Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 31 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №6. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявися невдалим. Через повне непорозуміння та проблеми морально-психологічного характеру, між ними часто виникали сварки, які призвели до вкрай неприязне них стосунків. Основною причиною сварок мід ними буле те, що відповідач систематично не працював та вони жили за рахунок грошей, які вона отримує на утримання дитини. Починаючи з лютого 2017 року вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спору про спільне майно не мають. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 387685, згідно якого 21.10.2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу : «чоловіка Костін», «дружини - [PERSON]»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 596680, з якого вбачається, що її батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АО № 324317. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved