Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з Державного бюджету шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України в Черкаській області на її користь 41600 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю службових осіб Головного управління національної поліції України в Черкаській області та прокуратури Черкаської області в кримінальному провадженні № 12016250190000323 від 28 липня 2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 12016250190000323 і після скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів кримінального провадження до Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області для відновлення досудового розслідування, починаючи з квітня 2017 року, розслідування по справі фактично не проводиться, у зв»язку з чим їй заподіяно моральну шкоду. У суді\~ позивач [PERSON] позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Додатково пояснила, що розмір моральної шкоди нею визначений у 41600 грн, оскільки слідчі і процесуальні дії не проводяться 1,5 роки. Про неможливість з»явитися слідчий з Головного управління національної поліції в Черкаській області повідомив на мобільний номер телефону її чоловіка [NUMBER], 1 чи 2 березня. В січні 2018 року на виклик до слідчого їздили в м.Черкаси, відбувся допит її, чоловіка і Крота. Претензії до Прокуратури Черкаської області полягають у тому, що змінено підслідність та відсутність відповіді на звернення. Моральна шкода полягає у тому, що були відсутні слідчі дії, їхній зрив та перенесення, упередженість слідчого. В лікувальні заклади за медичною допомогою не зверталася. Представник Державної казначейської служби України надав заперечення та просить відмовити у задоволенні позову, розгляд справи провести у їхню відсутність. Представник головного управління національної поліції в Черкаській області направив заперечення та просить відмовити у задоволенні позову. Прокурор Початенко Н.В. у суді заперечила проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним, оскільки моральна шкода не заподіяна, позивач ігнорувала виклики для проведення слідчих дій. Вказане кримінальне провадження не було передане до слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області, а навпаки, слідчий з слідчого управління був включений до групи слідчих Корсунь-Шевченківського відділення поліції. 28.07.2016 року до ЄРДР внесені відомості за ч.1 ст.125 КК України, за фактом нанесення тілесних ушкоджень [PERSON]. 29.07.2016 року [PERSON] визнано потерпілою. 28.07.2016 року до ЄРДР внесені відомості за ч.1 ст.125 КК України, за фактом нанесення тілесних ушкоджень чоловіку позивача. Старший слідчий-криміналіст\~ відділу розслідування злочинів проти життя, здоров»я особи слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області\~ підполковник міліції [PERSON] надав заперечення та просить відмовити повністю у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника прокуратури Черкаської області [PERSON], з»ясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в силу наступного. Судом встановлено, що 28 липня 2016 року СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області порушено кримінальне провадження №12016250190000323 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України. З витягу з даного кримінального провадження вбачається, що 26.07.2016 року за місцем проживання [PERSON] за адресою вул. Широка, 16 в с.Драбівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження, які згідно висновку спеціаліста в галузі СМЕ № 05-11-01/167 від 27.07.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.8). 24.11.2016 року створено слідчу групу у кримінальному провадженні №12016250190000323 у складі: заступника начальника слідчого відділення Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області майора поліції [PERSON] старший групи; начальника слідчого відділення Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції [PERSON]; старшого слідчого-криміналіста СУ ГУ НП в Черкаській області підполковника поліції [PERSON], що підтверджується копією постанови про створення слідчої групи у кримінальному провадженні (а.с.35). 10.01.2017 року до Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури подано клопотання адвоката [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] про відсторонення старшого слідчого Мазура О.М. від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12016250190000323 та про визнання [PERSON] потерпілою (а.с.9). 16.01.2017 року слідчим Мазуром О.М. винесена постанова про закриття кримінального провадження № 12016250190000323 (а.с.36-39), яка ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03.04.2017 року (справа № 711/544/17), була скасована, а матеріали кримінального провадження направлені до Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області для відновлення досудового розслідування (а.с.10-12). Позивач вважає, що після скасування незаконної постанови слідчого про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів кримінального провадження до Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області для відновлення досудового розслідування, починаючи з квітня 2017 року, розслідування по справі фактично не проводиться. На а.с.13 міститься адвокатський запит адвоката [PERSON] до Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури про повідомлення про хід досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12016250190000323 (а.с.13), на який надано відповідь про право в порядку ст.56 КПК України ознайомитися з даним кримінальним провадженням (а.с.14). Тому позивач вважає, що в результаті бездіяльності посадових осіб Головного управління національної поліції України в Черкаській області та прокуратури Черкаської області, щодо не проведення ефективного досудового розслідування обставин заподіяння їй умисних тілесних ушкоджень, винесенням незаконної постанови про закриття кримінального провадження та в подальшому фактичного припинення досудового розслідування, заподіяно моральної шкоди, яка полягає в наступному: порушення конституційного права на захист інтересів, в зв'язку з бездіяльністю працівників правоохоронних органів, яка встановлена судовим рішенням; душевними стражданнями, пов'язаними з бездіяльністю посадових осіб Головного управління національної поліції в Черкаській області та прокуратури Черкаської області щодо неефективного розслідування та фактичного припинення досудового розслідування як до так і після скасування незаконної постанови слідчого про закриття кримінального провадження; душевними стражданнями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, що потребує значно більших затрат зусиль і часу; емоційним дискомфортом, пов'язаним з незахищеністю та пригніченим станом, що зовсім не вселяє оптимізму; необхідністю докладення додаткових зусиль, щоб змусити прокурора та слідчого виконувати свої прямі обов'язки. Розмір моральної шкоди позивачем визначено у 41600 грн, посилаючись на ч.3 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до якої, відшкодування моральної шкоди проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Мінімальна заробітна плата у 2017 році складала 3200 грн на місяць (або 19,34 грн за годину у погодинному розмірі). Отже розмір моральної шкоди становить 41600 грн. із розрахунку 3200x13, де: 3200 - мінімальна заробітна плата; 13 - кількість місяців з моменту відкриття кримінального провадження. З довідки про проведені слідчі дії у кримінальному провадженні № 12016250190000323 вбачається, що: 27.07.2016 року складено протокол прийняття заяви про вчинення злочину від [PERSON]; 27.07.2016 року відібрано пояснення [PERSON]; 27.07.2016 року висновок спеціаліста СМЕ про наявність у [PERSON] легких тілесних ушкоджень; 28.07.2016 року зареєстровано в ЄРДР № 12016250190000323; 24.11.2016 року винесена постанова про створення слідчої групи, до складу якої було включено старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Черкаській області [PERSON]; 24.11.2016 року повідомлення прокурору про створення групи; 28.11.2016 року вручено пам'ятку прав потерпілої [PERSON]; 28.11.2016 року допитано як потерпілу [PERSON]; 13.12.2016 року призначено судово - медичну експертизу тілесних ушкоджень отриманих [PERSON]; 10.01.2017 року отримано висновок СМЕ тілесних ушкоджень [PERSON]; 13.01.2017 року складено протокол огляду документів, а саме матеріалів кримінального провадження № 12016250190000322 та виготовлено копії наступних слідчих дій, що мають значення для розслідування у кримінальному провадженні № 12016250190000323 зі зняттям ксерокопій, а саме: протокол допиту свідка [PERSON] від 28.11.2016 р., протокол допиту свідка [PERSON] від 29.11.2016 р., протокол допиту свідка [PERSON] від 29.11.2016 р., протокол допиту свідка [PERSON] від 29.11.2016 р., протокол допиту свідка [PERSON] від 29.11.2016 р., протокол допиту свідка [PERSON] Ґ.І. від 29.11.2016 р., протокол допиту свідка [PERSON] від 29.11.2016 р., протокол допиту свідка [PERSON] від 29.11.2016 р., протокол одночасного допиту [PERSON] та [PERSON] від 01.12.2016 р., протокол одночасного допиту [PERSON] та [PERSON] від 01.12.2016 р., заява [PERSON], протокол огляду речей від 01.12.2016 р., а саме металевого прута, який видано [PERSON] фототаблиця до протоколу огляду речей, протокол проведення слідчого експерименту з [PERSON], постанова про призначення судово-медичної експертизи ушкоджень [PERSON], висновок експерта № 05-11-01\\262 від 08.12.2016р., довідка характеристика на [PERSON], довідка характеристика на [PERSON], довідка Драбівської сільської ради про звернення [PERSON] про улагодження конфлікту з [PERSON], довідка характеристика на [PERSON]. 16.01.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження; 16.01.2017 року надіслано повідомлення прокурору про закриття кримінального провадження; 16.01.2017 року надіслано повідомлення про закриття кримінального провадження потерпілій [PERSON]; 27.04.2017 року прокурором направлено начальнику Корсунь-Шевченківського ВП ухвалу апеляційного суду Черкаської області про скасування постанови про закриття кримінального провадження; 26.10.2017 року прокурором направлено начальнику Корсунь-Шевченківського ВП матеріали кримінального провадження та вказівки у провадженні; 30.10.2017 року у провадженні створено слідчу групу з працівників СВ Корсунь-Шевченківського ВП; 30.10.2017 року прокурору направлено повідомлення про створення групи слідчих; 30.10.2017 року внесено клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме до матеріалів кримінально провадження №12016250190000322, яке погоджене прокурором; 30.10.2017 року вказане клопотання направлено до Корсунь-Шевченківського районного суду; 07.11.2017 року матеріали провадження направлені в СУ ГУНП в Черкаській області; 20.11.2017 року у провадженні створено слідчу групу з співробітників СВ Корсунь- Шевченківського ВП та до складу групи включено старшого слідчого-криміналіста СУ ГУ НП в Черкаській області [PERSON]; 24.11.2017 року повісткою викликано потерпілу [PERSON] на 28.11.2017 року; 28.11.2017 року складено рапорт про неприбуття за викликом потерпілої [PERSON]; 28.11.2017 року надійшло клопотання адвоката потерпілої [PERSON] про відсторонення старшого слідчого-криміналіста [PERSON], 30.11.2017 року начальником СУ ГУНП в Черкаській області винесено постанову про відмову у відстороненні слідчого від проведення розслідування; 30.11.2017 року направлено повідомлення представнику потерпілої адвокату [PERSON] про відмову в задоволенні клопотання про відсторонення слідчого; 11.12.2017 року повісткою викликано потерпілу [PERSON] на 14.12.2017 року; 15.12.2017 року складено рапорт про неприбуття за викликом потерпілої [PERSON] на 14.12.2017 року; 18.12.2017 року повісткою викликано потерпілу [PERSON] та свідка на 21.12.2017 року; 21.12.2017 року складено протокол допиту потерпілої [PERSON], де вона заявила про відмову від надання показань до вирішення питання про відвід слідчого у суді; 21.12.2017 року складено протокол допиту свідка [PERSON], де він відмовився надавати показання до вирішення питання відводу слідчого в суді; 21.12.2017 року долучено заяви потерпілої [PERSON] та свідка [PERSON] про перенесення слідчої дії допитів, до вирішення питання відводу слідчого в суді; 21.12.2017 року повісткою викликано потерпілу [PERSON] та свідка [PERSON] на 28.12.2017 року; 27.12.2017 року долучено ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду про відкриття провадження про відвід слідчого; 28.12.2017 року долучено заяви потерпілої [PERSON] та свідка [PERSON] про перенесення слідчих дій, до вирішення питання відводу слідчого в суді; 28.12.2017 року повісткою викликано потерпілу [PERSON] та свідка [PERSON] на 16.01.2018 року; 05.01.2018 року долучено ухвалу Корсунь-Шевченківського суду про тимчасовий доступ до документів, а саме матеріалів кримінального провадження №12016250190000322; 05.01.2018 року складено протокол про тимчасовий доступ до документів матеріалів кримінального провадження №12016250190000322; 10.01.2018 року долучено ухвалу суду про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого; 16.01.2018 року долучено заяву потерпілої [PERSON] про згоду на дачу показань без участі адвоката [PERSON]; 16.01.2018 року додатково допитано потерпілу [PERSON]; 16.01.2018 року допитано в якості свідка [PERSON]; 16.01.2018 року долучено клопотання потерпілої про проведення слідчої дії слідчого експерименту за участі судово-медичного експерта та її адвоката [PERSON]; 16.01.2018 року повісткою викликано потерпілу [PERSON] та свідка [PERSON] для проведення одночасних допитів на 22.01.2018 року; 18.01.2018 року направлено повідомлення про задоволення клопотання потерпілої [PERSON] про проведення слідчої дії слідчого експерименту за участі судово-медичного експерта та її адвоката [PERSON]; 22.01.2018 року допитано в якості свідка [PERSON]; 22.01.2018 року складено рапорт про неприбуття за повісткою для проведення одночасних допитів [PERSON] та свідка [PERSON]; 03.02.2018 року проведено одночасний допит потерпілої [PERSON] зі свідком [PERSON]; 03.02.2018 року проведено одночасний допит свідків [PERSON] та [PERSON] Заплановано проведення слідчого експерименту на 15.02.2018 року; 15.02.2018 року складено рапорт про перенесення слідчого експерименту у зв'язку з неможливістю прибути адвоката [PERSON], заплановано проведення слідчого експерименту на 01.03.2018 року. 01.03.2018 року складено рапорт про перенесення слідчого експерименту у зв'язку з неможливістю слідчого виїхати до м.Корсуня-Шевченківського через погодні умови. Заплановано проведення слідчого експерименту на 13.03.2018 року; 13.03.2018 складено рапорт про перенесення слідчого експерименту у зв'язку з відсутністю можливості прибути потерпілої [PERSON] та її адвоката [PERSON], заплановано проведення слідчого експерименту на 20.03.2018 року; 20.03.2018 складено рапорт про перенесення слідчого експерименту у зв'язку в відсутністю можливості прибути потерпілої [PERSON] та її адвоката [PERSON], заплановано проведення слідчого експерименту на 17.04.2018 року. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі N 6-440цс16 зазначено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Оскільки у справі, яка переглядається, з'ясовано, що підставою для відшкодування шкоди є встановлена ухвалою суду протиправна бездіяльність начальника слідчого відділу в частині невиконання своїх службових обов'язків, то відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Згідно ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки [PERSON] або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою [PERSON] або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими правомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Довідкою про проведені слідчі дії у кримінальному провадженні № 12016250190000323 підтверджується, що [PERSON] є потерпілою у кримінальному провадженні № 12016250190000323 і спростовується, що після скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження припинено досудове розслідування. Позивач зазначає, що моральна шкода полягає в наступному: порушення конституційного права на захист інтересів, в зв'язку з бездіяльністю працівників правоохоронних органів, яка встановлена судовим рішенням; душевними стражданнями, пов'язаними з бездіяльністю посадових осіб Головного управління національної поліції в Черкаській області та прокуратури Черкаської області щодо неефективного розслідування та фактичного припинення досудового розслідування як до так і після скасування незаконної постанови слідчого про закриття кримінального провадження; душевними стражданнями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, що потребує значно більших затрат зусиль і часу; емоційним дискомфортом, пов'язаним з незахищеністю та пригніченим станом, що зовсім не вселяє оптимізму; необхідністю докладення додаткових зусиль, щоб змусити прокурора та слідчого виконувати свої прямі обов'язки. Проте суд не погоджується, що потерпілій з вказаних вище підстав була заподіяна моральна шкода, оскільки вона скористалася правом, передбаченим ст.56 КПК України та оскаржила постанову слідчого від 16.01.2017 року про закриття кримінального провадження, яка ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03.04.2017 року була скасована та відновлено досудове розслідування. Також потерпіла скористалася правом, передбаченим ст.56 КПК України та заявила відвід слідчому, у задоволенні якого було відмовлено. В статті 56 КПК України закріплені права потерпілого, а в статті 57 КПК України обов»язки потерпілого, зокрема прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття. З довідки про рух у кримінальному провадженні № 12016250190000323 вбачається, що неодноразово потерпіла [PERSON] не з»являлася на виклики слідчого, про що завчасно повідомлено не було і останньою не надано доказів, які підтверджують поважність її неявки. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки такий є безпідставним. При подачі даного позову позивач звільнена від сплати судового збору, у задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати зі сплати судового збору компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed