Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що з початку 2001 року вона здійснила будівництво зазначеного будинок і з того часу постійно, безперервно, відкрито проживає в ньому, здійснює ремонти будинку, встановила огорожу, сплачує комунальні платежі, обробляє прилеглу до будинку земельну ділянку. Враховуючи наведене позивач просить позов задовольнити та визнати за нею право власності за набувальною давністю на зазначене майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник відповідача Великоберезнянської селищної ради також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З копії технічного паспорта №6266 виготовленого Комунальним підприємством «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] від 18 лютого 2019 року вбачається, що житловий будинок, загальною площею 85,1 м.кв. (житлова площа 34,1 м.кв.) розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6,7) Згідно рішення Великоберезнянської селищної ради №15 від 28 лютого 2019 року, виданого на підставі заяви [PERSON] , індивідуальному житловому будинку заявниці присвоєно адресний номер: [ADDRESS] та зобов`язано [PERSON] керуватися даним рішенням при оформленні правовстановлюючих документів (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 344 цього Кодексу, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні (вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна); володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності (для нерухомого майна протягом 10 років). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, те що заперечень проти позову не надійшло, а позивач спірним майном відкрито, безперервно володіє з часу побудови в 2001 році, тобто понад 10 років, таким чином, визнання права власності на житловий будинок за позивачем в порядку набувальної давності відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved