overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.07.2014 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Щотівської селищної ради м. Антрацит Луганської області, про що зроблено актовий запис № 21. Від шлюбу дітей не мають. У звязку з необхідністю працевлаштування, з жовтня 2015 року стали проживати у [INFO]. З 01.03.2016 року подружжя мешкає окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2014 року між сторонами по справі, Виконавчим комітетом Щотівської селищної ради м. Антрацит Луганської області було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 21 (а.с.5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 листопада 2001 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним, подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем вважає неможливим, тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2001 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 487 (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.10.2002 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що зроблено актовий запис № 434. Від шлюбу в них народилися: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з чим починаючи з липня 2011 року подружжя мешкає окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 04.10.2002 року між сторонами по справі, відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 434 (а.с.4). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками дитини (а.с.5-7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу «Філімонова». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 жовтня 2002 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки припинено в серпні 2016 року, подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем вважає неможливим, оскільки у теперішній час вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 04 жовтня 2002 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 548 (а.с.6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 жовтня 2014 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 559. Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з чим сім′я розпалася. У звязку з цим збереження шлюбу буде суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 04.10.2014 року між сторонами по справі Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 559 (а.с.6). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу «Зеленкова». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.07.2008 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 235. Від шлюбу в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились рік тому. На теперішній час останні проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 05 липня 2008 року між сторонами по справі, був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 235.(а.с.5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу «Лисенко». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.06.2009 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 219. Від шлюбу в них народився [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з чим починаючи з лютого 2015 року подружжя мешкає окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 06.06.2009 року між сторонами по справі Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 219 (а.с.7). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.8). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу «Капліна». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 серпня 2005 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, від якого мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки припинено, рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним, подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим, оскільки у теперішній час вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив що проти позовних вимог не заперечує, клопотань та заяв не має. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2005 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції дніпропетровської області, актовий запис № 358 (а.с.4). Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved