Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. В указаній квартирі на реєстраційному обліку перебуває відповідач ,але фактично з 2009 року він у квартирі не проживає, не зявляється,не сплачує комунальні послуги .Його особистих речей у квартирі немає. В звязку з тим, що відповідач не проживає в квартирі виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг,які нараховуються і на нього. Просить визнати [PERSON],[INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням ,а саме: квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивач не зявилася,надала заяву про розгляд справи без її участі , підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заперечень на позов не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за без його участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (копія свідоцтва про право власності -а.с.3). В вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач-син позивача (довідка-а.с.5). Згідно акту КП БТІ Рубіжанської міської ради Луганської області від 14.05.2015 року (а.с. 7) [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2009 року. Суд бере до уваги показання свідків [PERSON] подруги позивача та [PERSON] сусідки позивача ,які підтвердили той факт,що син позивача [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2009 року. Відповідно до ст. 41 Конституції україни та ч.1ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином,судом встановлено,що відповідач дійсно не проживає понад один рік в квартирі [ADDRESS]. Докази того,що відповідач не проживає в зазначеній квартирі з поважних причин сторонами не надано,отже суд вважає ,що він втратив право користування нею. З урахуванням наведеного , суд вважає ,що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням є обгрунтованими і такими ,що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved