Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, в якій зазначає, що їй на праві особистої приватної власності належить квартира за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 3[ADDRESS]. За попередньою домовленістю з [PERSON], вона 22.09.2011 року зареєструвала його за вказаною адресою і він деякий час мешкав в її квартирі. У 2013 році відповідач добровільно покинув квартиру, по теперішній час за даною адресою не проживає, участі в утриманні житла не брав і несе. Факт відсутності відповідача за даною адресою може бути підтверджений актом обстеження квартири, а також показами свідків (сусідів) [PERSON], [PERSON]. На її неодноразові звернення щодо зняття з реєстраційного обліку в Лозівському РВ ГУДМС України в Харківській області відповідач [PERSON] ніяк не реагує, все обіцяв знятися з реєстрації, але так цього і не зробив. Всі обовязки з оплати комунальних послуг виконує вона, утримує квартиру в належному стані, проводить ремонти, комунальні послуги дорожчають та вона не має можливості оформити субсидію, оскільки відповідач залишається зареєстрованим в її квартирі, чим порушує її права як власника житла. Позивач зазначає, що відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, він не є членом її сімї, а отже вважається таким, що втратив право користування житловою квартирою. На підставі викладеного вище, позивач просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 4 у буд. 10 на м-ні 3 в м. Лозова Харківської області у звязку з його відсутністю без поважних причин понад шести місяців. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснивши, що вона на підставі домовленості 22.09.2011 року зареєструвала відповідача [PERSON] за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 3[ADDRESS], який добровільно покинув квартиру у грудні 2013 року та з цього часу не проживає в її квартирі, яка їй подарована в 2003 році та належить їй на праві особистої приватної власності. Його особистих речей там немає, за комунальні послуги відповідач не сплачує. Вона не має змоги отримати субсидію, тому вважає, що [PERSON] втратив право користування вказаним житлом. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що він дійсно мешкав у квартирі позивача, з грудня 2013 року там не мешкає, добровільно покинув вказане житло, особистих речей там не залишилось, на даний час винаймає житло і мешкає за адресою: [ADDRESS], власного житла немає, з приводу повернення та проживання за місцем реєстрації він нікуди не звертався, жити в вказаній квартирі не буде, він не платить за комунальні послуги, а є лише одна проблема це штамп у паспорті про прописку. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 3[ADDRESS] на підставі договору дарування № 8263 від 26.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського округу Харківської області [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2889949 від 20.02.2004 року (а.с. 9). Згідно довідок КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 29.02.2016 року, від 03.03.2016 року та відповіді на запит суду Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській області № 41/909 від 10.03.2016 року, за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 3[ADDRESS], зареєстровані позивач [PERSON], відповідач [PERSON], та син позивача [PERSON] (а.с. 7-8, 25). У відповідності до ст. 71 ч. 1 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З огляду на правові позиції п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 (зі змінами), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в грудні 2013 року добровільно виїхав з означеної квартири та проживає за іншою адресою: [ADDRESS]. Крім того, факт не проживання з 2013 року відповідача [PERSON] за місцем реєстрації підтверджується поясненнями сусідів м-ну 3 будинку 10 у місті Лозова Харківської області, а саме квартир № 6 [PERSON], № 36 [PERSON], про що складено акт (а.с. 10). Вищезазначені докази підтверджують відсутність [PERSON] в квартирі позивача з 2013 року і не оспорюються відповідачем. За ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 3 Сімейного кодексу України визнається сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Отже, в указаній квартирі [PERSON] не проживає з 2013 року по теперішній час і це нічим не спростоване. Останній добровільно покинув квартиру, в якій до цього часу залишається зареєстрованим, ніхто перепони у його проживанні не чинив, скарг з цього приводу він нікуди не писав, витрати по утриманню житла ніякі не несе та не приймає участь у спільному побуті, комунальні платежі не сплачує та не є членом сімї позивача. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], м-н 3[ADDRESS], понад шість місяців без поважних причин, а тому він втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивача.

Outcome: approved