Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтовуючи який вказала, що 07 лютого 2011 року Обухівським районним судом винесено рішення про стягнення з відповідача на користь її чоловіка [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 78120 грн.. На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження. 25 лютого 2011 року її чоловік [PERSON] помер, тому відповідно до її заяви 13.06.2012 року Обухівським районним судом було винесено ухвалу про заміну сторони стягувача з її чоловіка на неї. Так як боржник по справі не повертає борг, а за час виконання рішення суду грошова одиниця України значно знецінилась, тому вона просить з врахуванням індексу інфляції стягнути з відповідача інфляційні збитки в сумі 67634,22 грн.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився подав до суду заперечення проти позову, в якому просить відмовити в задоволені позову та слухати справу в його відсутності. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. Згідно рішення Обухівського районного суду від 07 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 78000 грн. та й20 грн. на інформаційно технічне забезпечення (а.с.8). На виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с. 9). Відповідно до ухвали Обухівського районного суду від 13 червня 2012 року в зв'язку з смертю [PERSON] було замінено сторону стягувача в виконавчому провадженні на [PERSON] (а.с.10). Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із виконанням договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України). Так, згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином за час прострочення виконання зобов'язання з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні витрати. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 525, 629 ЦК України). Суд не приймає посилання відповідача на начебто сплив строку позовної давності. Статтями 57-60 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення [PERSON] його права, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав рішення суду. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути частину суми сплаченого та документально підтвердженого судового збору у розмірі 676 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved