Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому вказує, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 23.07.2014 року по 21.04.2015 року на посаді сторожа. При звільнення відповідач не виплатив позивачу заробітну плату у розмірі 2408,24 грн.. Оскільки відповідач своєчасне не виплатив заробітну плату позивач має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В подальшому позивач вточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача тільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.04.2015 року по 08.09.2015 року, оскільки 08.09.2015 року позивачу була виплачена заборгованість по заробітної платі. Ці обставини і з'явилися підставами позову. В судове засідання позивач не з'явилася, надав до суду заяву в якої наполягає на уточнених вимогах, просить їх задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився - 14.09.2015 року, 29.09.2015 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомлений належним чином повторне не з'явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працювала у відповідача Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства з 23.07.2014 року по 21.04.2015 року на посаді сторожа, цей факт підтверджується трудовою книжкою БІ №591475. Згідно довідки Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства за №120 від 04.09.2015 року середньоденний заробіток позивача складає 50,26 грн. Згідно надої заяви кількість відпрацьованих днів за період з 23.07.2014 року по 21.04.2015 року складає - 45 днів. Середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 23.07.2014 року по 21.04.2015 року складає 50,26 грн. х 45 днів = 2261,70 грн.. Згідно ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Згідно ст.. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору при їх розмір підприємства, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно Рішення Конституційного Суду України №4-рп/2012 від 22.02.2012 року офіційно розтлумачені положення статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу, які слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем не своєчасне виплачена заробітна плата при звільненні, не здійснена оплата середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути судовій збір з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial