Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач\~ звернулася до суду з позовом, в якому просив визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованого по вул.Гагаріна, 6 в с.Линове Путивльського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 08.05.2006 тітки [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала їй. [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність правовстановлюючого документа на будинок, просила визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.48). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову,\~просив справу розглянути за його відсутності (а.с.49). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом позивач є спадкоємцем за складеним померлою 08.05.2006 [PERSON]заповітом, посвідченим секретарем виконкому Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області 13.03.2003, зареєстрованого в реєстрі за №38, в якому вона все своє майно заповідала [PERSON], позивачу у справі (а.с.6,7,9-12). Відповідно до довідки Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області №314 [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений Линівською сільською радою 13.03.2003 за №38 не змінювався і не скасовувався (а.с.8). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 14.03.2017 [PERSON] надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.13). Згідно з випискою з погосподарської книги №3 житловий будинок по вул.Гагаріна, 6 в с.Линове Путивльського району Сумської області належить [PERSON] (а.с.17). Як вбачається з технічного паспорту виданого Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування від 20.02.2018 та довідки №6 від 27.02.2018 Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування, по вул.Гагаріна, 6 в с.Линове Путивльського району Сумської області знаходиться житловий будинок «А», 1950 року забудови, загальною площею 33,6 кв.м, житловою 14,9 кв.м, з надвірними спорудами: сараєм «Б» площею 34,3 кв.м, сараєм «б» площею 14,9 кв.м, сараєм «В» площею 34,3, погребом «Пг» площею 8,7 кв.м та огорожею №1-2, право власності на який не зареєстровано (а.с.19-22,23). Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], однак позбавлена змоги оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій\~ (а.с.16,24). Оскільки спадковий вищевказаний будинок з господарскими спорудами належав померлій [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі, відповідно до ст.392 ЦК України право власності\~ позивача підлягає захисту і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обовязкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного\~комітету будівництва,\~архітектури та\~житлової політики\~України від\~24.05.2001\~року №127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved