Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання позову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2008 року, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною особою, що ставить її в складне матеріальне становище, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісяця, і вважає, що 1/2 частини від його заробітку (доходу) щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дітей. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини своїх неявок суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб з 14 березня 2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с.3/, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5,6,7/. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітні діти, проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позов [PERSON] предявлений 26 травня 2016 року /а.с.1/, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved