Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.06.1986 року Амур-Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровськ, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що причиною розпаду їхньої сім`ї послужило те, що вони проживали в м . Дніпропетровську до 1991 року, через постійні сварки, образи та непорозуміння вона з сином переїхали у м. Кам`янка-Бузька. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки проживають з відповідачем у різних містах, подружніх відносин не підтримують, спільного господарство не ведуть, шлюб інснує тільки формально. Ухвалою суду від 11.03.2019 провадження в справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою суду від 15.05.2019 призначено справу до судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечує, просить прізвище залишити « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву . Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровськ 17.06.1986, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня1986 року, актовий запис №632. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Одночасно,

Outcome: approved