Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Чугуїв, вул. Будівельників, буд.35, Харківської області, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу недобудованого житлового будинку від 20.05.2006 року належить житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Будівельників, буд.35. У зазначеному будинку зареєстрований, але з червня 2014 року не проживає відповідач [PERSON], у звязку з чим вона не може повною мірою реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Від позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, розглядати справу у її відсутності та в разі неявки до суду належним чином повідомленого відповідача ухвалити по справі заочне рішення (а.с.51). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову не надавав, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.40,52,55). Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача та відповідача за наявними у справі доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є домоволодіння № 35 на вул. Будівельників в м. Чугуєві Харківської області, яке згідно договору купівлі-продажу недобудованого житлового будинку серії ВСК № 932973 від 20.05.2006 року, посвідченого 20 травня 2006 року приватним нотаріусом Чугуївського МНО [PERSON], реєстровий № 132, та Витягу з Державного реєстру правочинів № 2406287 від 20.05.2006 року належить позивачу по справі [PERSON] (а.с.9,10). У зазначеному будинку згідно даних технічного паспорта, виданого КП «Чугуївське МБТІ» 07.10.2008 року та довідки вуличного комітету 17 Чугуївської міської ради Харківської області від 25.05.2016 року зареєстрований, але фактично не проживає з середини 2014 року колишній зять позивача [PERSON] відповідач по справі [PERSON] (а.с.14-17, 50). Крім того, згідно інформації депутата округу № 3 Молодівської сільської ради Вовчанського району Харківської області відповідач [PERSON] постійно проживає за адресою: [INFO] (а.с.26). Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача понад рік свідчить про те, що [PERSON] добровільно залишив спірне житлове приміщення. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачем доказів та відповідно до ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутній в спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, та відсутня будь-яка домовленість між сторонами з цього приводу. На підставі викладеного та

Outcome: approved