Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 27.10.2001 року відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №78. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року сімейно-шлюбні відносини припинені. Спільне життя не склалося через непорозуміння між ними та несумісність характерів, відсутність любові, взаємної довіри та поваги. Відновити шлюб неможливо. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а відповідач буде приймати участь у її вихованні. Спір про поділ майна відсутній. Шлюб розриває вперше. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, до суду направила заяву, в якій вказала, що на своїх позовних вимогах наполягає; шлюб просила розірвати, бо сімю врятувати неможливо; строк на примирення не потрібний; спору про поділ майна та виховання дитини немає; спільно не проживають з 15.08.2014 року, просила розгляд справи провести у її відсутність, у разі неявки відповідача винести заочне рішення (а.с.18). Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 року, шлюб зареєстрований Єлизаветівською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис №08 від 27.10.2001 року (а.с.8). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Фактичні шлюбні відносини припинені з 15.08.2014 року. Спору по вихованню дитини та по розподілу майна немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причин розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню, за вимогою позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Тобто, прізвище сторони не змінюють. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. на користь позивача.

Outcome: approved