Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.09.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем та проживали з ним однією сім`єю, 22.09.2010 року рішенням Звенигородського районного суду шлюб між ними розірвано. Відповідач є батьком їх повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Звенигородського райсуду від 22.09.2010 року по справі №2-588/10 з [PERSON] було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки, але 14.12.2018\~року їй\~виповнилося 18\~років,\~в зв`язку\~з чим\~стягнення аліментів\~припинилося. В даний час донька навчається в «ВСП Тальнівський будівельно-економічний коледж УНУС», Черкаської області, з терміном навчання з 01.09.2016 року по червень 2019 року, є студентом третього курсу денної форми навчання. Оскільки відповідач відмовляється добровільно утримувати їх спільну дитину на час її навчання, тому позивач просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на користь повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліменти на період навчання, в розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною 23 років, або ж закінчення навчання. Також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 10.04.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання, розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~сторони в\~судове засідання\~не викликалися,\~проте відповідачу\~було встановлено\~строк в\~п`ятнадцять\~днів з\~дня отримання\~ухвали про\~відкриття провадження\~на подачу\~відзиву на\~позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає\~до часткового задоволення з наступних підстав. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 09 вересня 2000 року, рішенням Звенигородського районного суду від 22.09.2010 року шлюб між ними розірвано /а.с.5/. Сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Вільховецькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області 15 січня 2001 року (а.с.4). Відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 22.09.2010 року по справі №2-588/10 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.7/. На даний час повнолітня донька [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення по спеціальності «Фінанси, банківська справа та страхування» ВСП Тальнівський будівельно-економічний коледж УНУС, термін навчання з 01.09.2016 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою №586/18 від 04.12.2018 року (а.с.8). За даними довідки виконавчого комітету Гусаківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області №398 від 14.12.2017 року, донька [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с.9). Між тим, [PERSON] \~зазначає про те, що батько дитини [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини на час її навчання не надає, а вона на теперішній час працює в Приватному Підприємстві «Південь-Плюс» і отримує заробітну плату /а.с.10/, при цьому несе повні витрати на утримання дочки на її навчання, а саме сплачує за проживання у гуртожитку, купує одяг, продукти харчування та інше, у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини на час навчання. Статтею 199 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (\~стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової\~\~сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження\~\~ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у\~\~батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За положеннями\~ст.191 СК України\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову. \~ \~ Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її користь, а не на користь інших осіб, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами той факт, що в зв`язку з навчанням повнолітня донька потребує матеріальної допомоги від відповідача, а також враховує, що рівний обов`язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання має також і її батько. Разом з тим, оскільки [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, жодних заперечень до суду щодо його неможливості надавати таку допомогу не зазначив та оскільки згідно довідки №586/18 від 04.12.2018 р. Відокремленого структурного підрозділу Тальнівський будівельно-економічний коледж Уманського національного університету садівництва вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2016 р., з терміном по 30.06.2019 р. на денній формі навчання та немає змоги забезпечити своє навчання, то суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь дочки [PERSON] аліментів як на повнолітню дитину, що продовжує навчання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 21.03.2019 року, до закінчення навчання дитиною 30 червня 2019 року підлягає до задоволення. Однак, суд приходить до висновку, що позов в частині визначення мінімального розміру стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць задоволенню не підлягає, оскільки ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу і не передбачено встановлення мінімального розміру аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Крім того відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати у справі, а саме витрати за правничу допомогу в сумі 500 грн.

Outcome: partial