Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 03.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття на 1800,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03.04.2015 року по 01.10.2019 року у розмірі 28 124,62 грн.; 3) стягнути з відповідача на її користь 806,08 грн. в рахунок відшкодування суми індексації аліментів. До початку розгляду справи по суті від представника позивача [PERSON] - адвоката Лисак С.В. до суду надійшла заява про відмову від позовної вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 03.04.2015 року по 01.10.2019 року у розмірі 28 124,62 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2004 року. 18.11.2009 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. За період спільного проживання у них народжився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.2005 року, записаний відповідач - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 03.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Малолітній син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що розмір аліментів, який був визначений рішенням суду від 21.05.2015 року, на теперішній час менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, не достатньо для матеріального забезпечення спільної дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Малолітній [PERSON] навчається в Харківській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 85 Харківської міської ради Харківської області та перебуває на обліку в міській поліклініці № 9 з діагнозом: скаліотична хвороба першого ступеня остеома хребців грудного відділу. Позивач вважає, що малолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних затрат, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, щорічних медичних обстежень. Таким чином, позивач зазначає, що стягнення аліментів у розмірі зазначеному в рішенні суду на даний час не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесені зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище викладене позивач зазначає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач зазначає, що частина друга ст. 184 Сімейного кодексу України, передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті другої Закону України «Про індексації грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про індексації грошових доходів населення» порядок проведення індексації визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» розрахунок інфляції за період з червня 2016 року по жовтень 2019 року становить 806,08 грн., та підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений судом строк, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково в частині стягнення на користь позивача збільшеного розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі з 800,00 грн. на 1800,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття та не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача 806,08 грн. в рахунок суми індексації аліментів. Разом з тим, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 03.04.2015 року по 01.10.2019 року у розмірі 28 124,62 грн., у зв`язку з тим, що в нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів. У визначений судом строк, позивачем відповідь на відзив не подавався. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Лисак С.В. до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував, з урахуванням обставин зазначених у відзиві на позовну заяву. В своїй заяві відповідач просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.09.2004 року. 18.11.2009 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 18.11.2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №444. За період спільного проживання у сторін народжився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.2005 року, записаний відповідач - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , актовий запис № 194. Неповнолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 03.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесені зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач аліментів на інших дітей або непрацездатних батьків не сплачує, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн. щомісячно. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає - 2027,00 грн. на місяць, станом на 01.01.2019 року. З 01.07.2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає - 2118,00 грн. на місяць. З 01.12.2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складатиме - 2218,00 грн. на місяць. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд, враховуючи надані дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також те, що 08.07.2017 року набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а до цієї дати був визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача в розмірі, який визначений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року та вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до частини другої ст. 184 Сімейного кодексу України, передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті другої Закону України «Про індексації грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про індексації грошових доходів населення» порядок проведення індексації визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» розрахунок інфляції за період з червня 2016 року по жовтень 2019 року становить 806,08 грн. Таким чином, сума інфляції аліментів в розмірі 806,08 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved