Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, [INFO] року помер рідний дядько позивачки по лінії її матері - [PERSON], [INFO], який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за вказаною вище адресою та грошових заощаджень. Спадкоємцями померлого другої черги є позивачка - [PERSON] [INFO], та її брат - [PERSON] [INFO] В травні 2016 року, позивачка через оголошення, розміщене в газеті «Урядовий кур'єр», довідалась про розшук спадкоємців для прийняття і оформлення спадщини після смерті її дядька [PERSON]. 16 червня 2016 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса КМНО Кривошеї Н.А., якою заведена спадкова справа після смерті [PERSON], однак позивачці було відмовлено в цьому у зв'язку з тим, що вона пропустила строк на прийняття спадщини. Спадщина померлого [PERSON] відкрилася після його смерті - [INFO] року. Позивачка вважає, що з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, так як була введена в оману двоюрідною племінницею покійного - [PERSON], яка привезла для поховання у м.Херсон тіло [PERSON] і після його поховання, ознайомила родичів, що були присутні з копією заповіту померлого, складеного на користь [PERSON] за кілька років до його смерті, свідоцтвом про його смерть і повідомила їх. що вона прийняла спадщину за означеним заповітом, спадкова справа заведена у Києві. Враховуючи, те, що покійний не був одружений, не мав власних дітей, ближче і частіше ніж з родиною позивачки, спілкувався з родичами із м. Херсон та [PERSON], всі родичі прийняли волю покійного. У зв'язку з тим, що [PERSON] не змогла довести відповідними документами свої родинні відносини з померлим спадкодавцем, приватний нотаріус КМНО Кривошия Н.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Позивачка вважає, що документально підтвердила свої родинні відносини зі спадкодавцем, тому вона має право на прийняття спадщини за законом, як спадкоємець другої черги після смерті [PERSON] Але в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини з поважних причин, не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві обставинам вказавши, що у померлого інших спадкоємців не залишилося, племінниця покійного приховала той факт, що дядько перед своєю смертю скасував заповіт. Позивачка в травні 2016 року, дізналася про відкриття спадщини випадково з газети. Поважність причин пропуску подання заяви на прийняття спадщини була обмовлена обманом з боку [PERSON] про своє спадкування за заповітом. Додав, що позивачу буде достатньо строку в 1 місяць після набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторно неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 24.02.2015 р. відділом реєстрації смерті у м.Києві (актовий запис № 3665). За життя [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом КМНО Кривошия Н.А. копії спадкової справи № 02/2015 щодо майна померлого [PERSON], постановою від 18 червня 2016 року приватний нотаріус Кривошия Н.А. відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, оскільки остання пропустила строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON]. Судом було досліджено копію вказаної вище спадкової справи, заведеної 11.03.2015 р. щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], з якої вбачається, що після смерті спадкодавця з заявою про прийняття спадщини 11.03.2015 р. звернувся [PERSON], який померлому доводиться двоюрідним племінником, а також 22.07.2015 р. з такою ж заявою звернулася [PERSON] Приватний нотаріус Кривошея Н.А. листом № 25/02-14 та листом № 26/02-14 від 22.07.2015 р. повідомила [PERSON]та [PERSON] про те, що їм необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки у нотаріуса останні не підтвердили свої родинні відносини з померлим. У відповідності до вимог ст. 46 Закону України «Про нотаріат» з метою захисту майнових прав та законних інтересів спадкоємця, якщо нотаріусу невідомо про факт наявності інших спадкоємців або про їх місцезнаходження чи місце роботи, нотаріус має право здійснити будь-які заходи щодо їх розшуку, в саме всебічно посприяти у проведенні всіх належних процедур, щодо оформлення спадкових прав на ім'я належних спадкоємців. Згідно ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Відповідно до тиражу № 98 газети «Урядовий кур*єр» від 26.05.2016 р., приватним нотаріусом Кривошия Н.А. здійснено опублікування оголошення про відкриття спадщини після смерті [INFO] р. [PERSON] Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] р.н. виданим Херсонським міським ЗАГС 26.06.1950 року, актовий запис № 1118, та повторним свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] виданим Херсонським міським ЗАГС 09.01.1952 року, актовий запис № 14. В яких спільним батьком [PERSON]. Мати позивачки [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] виданим Херсонським міським ЗАГС 05.08.1950 року, актовий запис № 851. в якому заначено, що вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Позивачка [PERSON] являється дочкою [PERSON]. Судом встановлено, що мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] року, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції 27.09.2004 р. видане свідоцтво про смерть. А тому на підставі ч. 3 ст.1266 ЦК України позивачка є спадкоємцем другої черги за право представлення. Відповідно матеріалів спадкової справи, 16 червня 2016 р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кривошия Н.А. із заявою про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з наданих документів, на час відкриття спадщини позивач не проживала разом зі спадкодавцем. В судовому засіданні встановлено, що позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] в зв'язку з пропущенням 6-ти місячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Судом встановлено, що в позивачка проживає в м. Одеса, крім того, після смерті спадкодавця позивачка була проінформована про існування заповіту, складеного померлим на ім*я [PERSON], та вважала, що спадщина прийнята останньою. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви від 29.06.2016 р., яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, рідний брат позивача - [PERSON] - повідомив, що він не прийняв у встановлені законом строки спадщину після смерті рідного дядька [PERSON], на неї не претендує та з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не буде. Згідно з матеріалами спадкової справи, нотаріусом повідомлено [PERSON] та [PERSON] про те, що вони не підтвердили свій статус як спадкоємців після смерті [PERSON], [PERSON], який на підставі ч.3 ст.1266 ЦК України є спадкоємцем другої черги за право представлення, відмовився від прийняття спадщини, тому на час розгляду справи позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем і передбачених законом підстав для залучення до участі в справі вищевказаних фізичних осіб, як третіх осіб на стороні відповідача, не має. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Як роз'яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. З врахуванням викладеного, а також того, що судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті рідного дядька [PERSON], інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку, в померлого немає, строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причини, суд приходить до висновку, що обраний нею такий спосіб захисту свого порушеного права як визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права. Статті 10, 11, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню. Тому суд дійшов висновку, що можливо надати позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який необхідно визначити терміном в 1 місяць з дня набрання рішенням по справі законної сили. На підставі викладеного, ст.ст.1220, 1222, 1266, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved