Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 вересня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2595. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 вересня 2005 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому в якому мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Неодноразові спроби відновити сімейні відносини, жодних позитивних результатів не дали, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що бажає зберегти сім'ю. Зазначив, що дійсно з травня - червня 2015 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2005 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2595. В шлюбі у них народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, між ними виникали постійні конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З травня - червня вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільний побут та господарство та проживають окремо. Судом встановлено, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе. Позивач категорично ствердила суду, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить їх інтересам, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні нею і документально підтверджені 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved