Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила надати доньці [PERSON], [INFO], дозвіл на тимчасові неодноразові виїзди за кордон до досягнення нею повноліття без дозволу (згоди) батька [PERSON], а також дозволити їй, як законному представнику доньки, без згоди батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON] за межі України до країн Шенгенської візи та будь - яких інших країн до досягнення нею повноліття. На підтвердження своїх вимог вказувала, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 29 серпня 2007 року, вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У грудні 2013 року [PERSON] їздила до Польщі. Для оформлення документів зв'язок з [PERSON] тривав через спільних знайомих. Таке спілкування не є запорукою своєчасного оформлення термінових проїзних документів. Донька приймає участь у спортивних змаганнях по фігурному катанню, у звязку з чим повинна часто виїжджати за кордон на змагання. Влітку 2014 року вона має намір разом з учителем англійської мови поїхати до Великої Британії для обміну навчанням. Колишній чоловік безпідставно не надає згоди на виїзд доньки за кордон, вимагаючи надати йому документи, які фактично не потрібні для оформлення документів для виїзду за кордон, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач у судове засідання не прибула, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином - телеграмою. Про причини неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрського районного суду м. Полтави Дяченка В.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі. При ухваленні рішення просив суд врахувати інтереси дитини. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний у серпні 2007 року (а.с. 7). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 6). Неповнолітня [PERSON] є учасницею школи фігурного катанням «Ice-planet» та активно приймає участь у міжнародних змаганнях з фігурного катання (а.с. 16). У грудні 2013 року вона виїздила до Польщі (а.с. 16 -19) для участі в спортивних змаганнях (а.с.20). [PERSON] є однією із семи учасників групи школярів, виїзд з метою обміну навчання яких заплановано на період з 30.06.2014 року по 14.07.2014 року до м Беркшір, що в Великій Британії (а.с. 21). Згідно п. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Ст 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.150, ч.ч.1, 2 ст.155 СК України батьки зобов'язані поважати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, що не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновителів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 року за № 57 передбачено, що виїзд неповнолітнього громадянина може бути дозволений на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В силу ст.7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.п. 16, 18 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] на виконання ст.ст.60 ЦПК України жодних доказів проти позовних вимог [PERSON] суду не надав. На підставі викладеного, з метою врахування інтересів дитини суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved