Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , а саме, просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , народження, є [PERSON] , [INFO] . Батько малолітнього [PERSON] записаний зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Родина [PERSON] з 2012 року перебувала під соціальним супроводом Покровського районного центру соціальних служб для сім`ї. У жовтні 2017 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за неналежне їх утримання, навчання та виховання. З початку жовтня 2018 року малолітнього [PERSON] поставлено на облік служби у справах дітей райдержадміністрації, як дитину із сім`ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Причиною взяття дитини на облік, були неодноразові повідомлення фахівця із соціальної роботи центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, яка працює на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району (Гаврилівський старостинський округ), про те, що [PERSON] мешкає без реєстрації у с. Гаврилівка Покровського району. З моменту народження дитини за місцем своєї реєстрації [PERSON] проживати відмовляється, веде бродячий спосіб життя, постійно змінюючи місце проживання (за 5 місяців змінила 5-6 квартир). Зареєструвати малолітню дитину за місцем своєї реєстрації категорично відмовляється. Соціальну допомогу при народженні дитини та будь-які інші види соціальних допомог, на які вона має право відповідно до чинного законодавства, також відмовляється. [PERSON] ніколи не працювала, а на даний час не має можливості працювати, тому будь-який вид доходу на утримання своєї дитини [PERSON] не має. На початку січня 2019 року малолітнього [PERSON] разом із матір`ю швидкою допомогою було доставлено до дитячого відділення КЗ «Покровська ЦРЛ`ДОР». Дитина доставлена в лікарню у занедбаному стані, зі значними опрілостями, алергією та застудою. Протягом тижня дитину вилікували та виписали із лікарні, але з 22 січня [PERSON] разом із малолітнім [PERSON] знову опинилася у дитячому відділенні у зв`язку з тим, що їй ніде проживати, де вона прожила 3 тижні. Спеціалісти служби у справах дітей райдержадміністрації та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в черговий раз зустрілися із [PERSON] їй знову було запропоновано надати допомогу у реєстрації дитини за місцем проживання, вказано на необхідність проведення такої реєстрації. В черговий раз наголошено на необхідності оформлення соціальної допомоги при народженні дитини та одинокої матері, що дасть можливість забезпечувати нормальне проживання дитини і її самої. Але, [PERSON] категорично відмовилася від рекомендацій, вела себе неврівноважено, скандалила, голосно кричала, тримаючи при цьому дитину на руках. Зважаючи на те, що [PERSON] не планує налагоджувати матеріальне становище своєї родини її попереджено про кримінальну відповідальність, яку вона несе за неналежне утримання малолітньої дитини та бродяжництво, а в майбутньому про чергове позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на те, що мешканці с. Гаврилівка уже не приймали [PERSON] разом із дитиною на проживання, у лютому 2019 року вона перемістилася на проживання у селище Просяна Покровського району, де також сторонні громадяни надали їй у користування житловий будинок, але тимчасово, За інформацією, наданою фахівцем із соціальної роботи Просянської селищної ради, будинок, в якому мешкала [PERSON] з малолітнім сином облаштований необхідними меблями, є пічне опалення, але воно становило загрозу вчадіти, як дитині так і матері, адже, після тривалих років простою потребувало чищення. Запас дрів або іншого твердого палива у даному домоволодінні відсутній. [PERSON] протоплювала 1 раз на день сухими гілками та залишками старого штахетнику від паркану, який знайшла у дворі. Кошти на існування, оплату за освітлення та інші потреби у [PERSON] відсутні (в черговий раз її забезпечували їжею небайдужі сусіди). У дитини вкрай обмежена кількість одягу, відсутні підгузки, засоби гігієни, ванночка для купання, пелюшки. З метою упередження нещасного випадку за останнім місцем проживання [PERSON] із малолітнім [PERSON] , уникнення жебракування матері разом із дитиною, зважаючи на загрозу яка становила життю та здоров`ю дитини, зважаючи на неврівноважений психічний стан останньої, 19 лютого 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було прийнято рішення про негайне вилучення малолітнього [PERSON] та тимчасового його влаштування до вирішення питання позбавлення матері батьківських прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні з`явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові, додавши, що на початку січня 2019 року відповідачка з новонародженою дитиною оселилася в смт. Просяне, у старому будинку, де не було ані дрів для опалення, ані належних умов для проживання малолітньої дитини. [PERSON] кормили сусіди, приносячи їй їжу, за оформленням соціальних виплат відповідачка категорично відмовилася звертатися. Коли працівники соціальних служб обстежували житло, то не виявили там гігієнічних приналежностей, дитячого ліжка, ванночки, памперсів. Дитячого одягу було обмаль і одяг був не зимній. Двічі за зиму [PERSON] потрапляла з дитиною в лікарню, бо дитина хворіла. За лютий 2019 року позивач чотири рази виїзжав на обстеження умов проживання відповідачки. Коли 20.02.2019 року представник позивача та третьої особи прийшли до [PERSON] , то побачили, що вона ходить в шубі, бо хата нетоплена, а дитина у дуже легкому одязі. Для купання дитини була тільки миска ємністю 15-20 літрів. [PERSON] вела себе дуже агресивно і погрожувала покінчити життя самогубством у разі, якщо в неї відберуть дитину. Під час вилучення дитини працівники поліції знайшли 2 мотузки у шафі та сокиру під подушкою. За весь час після вилучення дитини [PERSON] жодного разу не поцікавилася її долею і місцезнаходженням. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином неодноразово, у тому числі шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду, надала заяву про відкладення судового розгляду, але в судові засідання жодного разу не з`явилася. Представник третьої особи Орищенко М.В. пояснила суду, що [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, агресивна, конфліктна. Постійно змінювала місце проживання, не повідомляючи нікого, де знаходиться з дитиною. При обстеженні житлових умов виявлено, що дитина майже не має одягу, дитина фактично в будинку знаходилася в коробці від «Подарунку малюка » як в манежику, бо ліжка та дитячого візочка на той час також не було. Спілкування з відповідачкою вкрай складне, на жодні умовляння щодо оформлення документів для отримання соціальної допомоги вона не реагувала і нічого не робила. Свідок [PERSON] показала, що працює директором Покровського РЦСССДМ, відповідачку знає давно, оскільки її сім`я неодноразово перебувала на соціальному супроводі як сім`я, що знаходиться в складних життєвих умовах. У 2019 році [PERSON] народила п`яту дитину, після чого систематично змінювала місце проживання по всьому Покровському районі. На обліку в медичному закладі під час вагітності не перебувала, після народження дитини категорично відмовлялася реєструвати дитину та звертатися до соціальної служби для отримання допомоги по народженню дитини. На як кошти проживає - невідомо. До себе додому, коли виявляли місце її проживання категорично відмовлялася когось пускати, дитячі речі, які пропонували їй для дитини соціальні служби, брати відмовлялась. Свідок [PERSON] показала, що працює фахівцем із соціальної роботи Просянської селищної ради, [PERSON] зявилася в смт. Просяна взимку 2019 року, де оселилася в занедбаному будинку, де ніхто давно не проживав. Свідок також виїздила на місце проживання відповідачки, належних умов проживання для дитини в будинку не виявлено, а саме, в будинку холодно, дрів немає, дитячих речей обмаль. Відповідачка не працює і ніколи ніде не працювала, джерело доходів невідомо, жодних соціальних виплати не отримує, поведінка відповідачки є неадекватною. Свідок вважає, що в таких умовах є небезпека для життя і здоров`я дитини. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 20.02.2019 року, актовий запис №173 (копія свідоцтва серія [NUMBER] , а. с. 11). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 03.01.2019 року фахівцем з соціальної роботи, лікарями та дільничним інспектором, [PERSON] допомогу при народженні дитини не оформлювала, грошей на підгузки для дитини не має, елементарних засобів для гігієни дитини теж не має. При обстеженні малолітнього [PERSON] лікарями виявлено, що у останнього є висипання в області висків, голови та попрілості ІІ ступеню. Дитина була неспокійна, весь час плакала (акт, а. с. 27). Згідно акту обстеження умов проживання від 08.01.2019 року, складеного начальником служби у справах дітей райдержадміністрації та директором Покровського РЦСССДМ, [PERSON] надавала пояснення, в яких повідомила, що на той час проживати їй не було де, сказала, що буде займатися пошуком нової квартири, оформляти соціальні виплати при народженні дитини та одинокої матері відмовилася. Членами комісії рекомендовано [PERSON] повернутися на постійне місце проживання до свого житлового будинку, де вона зареєстрована, провести там косметичний ремонт та проживати разом із дитиною, але [PERSON] на рекомендації членів комісії реагувала неадекватно, говорила різну нісенітницю, яка не мала ніякого відношення до її ситуації, усі поради членів комісії проігнорувала (акт, а. с. 28). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.02.2019 року, складеного фахівцем з соціальної роботи, начальником служби у справах дітей райдержадміністрації та директором Покровського РЦСССДМ, на час візиту у будинку, де мешкала [PERSON] було чисто, але холодно. [PERSON] по будинку ходила в шубі, а дитина в цей час перебувала в одній сорочці та була примотана тоненькою ковдрою. Для дитини придбано візочок, дитяче ліжко відсутнє, мати з дитиною сплять в одному ліжку. Ванночки для купання дитини немає, одяг у дитини в обмеженій кількості. Будь-які засоби гігієни для дитини та підгузки відсутні. У дворі відсутній будь-який запас твердопаливних матеріалів, газове опалення у будинку відсутнє. Під час відбирання дитини [PERSON] поводилася агресивно, голосно кричала, при цьому тримаючи на руках дитину. Під час пошуку одягу для малолітнього [PERSON] у шафі для речей члени комісії виявили петлю для повішання, виготовлену власноруч. Після відбирання малолітнього [PERSON] , через 10 хвилин, працівники Просянської селищної ради в телефонному режимі повідомили, що [PERSON] здійснила над собою суїцид через повішання. Двічі працівники селищної ради зривали її з петлі. В зв`язку з тим, що [PERSON] вела себе агресивно медичні працівники змушені були дати їй заспокійливе та доставити на лікування до обласної психіатричної лікарні (акт, а. с. 32) За висновком органу опіки та піклування Покровської райдержадміністрації від 06.05.2019 року з метою упередження негативних обставин, які загрожують життю та здоров`ю дитини, орган опіки та піклування Покровської райдержадміністрації дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (висновок, а. с. 7-9). Даний висновок мотивується тим, що у відповідачки неврівноважений психічний стан, вона створила умови життя, які становлять загрозу життю та здоров`ю дитини, відмовилась оформити соціальні виплати, які необхідні для нормального утримання дитини (висновок, а. с. 7-9). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Судом достеменно встановлено, що відповідачка постійно та злісно ухиляється від виховання своєї дитини, матеріально її не утримує, не створила належних умов для її проживання, своїми діями та способом життя ставить під загрозу здоров`я дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідачка в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved