Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2010 року. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Однією сім'єю сторони не про проживають. Після припинення шлюбні відносини, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відповідач не бажає, тобто ухиляється від свого батьківського обов'язку щодо утримання своєї дитини. Відповідач є працездатним, працює на Славгородському арматурному заводі, отримує заробітну плату і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Інших неповнолітніх дітей у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 23.09.2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] включно. До початку судового розгляду позивач надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового розгляду відповідач надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 та ч.2 ст.183 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свідоцтвом серії [NUMBER] від 28.03.2011 року, актовий запис №13, про народження [PERSON] - [INFO], підтверджується факт походження дитини відповідно від батьків, які є сторонами у справі. З довідки наданої виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 06.09.2016 року №995, вбачається, що [PERSON], проживає разом з сином [PERSON] -[INFO](а.с.4). На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей. Згідно вимог ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved