Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 2002 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який зараз проживає разом з нею. Офіційно шлюб зареєстрували 15.03.2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх родина фактично припинила своє існування у зв`язку з несхожістю їх характерів, різними поглядами на сімейне життя та обов`язки подружжя, вони втратили один до одного почуття довіри та любові. З відповідачем проживають окремо з жовтня 2020 року, стосунки, як подружжя, не підтримують і спільне господарство разом не ведуть. Подальше формальне збереження сім`ї позивач вважає неможливим. У зв`язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : « [PERSON] ». Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи й її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , згідно якого 15.03.2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] »; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON] , Серія [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., то у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 454 грн. 00 коп., а також враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України - здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved