overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про отримання судового виклику, про причини неявки не повідомив. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дитини суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання доньки суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з 1995 року по 2002 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Син навчається в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті на першому курсі, навчання триватиме до 30.06.2017 року. Просить стягнути з відповідача аліменти на навчання у розмірі 1000 грн. щомісяця до закінчення навчання до 03.06.2017 року включно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та просила позов задовольнити. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України. Третя особа до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували з 1995 року по 2002 рік, мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] мешкає разом з позивачем (а.с. 3,4,8). Згідно довідки з Харківського національного автомобільно-дорожнього університету від 25.02.2014 року, [PERSON] є студентом першого курсу, строк закінчення навчання 30.06.2017 року (а.с.94). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2008 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), рішення суду набрало законної сили. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовими наслідками позбавлення батьківських прав, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України є те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON] на час подання позову до суду є повнолітнім, тобто не є дитиною, відповідач згідно Сімейного Кодексу України не несе обов'язку з його утримання. На підставі вищевикладеного, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме: позивач у справах про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона вимушена звернутись для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а також на своє утримання, на підставі ст.84 СК України, в судовому порядку. Просить рішенням суду стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розімрі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, а також 1/6 частку всіх доходів відповідача на своє утримання до досягнення сином трирічного віку. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З врахуванням наявних в справі доказів та позиції відповідача, який в наданій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволенняя позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона бажає в судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а також на своє утримання, на підставі ст.84 СК України, в судовому порядку. Просить рішенням суду стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, а також 1/4 частку всіх доходів відповідача на своє утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, про що подали через канцелярію суду заяви. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З врахуванням наявних в справі доказів та позиції відповідача, який в наданій суду заяві визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, в зв'язку чим просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитини. Позивач надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON] народився [INFO], його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 4). Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994 року (а.с. 3). Малолітня дитина мешкає разом з матір'ю, що визнано сторонами. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд бере до уваги інтереси неповнолітньої дитини та майнове становище відповідача, який має постійне місце роботи та дохід, тому задовольняє позов повністю і стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме: на час подання позову до суду мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру складав 243,60 грн., позивач у справах про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року. Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON] народилася [INFO] її батьками є: батько [PERSON], [PERSON] (а.с. 4). Також судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року (а.с. 3). Неповнолітня [PERSON] не зареєстрована, проте фактично мешкає з матір'ю (а.с. 5,8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд бере до уваги інтереси неповнолітньої дитини та майнове становище відповідача, тому вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі, стягує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме: на час подання позову до суду мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру складав 243,60 грн., позивач у справах про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved