Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що її будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,0670 га, межує з будинком відповідача [PERSON]. Останній з порушенням встановлених законом норм перебудував дах будинку, таким чином, що дах збудовано двоскатний в бік їхнього дворогосподарства. Спочатку відповідач продовжив стріху даху в бік їхнього двору 30 см., а в серпні 2013 року продовжив ще до 60 см, довжиною 16 м.. На даний час стріха будинку відповідача заходить за межу в бік їхнього двору приблизно на 53 см., що є самовільним захватом її земельної ділянки в розумінні п. 3 ст. 79 ЗК України. Вказане порушення призвело до того, що вода з будинку відповідача не вся вловлюється водостоком, а ллється на дах її господарської будівлі, на земельну ділянку та в її двір, в результаті чого на стінах будинку, сходах, доріжках в дворі робляться тріщини, будинок псується. Вважає, що відповідачем грубо порушено будівельних норм ДБН затверджених Наказом Держбуду України 24.03.1992 року №37 та Земельного кодексу України. Крім того, неправомірними діями відповідача [PERSON] нанесена моральна шкода, яка полягає в нервуванні, підвищенню тиску крові, порушенні сну, негативно відбивалось на сімейній атмосфері. Завдану моральну шкоду оцінює в 5 000 грн.. Позивач просить зобов'язати відповідача зробити реконструкцію ним даху свого будинку таким чином, щоб стріха не переходила за межу між їхніми дворогосподарствами, не порушувати вимоги правил ДБН в частині дотримання відстані не менше 1 м., до межі від стіни будівлі при будівництві споруд в майбутньому та стягну на її користь 5000 грн. моральної шкоди. Позивач та її представники у судовому засіданні позов підтримали з мотивів викладених у позовній заяві та в доповненні до неї. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених в запереченні. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2003 року та державного акту серії ЯЛ №516735, площею 0,0670 га, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] (а.с. 6-8). Відповідно до договору купівлі-продажу, власником суміжної сусідської земельної ділянки та будинку за адресою [ADDRESS], є відповідач [PERSON] (а.с. 35-36). Згідно з рішення Берегівської міської ради від 21.11.1984 р. № 598 надано дозвіл [PERSON] провести добудову до житлового будинку кімнати і кухні, ванної та літньої кухні 2. Вказані споруди відповідачем побудовано до будівництва господарських будівель позивача, про що свідчить експлікація до дозвільних документів (а.с. 37), що в свою чергу спростовує твердження позивача про порушення відповідачем [PERSON] правил ДБН при забудові господарських будівель на межі між їхніми дворогосподарствами. Далі, відповідачем було проведено самовільну реконструкцію житлового будинку за адресою [ADDRESS], а саме будівництво мансардного поверху без відповідних документів. У зв'язку з цим, комісією, яка створена розпорядженням міського голови від 09.10.2013 року №333, було встановлено порушення відповідачем [PERSON] ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» при реконструкції будинку та запропоновано останньому привести у відповідність до діючого законодавства правові документи на реконструкцію житлового будинку (а.с. 13). Також, відповідно до Акту Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області за результатами перевірки встановлено, що відповідачем розпочато реконструкцію мансардного поверху житлового будинку без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 ЗУ України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно постанови про адміністративне правопорушення № 662 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. (а.с. 19). У зв'язку з вищевказаним, відповідач звернувся з відповідною заявою до виконкому Берегівської міської ради, рішенням якої від 28.11.2013 року №423 [PERSON] надано дозвіл на отримання будівельного паспорту для реконструкції індивідуального житлового будинку садибного типу з надбудовою мансардного поверху по [ADDRESS] (а.с. 56). Також, відповідачем [PERSON] на виконання припису Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області отримано дозвіл на виконання будівельних робіт та повідомлено вищевказану Інспекцію про початок виконання будівельних робіт (а.с. 42). Таким чином, посилання позивача про порушення відповідачем будівельних норм при реконструкції даху та проведення такого без узгодження і повідомлення про це органам архітектурно-будівельного контролю є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач [PERSON], з огляду на вищевказані обставини, усунув вказані порушення. Крім того, Актом комісії Берегівської міської ради від 31.03.2014 року встановлено, що реконструкція житлового будинку відповідачем [PERSON] проведена у відповідності до діючого законодавства у сфері будівництва. Реконструкція будинку проводилась в існуючих межах забудови, звисання конструкції даху передбачено конструктивною схемою даху для запобігання руйнування стін будинку, водночас якісно змонтовано водовід та снігоутримуючі лопатки. Внаслідок сформованої історичної забудови конструкція даху будинку [PERSON] звисає на територію земельної ділянки позивача [PERSON] приблизно 50 см.. Також, суд звертає увагу на те, що вказаним Актом встановлено факт порушення будівельних норм [PERSON] при будівництві господарської будівлі, а саме не дотримання останньою пожежних розривів до будинку відповідача [PERSON]. Відповідно до вимог ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду за захистом своїх прав, позивачі не надали належних та допустимих доказів, які б підтвердили в чому саме полягає порушення, невизнання або оспорювання їх прав, у вигляді здійснення реконструкції житлового будинку з боку відповідача. Оскільки, судом не встановлено протиправності діянь відповідача та не має ніякої шкоди внаслідок таких діянь, тому підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди не має. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed