Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,3400 га, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. 04 грудня 2013 року бабуся позивача склала заповіт, яким на випадок смерті земельну ділянку (пай), згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Синельниківською районною адміністрацією 30 серпня 2002 року, розміром 6,340 га що розташована на території Дерезуватської сільської ради, заповідала позивачу - [PERSON]. Позивач звернулася до державного нотаріуса Другої Синельниківської держав\-ної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив їй у їх видачі у зв'язку з тим, що позивач не надала документів, підтверджуючих право власності на земельну ділянку за померлою, тобто оригінал державного акту на право власності на землю. У зв'язку з цим, позивач просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6.340 га. кадастровий номер - [NUMBER], яка в межах згідно з планом розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відноситься до категорії землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON], яка настала [INFO] року. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. З копії заповіту, посвідченого секретарем Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 04.12.2013 року вбачається, що на випадок смерті [PERSON] зробила таке розпорядження: земельну ділянку (пай) площею 1,4000 га., яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER]) та земельну ділянку (пай) розміром 6,340 га., яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]) заповідала [PERSON], а все інше майно, що буде належати на день смерті [PERSON], остання заповідала [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], [PERSON]. є власником земельної ділянки площею 6,340 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради та призначеної на ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 25.08.2016 року кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. З довідки Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі № 845/41-16 від 26.08.2016 року вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (серія [NUMBER]) яка належить [PERSON], площею 6,3400 га, складає 187620,33 грн.. Згідно постанови Державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори від 11.08.2016 року [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [INFO] року [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності за померлою [PERSON] на земельну ділянку. В матеріалах спадкової справи № 42/2016 до майна померлої [INFO] року [PERSON] міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом та заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Окрім того містяться копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 11.10.2016 року, згідно яких [PERSON] отримав у спадок за заповітом після смерті [PERSON] житлові будинки [ADDRESS] Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже, позивачка як спадкоємець за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON] прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки площею 6,340 га, та яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, то суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221,1225, 1261, 1267, 1268 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved