Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 23.06.2017 року їй було надано дозвіл на укладення шлюбу з відповідачем. 01.08.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не можливе. Фактично шлюбні стосунки припинені. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. . Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставіст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 01.08.2017 року у Вугледарському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER], відповідний актовий запис № 119. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі та

Outcome: approved