Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON], померлої [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку по [ADDRESS] та господарських будівель-сараю та погребу, що належали їй на підставі рішення Олександрійського міського народного суду від 14.01.1986 року. Спадщину позивач прийняла, оскільки своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини до Олександрійської міської державної нотаріальної контори, де за її заявою було відкрито спадкову справу. Крім неї спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті матері, є її брат - [PERSON]. Враховуючи той факт, що він був зареєстрований та постійно проживав з матір'ю на момент її смерті, він вважається таким, що прийняв спадщину. Постановою Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 09.11.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку спадкового майна у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно, а саме - в резолютивній частині рішення Олександрійського міського народного суду від 14.01.1986р. не зазначено назву нерухомого майна, частка спадкодавця у праві власності та адреса нерухомого майна, частка якого була виділена на праві особистої власності спадкодавцю. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представником позивача до суду подана заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до таких Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка є матір'ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Відповідно до рішення Олександрійського міського народного суду від 14 січня 1986 року №2-59-1986р. [PERSON] виділено на праві приватної власності кімнати 1-3, 4, сарай, погреб, ? частина водопроводу, ? частина огорожі, ? частина замощення, ? частина фруктового саду, виділено в користування земельну ділянку площею 140,5 кв.м Г-образної форми з тильної сторони садиби. Відповідно до архівної довідки КП «ОМБТІ» від 28.07.2016 року №706 право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 50,9 кв.м., житловою - 33,0 кв.м., надвірні будівлі - сарай літ. Б, прибудова літ.б, погріб літ. В, літня кухня літ Г, гараж літ. Е, вбиральня літ. З, літній душ літ. И, водопровід літ. Ж, каналізація - к, замощення - І, огорожа №1,2 по [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі рішення нарсуду від 14.01.1986 року та зареєстрованого в БТІ 29.01.1986р. №6323/38. З копії спадкової справи № 388-2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач 04.09.2015 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Також 22.01.2016 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який відповідно до довідки квартального комітету №28 від 19.12.2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.02.2017 року по справі №398/152/17, яка набрала законної сили 23.02.2017 року [PERSON] було відмовлено в роз'ясненні рішення Олександрійського міського народного суду від 14 січня 1986 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку. Постановою державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 Москаленко Я.М. від 09.11.2017 року № 2448/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку ? частки житлового будинку [ADDRESS] після смерті [INFO] її матері [PERSON], оскільки в резолютивній частині рішення Олександрійського міського народного суду Кіровоградської області від 14.01.1986 року не зазначені назва нерухомого майна, частка спадкодавця у праві власності на нерухомість та адреса нерухомого майна, частка якого була виділена на праві особистої власності спадкодавцю згідно рішення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України) Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з абз. 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України). Приписами ст.. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, належним способом захисту прав спадкоємця в даному випадку є визнання права власності на спадкове майно. Позивачем надано достатні докази на підтвердження того, що вона є спадкоємцем першої черги померлої [PERSON], у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в позасудовому порядку захистити право позивача неможливо, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved