Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду\~ з даним позовом та просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.10.2013 року на її користь з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . \~ \~ \~ \~Разом з цим, позивач також просила стягнути з відповідача на її корить витрати на професійну правничу допомогу (а.с.1-5). Свої вимоги мотивує тим, що дитина знаходиться на її утриманні і проживає спільно з нею. З квітня 2013 року відповідач покинув сім`ю, з того часу відомостей про нього немає, життям, вихованням, станом здоров`я доньки він не цікавиться. Дитина перебуває на диспансерному обліку у нефролога, потребує періодичного обстеження, постійного спостереження, дієтичного харчування, періодичного прийому лікарських засобів та оздоровлення. З часу призначення судом аліментів, відповідач жодного разу їх не сплатив, внаслідок чого на теперішній час у нього виникла заборгованість в розмірі 78\~400.56 гривень. З відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, що є не достатнім для належного і необхідного утримання дитини. Станом на час звернення до суду прожитковий мінімум на дитину відповідного віку збільшився, а відтак є потреба у збільшенні розміру стягнутих аліментів. Зазначене стало приводом до суду. Ухвалою від 19.08.2021 року відкрито провадження по справі, та призначено до судового розгляду на 03.09.2021 року об 11:00 годині (а.с.38), про що сповіщені сторони по справі (а.с.39). В призначене засідання сторони не прибули: - позивач надіслала заяву, якою підтримала свої вимоги, наполягала на їх задоволенні, та судовий розгляд просила здійснити у її відсутність (а.с.42); - відповідач повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с.41). Поштовий лист повернувся до суду без вручення, з відміткою листоноші, що «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.51-53). Ухвалою суду від 03.09.2021 року судовий розгляд було відкладено на 09:00 годині 01.10.2021 року (а.с.49), та повідомлено сторін по справі (а.с.50). \~ \~ \~ \~В судове засідання 01.10.2021 року: - позивач не прибула, про час та місце проведення розгляду повідомлялася згідно вимог чинного законодавства. Раніше на адресу суду надсилала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.42). - відповідач повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с.41). Поштовий лист повернувся до суду без вручення, з відміткою листоноші, що «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.54-57). Суд також розміщував оголошення про розгляд даної справи та повідомлення відповідача [PERSON] про судове засідання по цій справі на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.58). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової\~ системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача\~ суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.42). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання щодо аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст. 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.180-184, 191 СК України. Відповідно до ст.ст.3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.12.2010 року, який розірвано на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2013 року, справа № 500/4986/13-ц (а.с.12). Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.11), яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.23). Донька сторін по справі [PERSON] навчається у Одеській ЗОШ № 55 І-ІІІ ступенів з 01.09.2017 року, закінчила 4-Д клас, перейшла до 5-Д класу (а.с.25,24). Крім того, дівчинка відвідує Центр навчання іноземних мов «Welcom-Bell» з вересня 2016 року по теперішній час. Оплата за навчання у 2020/2021 навчальному році складала 730.00 гривень за кожен місяць (а.с.16). Дівчинка [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку у нефролога, має важке захворювання та потребує регулярного лікування, в зв`язку з чим позивач несе значні затрати (а.с.17). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.10.2013 року (справа № 500/4982/13-ц) з відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] , стягувалися аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно (а.с.13). Добровільно відповідач аліменти не сплачує, в зв`язку з чим станом на 01.07.2021 року у нього виникла заборгованість у розмірі 78\~400.56 гривень (а.с.19-22). Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (див. справу «Нойлінґур і Шурук», № 41615/07, § 135, 6 липня 2010 року, і «X проти Латвії», заява №. 27853/09, § 96, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (див. справу «Сахін проти Німеччини», заява № 30943/96, §66, ЄСПЛ 2003 р.VIII). Так, ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Суд приймає до уваги, і вважає, що суттєве значення має те, що: - донька сторін [PERSON] спостерігається в КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради, перебуває на диспансерному обліку у нефролога, з діагнозом: розщеплення ЧМС\~зліва,\~гіпотонія ЧМС\~справа.\~Вторинний пієлонефрит,\~дисметаболічна нефропатія.\~Оксалурія.\~У 2014,\~2015,\~2016\~та 2018\~роках перебувала\~на стаціонарному\~лікуванні.\~Потребує періодичного\~лабораторного та\~інструментального дослідження\~(заг.\~аналіз сечі,\~крові,\~УЗД).\~Хворіє респіраторними\~захворюваннями. Потребує постійного спостереження, лабораторного обстеження, дієтичного харчування, періодичного прийому лікарських засобів за призначенням лікаря та оздоровлення (а.с.17). - навчається у Одеській ЗОШ № 55 І-ІІІ ступенів з 01.09.2017 року, є ученицею 5-Д класу (а.с.25,24); - відвідує Центр навчання іноземних мов «Welcom-Bell» з вересня 2016 року по теперішній час. Оплата за навчання у 2020/2021 навчальному році складала 730.00 гривень за кожен місяць (а.с.16). Усі ці витрати на покращення стану здоров`я дитини, її навчання та розвиток, повне матеріальне забезпечення несе позивачка по справі особисто. Також судом встановлено, що відповідач жодної допомоги позивачу на утримання та виховання дитини не надає, з дитиною взагалі не спілкується та не відвідує її. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із тим, що дитина росте, потреби збільшуються, стан здоров`я погіршується, усі ці затрати несе позивач особисто, з відповідача стягуються лише аліменти, які він навіть не сплачує, у суду відсутні будь-які докази щодо матеріального стану відповідача, його стану здоров`я, жодних доказів на спростування доводів позивача, суду надано відповідачем не було, а відтак є підстави для перегляду визначеного судом розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду (ч.3ст.181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд звертає увагу на зміни в законодавстві України, що набрали чинності ще 09 липня 2017 року, та які мають на меті покращити захист права дітей на належне утримання (аліменти), що можливо віднести до того іншого випадку, визначеного СК України. Аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини, а також приймаючи до уваги положення Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», яким визначено, що гарантований мінімальний розмір аліментів на дітей віком від 6 до 18 років складає з 01.07.2021 року 1255.00 гривень (2510.00 гривень х 50%), з 01.12.2021 року 1309.00 гривень (2618.00 гривень х 50%). Тоді як мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 2150.00 гривень, суд приходить до висновку, що аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, є саме тим розміром, який може визнаватися необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Щодо судових витрат: Положеннями ст.131 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На обґрунтування цих вимог, позивачем до позовної заяви додано: -копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю№ 981 від 10.02.2001 року на ім`я [PERSON] (а.с.28); -копія угоди №17 від 20.07.2021 року укладена між позивачем [PERSON] та адвокатом Назімкіним В.С. 9а.с.30); -розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу на суму 4.100.00 гривень (а.с.26-27); -квитанції про сплату коштів за послуги адвоката № 05/08 від 05.08.2021 року на суму 3600.00 гривень, №20/7 від 20.07.2021 року на суму 500.00 гривень (а.с.29); Зазначені докази є належними та допустимими, які підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу. А відтак, зазначені вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~100.00 гривень. Відповідно до частини 1 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908.00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial