Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] . На підставі ордеру виконавчого комітету Запорізької міської ради № 7336 серії А-ІV від 14.12.1979 чоловіку позивачки [PERSON] було видано житло на родину з п`яти чоловік, за адресою: [ADDRESS] . Ордер було видано на підставі рішення виконавчого виконкому Заводської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя. Проте, договір найму, було укладено з дружиною [PERSON] , позивачем по справі [PERSON] . На підставі договору найму жилого приміщення в будинках міських рад депутатів, державних підприємств та установ кооперативних та громадських установ Української ССР від 27.11.1980, позивач користується двокімнатною квартирою загальною площею 30,56 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаною квартирою позивач користується по сьогоднішній день. [PERSON] розірвав стосунки з дружиною ще у 1987 році, пішов з квартири та самостійно знявся з реєстрації, проживає з донькою за адресою [ADDRESS] . Діти позивачки повнолітні, та дорослі, у кожного своє життя. Відповідач проживає окремо, грошові кошти на сплату комунальних послуг не надає. Позивач здійснює сплату комунальних платежів за високими тарифами, діти (сини) грошові кошти не надають. Позивачці сплачувати комунальні послуги допомагає донька, яка в цій квартирі не зареєстрована та не проживає. Згідно довідки від 06.12.2011, виданої позивачці Інформаційно-обчислювальним центром, у квартирі зареєстровано 3 чоловіка, позивач, відповідач - [PERSON] , та третя особа без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , який на день подання цього позову проживає разом з матір`ю. Відповідач добровільно залишив місце реєстрації та виїхав з квартири, не проживає в ній майже 10 років, його речі в квартирі відсутні. З реєстраційного обліку за місцем проживання відповідач не знятий, в добровільному порядку не знімається, комунальні послуги та квартирна плата нараховуються з врахуванням проживання у житловому приміщенні 3-х осіб, оскільки лічильники в квартирі відсутні, витрати по сплаті комунальних послуг несе позивачка. На позивача оформлені договори щодо постачання газу, електроенергії, тощо. Позивачка є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Позивач не може оформити субсидію, оскільки під час нарахування та призначенні субсидії враховується сукупний дохід зареєстрованих осіб. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою створює певні складнощі позивачці у розпорядженні квартирою та порушує її права користувача, у зв`язку з цим позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.07.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 29.10.2021 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Левицької Ю.В. про надання доказів по справі, які долучено до матеріалів справи. У судове засідання представник позивача - адвокат Левицька Ю.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до Договору найму житлового приміщення від 27.11.1980 [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується зазначеним Договором та Актом здачі та прийому квартири від 27.11.1980 (а.с. 9). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 22.07.2021 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським райбюро ЗАГС від 27.06.1970, актовий запис № 1309 (а.с.32). Також встановлено, що з 2011 року відповідач не проживає у будинку [ADDRESS] , що підтверджується письмовими поясненнями свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2011 року, та у даній квартирі відсутні особисті речі відповідача. Відповідно до ст. 13 Конституції Україна, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, однак не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2011 року (понад встановлені строки), що перешкоджає позивачці у здійсненні прав у користуванні зазначеним нерухомим майном, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved