Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [INFO] вона народила сина - [PERSON]. Батьком дитини є [PERSON], якого вироком суду засуджено в квітні 2015 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4,6 років позбавлення волі та який на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі в Дар'ївській виправній комісії № 10. 18.08.2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Протягом спільного життя з відповідачем, він не займався вихованням дитини, ніде не працював, систематично на тривалий час залишав місце проживання. У зв'язку з наведеним просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час проведення розгляду справи був повідомлений належним чином. З Державної установи «Дар'ївська виправна колонія (№10)» надійшов лист, відповідно до якого засуджений [PERSON] отримав копію позовної заяви разом з додатками про позбавлення його батьківських прав, але розписку та пояснення стосовно позовних вимог писати відмовився. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 21.07.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис № 276. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 18.08.2016 року Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», про що зроблено актовий запис №283. Відповідно до висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 15.02.2018 року №02-14-31-25 вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, у зв'язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved