Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 11.06.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис №735, а також стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.08.2020 року і до його повноліття. При цьому посилається на те, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина, припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.08.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач визнав позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.06.2016 року, зареєстрований Житомирським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №735. Від шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved