Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що народився та проживав у [ADDRESS] Після смерті батька право власності у порядку спадкування на зазначений будинок перейшло до його брата - [PERSON], а після його смерті - до дочки [PERSON] Після смерті останньої спадщину прийняла [PERSON] Зазначені обставини встановлені рішенням Полтавського районного суду від 17.03.2011 року. Вважає, що до спадкової маси неправомірно включений гараж, який він особисто збудував з дозволу батька, на виділеній для цього земельній ділянці за вказаною адресою. Просив виключити із спадкової маси, отриманої [PERSON], частину земельної ділянки площею 0,015 га по [ADDRESS]; визнати за ним право власності на гараж, розташований на території домоволодіння, та на частину земельної ділянки площею 0,015 га. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. За таких обставин та за згодою позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України за наявними у справі матеріалами та постановити заочне рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 214 ЦПК визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Встановлено, що відповідно до рішення Полтавського районного суду від 17.03.2011 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], відповідно до технічного паспорту; зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні зазначеним майном(а.с. 13-15). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Враховуючи ту обставину, що спірний гараж входить до складу садиби по [ADDRESS], право власності на яку у порядку спадкування за рішенням суду визнане за відповідачем і у даному випадку не є самостійним об'єктом права власності, тому підстав для задоволення позову не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок(крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника(землекористувача). Оскільки правові підстави для визнання права власності на частину нерухомого майна відсутні, не підлягає задоволенню позов і щодо визнання за позивачем права власності на частину земельної ділянки, на якій розташований гараж. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed