Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що в результаті винних дій [PERSON] під час керування ним автомобілем, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), що встановлено постановою судді, внаслідок чого автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Позивач звернувся до фахівця з мето встановлення розміру шкоди, в результаті чого було встановлено, що шкода становить 159522 грн., крім того позивачем також було понесено витрати на виготовлення звіту про оцінку вартості майна в розмірі 2000 грн. На час ДТП відповідальність [PERSON] була забезпечена ПрАТ «Страхова компанія «PZU Україна». Позивач, звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «PZU Україна» про виплату страхового відшкодування, в результаті чого останній було сплачено страхове відшкодування у розмірі 99304, 30 грн., проте розмір страхового відшкодування не покрив вартість відновлювального ремонту автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що відповідач добровільно різницю між фактично виплаченою сумою на ремонт автомобіля не відшкодовує, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про відшкодування шкоди в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, де просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала /а.с. 82/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України ухвали заочне рішення за згодою позивача. Представник третьої особи в засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 29.06.2017 року встановлено, що 10.06.2017 приблизно о 00.55 год. [PERSON] , керуючи тз «Honda» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на нерегульованому перехресті вул. Здолбунівської та вул. Урлівській в м. Києві, в порушення п.п. 2.3б, 16.11. ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу тз «Subaru» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, відповідно до якої [PERSON] визнано винним /а.с. 47/. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] є позивач /а.с. 83/. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження і вартість відновлювального ремонту згідно зі звітом №984/06/17Н від 10.10.2017 становить 159522,83 грн. /а.с. 6-36/. Крім того, для складання такого звіту позивачем було сплачено 2000 грн., що підтверджується квитанцією № 984 від 16.06.2017 року /а.с. 56/. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність [PERSON] була забезпечена ПрАТ «Страхова компанія «PZU Україна». Відповідно до листів ПрАТ «Страхова компанія «PZU Україна», вбачається, що остання сплатила позивачу кошти в розмірі 99304 грн. 30 коп. /а.с. 50-51, 53/. Отже різниця між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту становить 87357 грн. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved