Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25.04.2013 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що розмір аліментів у розмірі 500,00 грн. є недостатнім для забезпечення гармонійного та не відповідає законодавчо визначеному мінімального розміру аліментів. Позивач зазначає, що відповідач здоровий, працездатного віку, працює, однак офіційно не працевлаштований. Навесні 2019 року одноразово погасив заборгованість по аліментам у сумі 17000,00 грн., що, на думку позивача, свідчить про його спроможність сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, у заяві вказала, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, та у заяві вказав, що просить визначити розмір аліментів у сумі від 1000,00 грн. до 1200,00 грн. Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 2). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25.04.2013 року ухвалено стягувати із [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердому грошовому розмірі у сумі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 14) Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст. 291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також, статтеє 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем не обґрунтовано стягнення аліментів розмірі 1/3 частини доходів відповідача, оскільки аліменти стягуються на одну дитину. Крім того, стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку має рекомендований, а не обов`язковий характер, та за приписами ст. 182 СК України може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, однак позивачем не надано доказів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Зважаючи на обставини, викладені вище, а також те, що як позивач так і відповідач повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 41 СК України) стягнення аліментів у розмірі ј частини доходів відповідача щомісячно, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення розвитку дитини у цьому віці. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial