Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила суд стягнути: -з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частина заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; -з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач обґрунтовує свої вимоги тими обставинами, що 13 липня 2019 року, між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб про що Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області було зроблено відповідний актовий запис за номером 117. Від цього шлюбу у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] . З кінця грудня 2019 року сторони припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного. З того часу відповідач припинив надавати позивачу будь-яку матеріальну допомогу на утримання їхньої малолітньої дитини. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Жодних витрат відповідач не несе, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Також позивач зазначила, що відповідач є працездатним, працює на посаді охоронника в компанії «Агромат», а тому він в змозі сплачувати необхідні на утримання їхнього спільного сина кошти. Як вбачається в повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з додатками отримав 10 червня 2020 року, що підтверджується датою у поштовому повідомленні. До суду надав відзив, яким позовні вимоги визнає частково, а саме визнає позов, щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання їхнього сина, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) посилаючись на ті обставини, що він дійсно працює на посаді інспектора з охоронної діяльності в ПТК ТОВ «Агромат» та отримує щомісячну плату у розмірі 5570 грн., з якої стягується податок в розмірі 1002, 06 грн. В праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав відповідач не має. Від позивача надійшла відповідь на відзив, якою вона заперечує проти Відзиву на позов [PERSON] , свої заперечення обґрунтовував тим, що їхній спільний син [PERSON] має лише півроку від народження, вона немає можливості працювати, оскільки цілодобово має доглядати за сином. Просила суд позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. 13 липня 2019 року, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 117 (а.с 9). Від цього шлюбу у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 09 грудня 2019 року, актовий запис № 3262 (а.с. 12). Сторони припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається із матеріалів справи сторони не досягли домовленості між собою про спосіб та розмір утримання їх дитини. Відповідно до вимог ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що малолітній [PERSON] проживає разом із позивачем, окремо від відповідача, суд приходить до висновку, що позивач має право на сплату їй відповідачем аліментів на утримання їх дитини. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема позовної заяви, відзиву на неї та відповіді на відзив, між сторонами існує спільна позиція, що відповідач повинен брати участь в утриманні їх дитини у грошовій формі, проте вони не дійшли згоди про її розмір, а тому у відповідності до ст. 183 СК України цей розмір повинен бути встановлений судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До матеріалів справи відповідачем надано квитанції про купівлю дитячого харчування на суму 1153,50 грн., а також Як вбачається із матеріалів справи сторони мають неповнолітню дитину, якій на момент розгляду справи виповнилося лише дев`ять місяців, а отже дитина потребує значного обсягу уваги та опіки позивача а також коштів для забезпечення засобами догляду, гігієни та харчування дітей віком до трьох років, про що в тому числі свідчать квитанції про купівлю дитячого харчування на суми по 1153,50 грн. та експрес-накладні якими відповідачем направлено позивачу дитяче харчування. З огляду на те, що малолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, яка не працює через догляд за нею, відповідач також являється батьком малолітньої [PERSON] (а.с. 10), яку він повинен утримувати в силу вищенаведених норм СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який слід стягувати із відповідача на утримання його сина повинен становити 1/4 від його частини заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд керується наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітної дружини, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). З наданих суду доказів вбачається, що дитина проживає з позивачем, а тому враховуючим наведені вище обставини справи, в силу положень ст. 84 СК України, [PERSON] має право на утримання від відповідача матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років. Однак, всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідач не надавав належних та допустимих доказів того, що він не може матеріально утримувати дружину, яка не має можливості працювати у зв`язку із необхідністю постійного догляду за їх спільною малолітньою дитиною. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, працює на посаді інспектора з охоронної діяльності в ПТК ТОВ «Агромат», він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти і здатний надавати матеріальну допомогу як на утримання неповнолітнього сина, так і на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Під час прийняття рішення суд не бере до уваги доводи відповідача, про необхідність стягнення із нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини від його заробітку, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності вад його здоров`я, він є повнолітньою та працездатною особою, має трьох осіб, яких в силу закону він зобов`язаний утримувати (дочка, син та позивач), а тому стягнення із нього 1/4 частини від його заробітку є справедливим та забезпечує рівний і справедливий підхід до визначення розміру аліментів, розмір яких забезпечить його малолітній дитині мінімальну можливість на створення умов для її гармонійного розвитку. Суд також погоджується із доводом позивача, що відповідач даючи життя другій дитині міг та повинен був усвідомлювати всю відповідальність, яку він несе як батько своєї другої дитини. Під час прийняття рішення суд не бере до уваги копію позовної заяви [PERSON] до відповідача про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини, оскільки без рішення суду про її задоволення, вона не становить жодного доказового значення по даній справі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 02 квітня 2020 року. Аліменти на утримання дружини потрібно стягувати починаючи з 02 травня 2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial