Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток у розмірі 13745,00 грн. за кожний місяць затримки розрахунку при звільненні за період з серпня 2014 року по вересень 2015 року. Позов обґрунтований такими обставинами. 12 жовтня 2015 року року позивач була звільнена з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергітична компанія «Трансенерго», проте відповідач всупереч вимогам ст. 116 КЗпП не провів розрахунки по заробітній платі. У звязку з цим позивач змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості відповідно до довідки від 06.06.2016 р. та понесені витрати за отримання правової допомоги. Представник відповідача у судовому засіданні визнав наявність заборгованості перед позивачем, надав відзив на позов та пояснення відповідно до нього. Дослідивши письмові докази по справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити , зважаючи на такі обставини. Судом встановлено, що згідно з наказом № 40 від 12.10.2015 року [PERSON] звільнено з з обмеженою відповідальністю «Енергітична компанія «Трансенерго»на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні позивачу не була виплачена заборгованість з заробітної плати, що не заперечувалося відповідачем. При цьому спору про розмір, належних до виплати сум, між сторонами був відсутній. Згідно з довідкою від 06.06.2016 року , станом на 06.06.2016 року заборгованість з заробітної плати складає 14814,83 грн. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач в порушення зазначених вимог чинного законодавства свої зобов'язання по виплаті заробітної плати вчасно не виконав, розмір сум, належних позивачу при звільненні, не оспорював, суд дійшов висновку що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку є законними і обґрунтованими. При цьому весь час затримки виплати позивачу належних сум дорівнює періоду починаючи з серпня 2014 року по вересень 2015 року. Відповідно до ч. ч. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язанавідповіднавиплата. Відповідно до п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат в усіх випадках збереження середнього заробітку проводиться, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку належить задовольнити. Що стосується відшкодування витрат у розмірі 3500 гривень, понесених позивачем на правову допомогу, суд зазначає наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до частини 1статті 84\~ЦПК України\~витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. \~\~\~\~\~\~\~\~За ч. 3\~ст. 79 ЦПК України\~до витрат, повязаних із розглядом справи належать витрати на правову допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» \~\~\~\~\~\~\~\~Так,\~Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-IV «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»встановлений граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та зазначено, що розмір компенсації витрат не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. \~\~\~\~\~\~\~\~Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). \~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки позивачем були документально підтверджені понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 3500 гривень, , суд задовольняє вимогу про відшкодування витрат, повязаних з оплатою правової допомоги. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved