Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, даним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в с. Паризька Комуна, Гребінківського району, Полтавської області помер її чоловік [PERSON]. На час смерті [PERSON] мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 40,3 кв. м., житловою площею - 25,4 кв. м.); «Е» - погребу; «Б» - літньої кухні-сараю; «В» - сараю; «Г» - сараю, «Д» - сараю, «Ж» - убиральні, «З» - літнього душу, «№1» - огорожі, №2 - воріт, №3 - колодязю. За час свого життя її чоловік заповіту не склав. Відповідно до ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу УРСР (був чинний на момент відкриття спадщини) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На час смерті [ADDRESS] разом з ним проживала вона, його дружина, [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 164 від 11.04.2016 року. Згідно з ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок. Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є діти померлого: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не виявляють наміру отримувати у спадок майно після смерті батька, про що, зможуть підтвердити в ході розгляду справи у суді. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Внаслідок таких обставини, що склалися, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів, вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Сторони, треті особи у судове засідання не з'явились, надіслали заяви, згідно яких просили розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача проти позовних вимог не заперечує,треті особи згодні з позовом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. На підставі того, що [INFO] року в с. Паризька Комуна, Гребінківського району, Полтавської області помер її чоловік [PERSON] (а.с.7). На час своєї смерті [PERSON] мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 40,3 кв. м., житловою площею - 25,4 кв. м.); «Е» - погребу; «Б» - літньої кухні-сараю; «В» - сараю; «Г» - сараю, «Д» - сараю, «Ж» - убиральні, «З» - літнього душу, «№1» - огорожі, №2 - воріт, №3 - колодязю. (а.с.8-12). Викладені обставини підтверджуються довідкою № 39 від 11. 03. 2016 року та довідкою УПЖКС (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу УРСР (був чинний на момент відкриття спадщини) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене, на підставі ч.2 ст.1274,ч.1 ст.1296, ч.1 ст.1297, ч.1 ст.1298 ЦК України, ст.15, ст.524 ч. 2,ст..529, п.1 ч.1 ст .549, ч.1 ст.1297 ЦК УРСР,

Outcome: approved