Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, за адресою: [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд посилаючись на те, що померлий [PERSON], володів земельною ділянкою, що розташована на території Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області, проте оригіналу правовстановлюючого документу отримати не встиг. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, листом державного нотаріуса, відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дій, оскільки відсутній документ, підтверджуючий право власності померлого на таке майно. Тому, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винисення рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. 08 квітня 2010 року рішенням Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області № 53, [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,1500 га. за адресою: [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі даного рішення був виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та присвоєний кадастровий номер [NUMBER]. Як вбачається з довідки № 74/025-26 від 05.04.2018 виданою виконавчим комітетом Копачівської сільської ради, земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS]. Листом державного нотаріуса Плющ Н.В. № 633/02-14 від 05.04.2018 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вищевказану земельну ділянку в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи таких спадкоємців не встановлено, позивачу не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, що перешкоджає позивачу реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 2, 4, 19 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Як роз'яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач відносяться до спадкоємця за законом, довела належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлого сина. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованиим, іншого способу (крім судового) захисту своїх прав позивач не має. Таким чином, позов слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved