Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою поштою 28.12.2015 року (а.с.9,10) та просила суд розірвати шлюб укладений 13.10.2006 року з відповідачем по справі та зареєстрований Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 754, від якого є двоє малолітніх дітей, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що причиною розірвання шлюбу є той факт, що відповідач фактично створив нову сім'ю з іншою жінкою. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімені стосунки не підтримують з червня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору немає, спір щодо проживання дітей відсутній. Після розірвання шлюбу позивач просила відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.18). Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, вказував, що не проживають разом з позивачем з червня 2015 року (а.с.17). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2006 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 754, від якого є двоє малолітніх дітей, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.3,4,5). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2006 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.3). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з червня 2015, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач не заперечував. Майновий спір та спір щодо проживання дітей між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 13.10.2006 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 754, від якого є двоє малолітніх дітей, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], - розірвати, та після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище «[PERSON]». Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1).

Outcome: approved