Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про Заявниця звернулася до суду з заявою, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль [NUMBER]. Сини її померлого чоловіка відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на спадщину не претендували. Позивач, бажаючи оформити свої спадкові права звернулася до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г.. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль в зв'язку з тим, що вона не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач вважає, що вона в силу вимог ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час смерті свого чоловіка проживала з ним. В подальшому нею було з'ясовано, що хоча вони з чоловіком і проживали за вказаною вище адресою, однак її померлий чоловік перебував на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що фактичне проживання її померлого чоловіка не співпадає з адресою його реєстрації позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на придбаний за час шлюбу автомобіль [NUMBER] і зареєстрований за її померлим чоловіком. На підставі викладеного, позивач просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла до суду заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю і наполягає на задоволені позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду, надіслали заяви, про слухання справи за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко Марина Геннадіївна була повідомлена про дату час та місце слухання справи відповідно до норм ЦПК України, від неї на адресу суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, тому відповідно до ч.3 ст. 36 ЦПК України суд ухвалив слухати справу без участі приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко Марини Геннадіївни. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача по справі, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 08.06.2011 року (а.с.10). Факт того, що [PERSON], є чоловік позивача по справі, підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с.11). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на автомобіль [NUMBER]. Померлий [PERSON] за життя володів автомобілем [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого Мелітопольським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області 11 листопада 2005 року (а.16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2015 року виданою приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль в зв'язку з тим, що вона своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 17). Копією паспорту померлого [PERSON] підтверджується, що він перебував на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). Копією паспорту позивача [PERSON] підтверджується, що вона перебуває на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS] (а.с. 7-9). Згідно довідки виданої головою правління ОСББ «Мрія» від 25.12.2014 року позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] в період з 14.01.2001 року по [INFO] року (а.с. 13). Факт постійного спільного проживання позивача та її чоловіка за адресою [ADDRESS] в період з 14.01.2001 року по [INFO] року підтверджується довідками [PERSON] та [PERSON], засвідченими заступником голови ОСББ «Мрія» [PERSON] (а.с. 14,15). Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30.03.2015 року відомості про наявність заповітів померлого [INFO] [PERSON] або укладених ним спадкових договорів відсутні. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2015 року інформація про наявність спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач проживала разом із своїм померлим чоловіком в період з 14.01.2001 року по [INFO] року за адресою [ADDRESS]. Інші спадкоємці, зокрема відповідачі сини [PERSON] та [PERSON] взагалі не зверталися із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. Задовольняючи заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд виходив з наступного. Згідно із пунктом 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом N 296/5 Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, що оформлюється нотаріусом. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із пунктом 4.10 Порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Для оформлення свідоцтва спадкоємці мають подати нотаріусу всі необхідні документи. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Підтвердженням того, що спадкоємець проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відмітка про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем. Згідно із пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно п. 1 листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлені фактичні обставини даної справи та досліджені належні письмові докази у їх сукупності, а тому суд дійшов до висновку, що наявні законні підстави для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем Відповідно до 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, суд вважає доведеним факт постійного проживання зі спадкодавцем позивачем. Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення для виникнення спадкового права. Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому з метою захисту майнових прав заявника даний факт потрібно встановити у судовому порядку.

Outcome: approved