Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовну заяву тим, що 21.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надає кошти на утримання дитини, але в не значному розмірі і не регулярно. Син часто хворіє і переніс ряд операцій на серці, у зв'язку з чим потребує постійного догляду та періодичних медичних оглядів у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова. Це зумовлює значні витрати на утримання дитини та забезпечення її всебічного розвитку. Тому позивач вимушена була звернутись з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Під час судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечив щодо стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини всіх видів його заробітків. Додатково суду пояснив, що син [PERSON], дійсно переніс у 2009 році операцію на серці і перебуває на спостереженні лікарів, проте позивач отримує соціальну допомогу від держави в розмірі 1300,00 грн. Крім того, на періодичні медичні огляди у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова у м. Києві кошти надає відповідач. При цьому з приводу медичного обстеження сина сторони приїздять до м.Київ разом та позивач разом із сином проживають у родичів відповідача. Також [PERSON], зазначив, що він працює в управлінні ДСНС України у Вінницькій області та отримує заробітну плату в розмірі 6100,00 грн., з яких 2000,00 грн. щомісяця він добровільно передає позивачу на утримання сина, а також купує синові речі необхідні для навчання у школі, організовував його день народження та здійснює інші витрати пов'язані з утриманням сина. Зазначив, що декілька разів не зміг вчасно передати кошти у зв'язку із перебуванням позивача на відпочинку разом із сином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені та визнанні сторонами обставини про те, що 21.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Після розірвання шлюбу між сторонами син залишився проживати разом із позивачем. Відповідно до виписок із історії хвороби, [PERSON] переніс операцію на серці, має діагноз стеноз легеневої артерії, субартальний стеноз, залишковий стеноз легеневої артерії, сколіотична постава, потребує періодичних медичних оглядів у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова у м. Києві та постійного лікування і догляду (а.с. 10-13). Сторони також визнали та не заперечували ту обставину, що відповідач надавав кошти на утримання дитини у розмірі 2000, 00 грн. щомісяця, але не завжди вчасно. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, в редакції чинній з 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2017 року становить 1777,00 грн. на місяць. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема відповідно до частини першої вказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, відповідач працює в управлінні ДСНС України у Вінницькій області та отримує заробітну плату в розмірі 6100,00 грн, інших осіб на утриманні немає, має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Також суд приймає до уваги визнанні сторонами обставини щодо отримання позивачем державної соціальної допомоги на дитину в розмірі 1300,00 грн., вікову категорію дитини та її потреби, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial