Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 55. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 29.11.2014 між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Причиною звернення до суду стало те, що вже з серпня 2019 кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування та шлюб носить тільки формальний характер. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити (а.с. 32, 44). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував (а.с. 55). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2014, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 55 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - протягом тривалого часу стосунки у сім?ї розладилися, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред`явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею її наслідків. У свою чергу, відповідач, в адресованій на адресу суду заяві, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved