Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті спадкодавці [PERSON] залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно не має, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування після смерті [PERSON], право власності на спадкове майно, яке складається з : - грошової суми невиплаченої та недотриманої пенсії, які наявні на всіх особових (депозитних) рахунках, пластикових картках тощо на ім'я [PERSON] (1929 р.н., яка померла [INFO]. у віці 86 років в м. Радомишль Житомирської обл.), в УПФУ в Радомишльському районі Житомирської області. - грошових внесків (заощаджень) зі всіма нарахуваннями та компенсаціями по ним, які наявні на всіх особових (депозитних) рахунках, пластикових картках тощо на ім'я [PERSON] (1929 р.н., яка померла [INFO]. у віці 86 років в м. Радомишль Житомирської обл.), у Радомишльському ТВБВ Філії - Житомирське ОУ №10005 ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Київ. В судовому засіданні позивачка та її представник не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву,просив розгляд справи проводити без його участі,з позовними вимогами погодився. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог,виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що [INFO] у віці 86 років померла спадкодавиця [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] було зроблено відповідний запис за № «116», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане «07» липня 2015 року ВД РАЦС РС Радомишльського РУЮ Житомирської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з : - грошової суми невиплаченої та недотриманої пенсії, які наявні на всіх особових (депозитних) рахунках, пластикових картках тощо на ім'я [PERSON] (1929 р.н., яка померла [INFO]. у віці 86 років в м. Радомишль Житомирської обл.), в УПФУ в Радомишльському районі Житомирської області; - грошових внесків (заощаджень) зі всіма нарахуваннями та компенсаціями по ним, які наявні на всіх особових (депозитних) рахунках, пластикових картках тощо на ім'я [PERSON] (1929 р.н., яка померла [INFO]. у віці 86 років в м. Радомишль Житомирської обл.), у Радомишльському ТВБВ Філії - Житомирське ОУ №10005 ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Київ. Статтею 1217 ЦК України, передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина друга статті 1223 ЦК України встановлює, що: у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу. Тобто спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкодавиця [PERSON] заповітів не залишала, тому спадкування має відбуватись за законом. У померлої спадкодавиці на час своєї смерті ([INFO]) взагалі відсутні спадкоємці першої черги згідно зі ст. 1261 ЦК України, другої черги згідно ст. 1262 ЦК України, третьої черги згідно ст. 1263 ЦК України, четвертої черги згідно ст. 1264 ЦК України, п'ятої черги згідно ст. 1265 ЦК України та шостої черги згідно ст. 1266 ЦК України. Судом встановлено, що позивачка, є єдиною спадкоємицею за законом згідно зі ст. 1264 ЦК України, яка має право і претендує на зазначене спадкове майно після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.» Позивачка за свій рахунок проводила захоронення спадкодавиці, робила по ній поминки (9-ий та 40-ий обіди), встановила їй пам'ятник на могилі, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, у неї зберігаються ключі від вхідних дверей, провела поточний ремонти у спадковій квартирі. Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 07.07.2015 № 00015557580. Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивачка не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved