Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] в місті Києві на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2001 року. З нею в спірній квартирі прописані її син - [PERSON], та її колишній чоловік - [PERSON] Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.06.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Проте, вже тривалий час відповідач у спірній квартирі не проживає, житлом не цікавиться, витрат по його утриманню не несе. Вона (позивач) повністю утримує сина, а тому їй досить важко сплачувати комунальні послуги за всіх прописаних у квартирі. У зв'язку з чим вона звернулася до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, за останньою відомою адресою, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.09.2001 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 22.05.2003 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.06.2011 року, шлюб між сторонами по справі розірвано. В спірній квартирі зареєстровані - [PERSON] - позивач, [PERSON] - відповідач, та [PERSON] - син сторін. Відповідно до актів, датованих 02.11.2012 року, 26.09.2013 року та 02.07.2014 року, засвідчених ЖРЕО № 409, відповідач у спірній квартирі не проживає з вересня 2011 року, його власних речей немає. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі вже близько трьох років. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved