Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, у poзміpi 1/4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. В суді позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, у poзміpi 1/5 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги, надав суду довідку МСЕК , про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 21.11.2012р., актовий запис №2146 /а.с.8/. В судовому засіданні встановлено, що 25.08.2005 року сторони по справі розірвали шлюб. Наведене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис №538 від 25.08.2005 року. Як пояснила в судовому засіданні позивач, - відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, їхній син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач суду пояснив, що на даний час не має роботи, але розуміє свій обов'язок сплачувати аліменти дитині. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує, розмір аліментів не заперечив. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved