Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 23 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. із грубим порушенням діючого законодавства було вчинено виконавчий напис №3073 про стягнення з неї на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованість у розмірі 36301,65 грн. На підставі вищезазначеного виконавчого напису, 05 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. було відкрито виконавче провадження № 61484760. Відповідно до вказаної постанови приватного виконавця від 05.03.2020 з позивача окрім заборгованості підлягає стягненню основна винагорода приватного виконавця у розмірі 3 630,16 грн. 19 березня 2020 року приватним виконавцем Парфьоновим Г. В. було винесено Постанову про звернення на дохід боржника - [PERSON] , що отримує дохід у КЗ «Южненська авторська М. П. Гузика експериментальна спеціалізована загальноосвітня школа-комплекс І-ІІІ ступенів Южненської міської ради Одеської області». Бульба А.І. взагалі вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що адміністративним судом скасовано нормативний акт, яким передбачався перелік документів, які необхідно подати нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а також у зв`язку з тим, що суму заборгованості, щодо стягнення якої банк просив вчинити виконавчий напис нотаріуса, не можна вважати безспірною. На думку позивача, приватний нотаріус Гуревічов О. М. при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.09.2020 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 28.10.2020 до суду від представника відповідача - Тураша С.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого АТ «Ідея Банк» з позовом [PERSON] у даній справі не погоджується, вважає такий безпідставним та необґрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 23 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. №3073 таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Представник відповідача вказує, що 14.09.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Z06.00303.004338119, згідно п.1.1. якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні погреби в сумі 33800.00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Оскільки [PERSON] , як позичальник, згідно кредитного договору, власних зобов`язань не виконувала, станом на 10.12.2019 в неї утворилась заборгованість за таким Договором у розмірі 34401,65 грн., з яких.: прострочений основний борг - 21204,78 грн.; прострочені проценти - 3461,05 грн.; строкові проценти - 332,16 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту - 540,8 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту - 4259,6 грн.; пеня - 4603,26 грн. На підставі вище вказаних положень чинного законодавства АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] 34401,65 грн. боргу за кредитним договором та 1900 грн. витрат на його вчинення, разом 36301,65 грн. На виконання вимог Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 23.01.2020 виконавчого напису № 3073, у тому числі: 1.заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису; 2.кредитний договір № Z06.00303.004338119 від 14.09.2018; 3.довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів; 4.вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань; 5.довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Z06.00303.004338119 від 14.09.2018, видану АТ «Ідея Банк» станом на 10.12.2019; 6.список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк» (№ ф. 103); список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк», опис вкладення до цінного листа, що підтверджує направлення на адресу позивач вимоги; фіскальний по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку; 7.виписку по особовому рахунку [PERSON] . Відтак, все вище наведене підтверджує той факт, що спірний виконавчий напис, вчинений 23.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О М. за № 3073, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості згідно Кредитного договору №Z06.00303.004338119 від 14.09.2018 у розмірі 36301,65 грн.(включаючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса), відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач неодноразово викликався в судове засідання, однак в судові засідання не з`явився, надавши відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Треті особи в судові засідання не з`явилися, хоча була належним чином повідомлені про дату та час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. відкрито виконавче провадження №6148476 за виконавчим написом №3073, виданого 23.01.2020 приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» грошової суми в розмірі 36301,65 грн.(а.с.19-20). 05.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесена постанова про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди в розмірі 3630,16 грн. (а.с.22-23). 19.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесена постанова про звернення стягнення на дохід боржника - [PERSON] , що отримує дохід у КЗ «Южненська авторська М. П. Гузика експериментальна спеціалізована загальноосвітня школа-комплекс І-ІІІ ступенів Южненської міської ради Одеської області» (а.с.25). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Звертаючись до суду, позивач посилалась, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки крім іншого були відсутні відомості про безспірність вимоги. Відповідачем не спростовано того факту, що при вчиненні напису нотаріус не отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення. При цьому суд вважає, що розрахунок боргу складений відповідачем є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерстваюстиції Українивід 22лютого 2012року №296/5 слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. За змістом вищевказаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем зазначеної вимоги, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості оспорити вимогу банку або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Наявність одного лише факту направлення такої вимоги боржнику недостатньо для висновку про її безспірність. Доводи представника банку, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису банком надано всі необхідні документи, передбачені переліком, які підтверджують безспірність заборгованості. При цьому нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості та встановлювати права та обов`язки учасників правовідносин, він лише перевіряє наявність документів для здійснення нотаріальної дії, є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved