Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог вказувала, що їй, [PERSON] , належить право спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,6 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 2000 року, виданого державним дослідним господарством «Червоний Шахтар» згідно із розпорядженням ДДГ «Червоний Шахтар» від 23 лютого 2000 року за № 23, зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № ЗПС-90-1290. Звернувшись у липні 2021 року до державного реєстратора з метою перевірки статусу належного їй нерухомого майна, їй було роз`яснено, що на все її майно накладено арешт та на підтвердження вказаної інформації надано з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно якої стосовно [PERSON] , в ДРРП існують записи: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 8228968, зареєстрований 26.11.2008 року реєстратором - Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника АЕ №993404 від 17.11.2008 року, винесена ВДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, об`єкт обтяження - квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Знаючи, що стосовно неї не існує відкритих виконавчих проваджень, 31 травня 2021 року вона звернулась із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження до Центрально-Міського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), якою просила надати можливість ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт та надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження, однак 02 червня 2021 року отримала відповідь на заяву, згідно якої надати детальну інформацію та змогу ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, в рамках якого було винесено постанову про арешт майна боржника АЕ №993404 від 17.11.2008 року та накладено арешт (обтяження № 8228968 від 26.11.2008 року) неможливо, оскільки виконавчі провадження було завершено та передано на зберігання до архіву, та повідомлено про те, що строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становлять три роки, після чого вони підлягають знищенню. Для вирішення питання зняття майна з-під арешту рекомендовано звернутись до суду. Вважає, вказаний арешт таким, що був накладений помилково, внаслідок недостатньої перевірки анкетних даних особи боржника, оскільки їй, [PERSON] на той час тільки виповнилось 17 років, жодних судових справ щодо неї чи її майна не розглядалось. Тому, просить суд зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно [PERSON] , наступний запис: 1) Тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження -8228968, зареєстрований 26.11.2008 року за № 8228968 реєстратором - Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АЕ № 993404 від 17.11.2008 року, винесена Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, об`єкт обтяження - квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 10). Представник відповідача - Центрально-Міського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 9). Заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9) Позивачу на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 2000 року, виданого державним дослідним господарством «Червоний Шахтар», згідно із розпорядженням ДДГ «Червоний Шахтар» від 23 лютого 2000 року за № 23, зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ», у реєстровій книзі № 3ПС-90-1290, належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності (а.с. 10). Як зазначила в позові позивач та ці доводи ніким та нічим не спростовані, звернувшись у липні 2021 року до державного реєстратора з метою перевірки статусу належного їй нерухомого майна, їй було роз`яснено, що на все її майно накладено арешт. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 264519912 від 06.07.2021, вбачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження об`єктів нерухомого майна АЕ № 993404 від 17.11.2008 Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження - 8228968, зареєстрований 26.11.2008 року, на ім`я « [PERSON] » (а.с. 11). При зверненні до Центрально-Міського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт та надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач 02.02.2021 отримала відповідь, що надати детальну інформацію та змогу ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, в рамках якого було винесено постанову про арешт майна боржника АЕ №993404 від 17.11.2008 року та накладено арешт (обтяження № 8228968 від 26.11.2008 року) неможливо, оскільки виконавчі провадження було завершено та передано на зберігання до архіву, та відповідно до п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становлять три роки, після чого вони підлягають знищенню (а.с. 12). Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно п. 5. вказаної статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 надав роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст. ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено належність позивачу майна, арешт на яке позбавляє її права вільно розпоряджатися своїм майном. Крім того в матеріалах справи відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] . Відповідно до статті 16 ЦК України, загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Наявність вказаного арешту порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Оскільки судом не встановлено наявності будь-яких відкритих виконавчих проваджень, щодо [PERSON] в органах ДВС, суд вважає, що правові підстави для арешту майна відсутні, а його наявність порушує права позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved