зареєстрованою значиться [PERSON] Згідно інформації наданої Департаментом адміністративних послуг Маріупольської місбкої радивід 16.03.2018 року за №28-126-1617, [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS], разом з нею у даній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За ст. 72 ЖК України питання визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення, вирішується виключно в судовому порядку. Згідно роз'яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім'ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Вказаним правом скористався позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, обґрунтування їм позовних вимог відповідачем не спростовано, найшло своє підтвердження під час дослідження доказів. Отже, відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2014 року, покинув квартиру добровільно, його майна в квартирі не має і тому за таких обставин позов підлягає задоволенню. Позивач на стягненні з відповідача сплаченого судового збору не наполягала, тому їх стягнення суд вважає недоцільним.

Outcome: approved