Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 18 вересня 2005 року померла [PERSON]. Спадкоємцями померлої за заповітом були її діти: дочка [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у виді житлового будинку та земельних ділянок : площею 0,1939 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, та площею 02500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по вулиці Святомихайлівська, 6 села Карапиші Миронівського району Київської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. 18 квітня 2014 року [PERSON] помер, не оформивши спадкових прав. Будучи спадкоємцем померлого [PERSON] за законом, позивач спадщину прийняла. Оформити спадкові права не має змоги, оскільки померлий за життя не оформив спадкових прав на належне [PERSON] до дня її смерті майно. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок під номером 6 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області та на земельні ділянки : площею 0,1939 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, та площею 02500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовані по вулиці Святомихайлівська, 6 села Карапиші Миронівського району Київської області. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги позивача підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача відділу у Миронівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Треті особи в судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені за адресами, зазначеними позивачем. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у\~ статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця\~ з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 029490, виданим 31 грудня 2005 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. Спадковим майном після смерті [PERSON] був житловий будинок під номером 6 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області, земельна ділянка площею 0,2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка площею 0,1939 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташовані по вулиці Петровського 6 села Карапиші Миронівського району Київської області. Вулиця Петровського, на якій розташовано нерухоме майно, перейменована на вулицю Святомихайлівська згідно рішення 3 сесії УІІ скликання [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області.\~\~\~ Встановлено, що померлій [PERSON] на підставі рішення 8 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради № 75-08-V від 19 квітня 2007 року передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,1939 га. В підтвердження права власності на вказані земельні ділянки було виготовлено державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 975850 та серії ЯД № 975849, копії яких додані до позовної заяви. Зазначені державні акти було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 17 квітня 2008 року за № 010834500063 та № 010834500064. Державні акти були виготовлені та видані [PERSON]. Правовстановлюючий документ на житловий будинок під номером 6, розташований по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області, не видавався. Спадкоємцями померлої [PERSON] за заповітом, посвідченим секретарем Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області 27 листопада 1996 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 99, були її діти: дочка [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за заповітом відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON], про що подали нотаріусу відповідні заяви. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] 18 квітня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 309261, виданим 22 квітня 2014 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Він був єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, спадкових прав не оформив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється його дочкою. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 259265, виданим 30 грудня 1966 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 297991, виданим 17 травня 1986 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області . 16 жовтня 2014 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлого [PERSON] Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах справи містяться відмови нотаріусів у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтв про право на спадщину. Житловий будинок під номером 6, розташований по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Встановлено, що будинок під номером 6, розташований по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області був побудований на земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Вказані обставини підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 975849, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 17 квітня 2008 року за № 010834500063. Будинок має виготовлений 23 вересня 2010 року КП КОР Білоцерківське МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: веранда, колодязь питний. Будинок має загальну площу 32,2 кв.м., жилу площу 27,9 кв.м., підсобну площу 4,7 кв.м. Встановлено, що померла [PERSON] була головою двору та власником будинку під номером 6, розташованого по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області відповідно до записів погосподарського обліку (форми № 4, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 95 від 18.04.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.05.2005 за № 487/10767). Вказані обставини підтверджуються даними технічного паспорту, довідки [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 02-31-26 від 18 січня 2017 року. За відомостями довідки КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 81 від 18 січня 2017 року право власності на дане нерухоме майно станом на 01 січня 2013 року було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності від 20.12.1989, видано виконкомом [PERSON] сільської Ради народних депутатів та рішення Миронівської Райради №199 від 16.11.1989. Спадкоємець не подав нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно у виді житлового будинку, право власності на яке підлягає державній реєстрації, оскільки оригінал свідоцтва про право особистої власності від 20.12.1989, виданого виконкомом [PERSON] сільської Ради народних депутатів та рішення Миронівської Райради №199 від 16.11.1989 втрачено. Дані обставини наведені позивачем, підтверджені оголошенням у газеті «Миронівський край» від 24 червня 2017 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером 6 по вулиці Святомихайлівська села Карапиші Миронівського району Київської області не здійснена за [PERSON] на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за [PERSON]М перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 95495730 від 25 серпня 2017 року. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними. Оскільки спадкоємець померлого [PERSON] не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 158 ЗК України,

Outcome: approved