overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 04.09.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільного господарства. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов просять задовольнити. У відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 04.09.2004 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 04.09.2004 року виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області зроблено запис за № 72, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 04.09.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Від шлюбу мають доньку- [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання повідомлен належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одружились 04.09.2009 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 04.09.2006 року ВРАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області зроблено запис за № 702, відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER]. Прізвище дружини після одруження «[PERSON]». Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 04.12.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільного господарства. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів. Позивач у підготовчому судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається зі ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України\~вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 04.12.2012 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 04.12.2012 року виконкомом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області зроблено запис за № 52, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 05.06.2012 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться, спільно нажитого майна не мають, вони неодноразово намагалися помирится, але з цього нічого не виходило, тому позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо і просить суд строк на примирення не давати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 05.06.2012 року зареєстрували шлюб у виконкомі Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 22. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Позивач та відповідач однією сім'єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 05.07.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають доньку, 2013 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не можливе. Фактично шлюбні стосунки припинені. Позивач у судове засідання не з'явилася, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставіст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 05.07.2013 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що повторно видано свідоцтво про шлюб [NUMBER], відповідний актовий запис № 494. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 05.09.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2015 року, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільне життя з відповідачем не склалося. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. З жовтня 2015 року кожен з подружжя живе своїм особистим життям, а відповідач з зазначеного періоду проживає окремо. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути в її відстуність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, також надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 05.09.2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 76. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Піскурська». Згідно свідоцтва про народження, 18.01.2012 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 05.10.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями. Їх фактичні шлюбні відносини припинені. Мешкають сторони окремо один від одного, спільне господарство не ведеться. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Свістєльник) [PERSON] 5 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у виконкомі Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецькій області, актовий запис № 3, свідоцтво про шлюб серії І-НО № 260649 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження, виданого 06.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції у Донецькій області, 27.08.2011 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 05.12.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільного господарства. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів. Позивач у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся. Відповідач у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся, у зв`язку з чим судом прийнято рішенням про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України\~вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 05.12.2015 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 05.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено запис за № 234, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved