overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на ? частину будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по вул. Миру,16 в селі Гаврилівка Друга Каланчацького району Херсонської області в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 18 квітня 2015 року. Свої вимоги мотивують слідуючим. 18.04.2015 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина, а саме будинок по вул. Миру,16 в с. Гаврилівка Друга Каланчацького району Херсонської області. Вона, як донька є спадкоємицею першої черги. Вона, як спадкоємець звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на будинок, проте отримала відповідь про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки будинок належав матері на підставі договору купівлі продажу укаледного на біржі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі ст. 169 ЦПК України у її відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позиває є донькою [PERSON], яка померла 18.04.2015 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 204549 від [INFO] Після смерті матері позивача залишилася спадщина, а саме будинок по вул. Миру,16 в с. Гаврилівка Друга Каланчацького району Херсонської області. Позивач, як донька є спадкоємицею першої черги, натомість коли вона звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на будинок, їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги і має право на ? частину вищевказаного будинку суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на ? частину будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по вул. Миру,16 в селі Гаврилівка Друга Каланчацького району Херсонської області в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 18 квітня 2015 року. Свої вимоги мотивують слідуючим. 18.04.2015 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина, а саме будинок по вул. Миру,16 в с. Гаврилівка Друга Каланчацького району Херсонської області. Вона, як донька є спадкоємицею першої черги. Вона, як спадкоємець звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на будинок, проте отримала відповідь про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суд вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного. Позиває є донькою [PERSON], яка померла 18.04.2015 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 204549 від [INFO] Після смерті матері позивача залишилася спадщина, а саме будинок по вул. Миру,16 в с. Гаврилівка Друга Каланчацького району Херсонської області. Позивач, як донька є спадкоємицею першої черги, натомість коли вона звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на будинок, їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги і має право на ? частину вищевказаного будинку суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності право власності на гаражний бокс [NUMBER], площею 35,8 кв.м., розташований по вул. Широка,1«а» в м. Львові в Обслуговуючому кооперативі «Товариство індивідуальних забудовників «Львів-Схід»» у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], при житті він був членом зазначеного гаражного кооперативу, збудував та користувався гаражним боксом [NUMBER] Друга Львівська державна нотаріальна контора не видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений гараж, оскільки її покійний батько не встиг за життя приватизувати цей гараж. У зв'язку з вказаним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову не заперечила, пояснивши, що позов слід задовольнити, оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний гараж, оскільки її померлий батько не встиг за життя приватизувати цей гараж. Суд ухвалив розглядати справу без представника третьої особи, який в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, а позов задовольнити. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], був членом Обслуговуючого кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Львів-Схід»», в якому йому належав гаражний бокс [NUMBER], площею 35,8 кв.м та за якій він повністю вніс свій пайовий внесок, побудований на відведеній кооперативу земельній ділянці, згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 748 від 22.07.1993 року, що підтверджується довідкою кооперативу № 100 від 05.08.2014 року. Позивач, як донька померлого [PERSON], яка крім того являється його спадкоємцем за заповітом, з метою оформлення спадщини звернулася зі заявою до Другої Львівської державної нотаріальної контори, проте остання не видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний гараж, оскільки її померлий батько не встиг за життя приватизувати цей гараж. Згідно з чинним законодавством член кооперативу, який виплатив пайовий внесок, стає власником того майна, вартість якого він виплатив. Таким чином, суд, дослідивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, знаходить необхідним позов задовольнити, оскільки достовірно встановлено, що позивач має право на спадкування за законом на спірний гаражний бокс.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право на спадщину за законом померлої її матері [PERSON], яка складається з житлового будинку № 63, забудов та споруд по вул. Левицького в смт. Каланчак та визнати за нею право власності на вищевказаний будинок. Свої вимоги мотивують слідуючим. 06.12.1996 року померла її матір [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 63 та господарських забудов і споруд по вул. Левицького в смт. Каланчак. Із за необізнаності нею було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, в звязку з чим вона було змушена звернутися до суду. Рішенням Каланчацького районного суду від 16.10.2015 р. їй було надано додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини. Після вчинення цих дій виявилося, що у покійної матері відсутнє свідоцтво про право власності на цей будинок. Їй не відомо чи було таке свідоцтво чи покійна матір взагалі його не отримувала. Із за відсутності правовстановлюючих документів на прізвище спадкодавця на зазначений предмет спадщини, державний нотаріус Каланчацької державної нотаріальної контори постановою відмовив їй у вчинені нотаріальних дій. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного. Позиває є донькою [PERSON], яка померла 06.12.1996 р. Після смерті [PERSON] - [PERSON], залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 63 та господарських забудов і споруд по вул. Левицького в смт. Каланчак. Рішенням Каланчацького районного суду від 16.10.2015 р. позивачу було надано додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини. Після вчинення цих дій виявилося, що у покійної [PERSON] відсутнє свідоцтво про право власності на цей будинок. Із за відсутності правовстановлюючих документів на прізвище спадкодавця на зазначений предмет спадщини, державний нотаріус Каланчацької державної нотаріальної контори постановою відмовив їй у вчинені нотаріальних дій, але на даний час позивач володіє та користується вищевказаним будинком. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні зясувалося, що інших спадкоємців, на прийняття спадщини не має. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 4.2100 га., за кадастровим номером [NUMBER] за цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку успадкування спадщини за законом померлого її батька [PERSON]. Свої вимоги мотивують слідуючим. [INFO] помер її батько - [PERSON] Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку площею 4.2100 га., за кадастровим номером [NUMBER]. Будучи особою, яка прийняла спадщину вона звернулася до приватного нотаріуса з вимогою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій із - за відсутності належних правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Державний акт було втрачено її батьками. В зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, натомість надіслав заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Суд вивчивши матеріали справи прийшов до наступного. Позиває є донькою [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька позивача залишилася спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку площею 4.2100 га., за кадастровим номером [NUMBER]. Будучи особою, яка прийняла спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса з вимогою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій із - за відсутності належних правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Державний акт було втрачено батьками позивача. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні з'ясувалося, що інших спадкоємців, на прийняття спадщини не має. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], обґрунтовуючи свій позов тим, що вона, як мати померлої, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті дочки та прийняла спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], а власником 2/3 частини вказаної квартири була її дочка [PERSON], яка померла 25.01.2011 року в м. Севастополі, Автономної Республіки Крим. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом залишилася її мати [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину у вигляді 2/3 частини вказаної квартири, шляхом звернення до Першої Севастопольської державної нотаріальної контори, де 21.06.2011 року була заведена спадкова справа за №318/11. Згідно листа Державного архіву Херсонської області від 16.11.2016 року документи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів АР Крим до державного нотаріального архіву Херсонської області не передавалися. З огляду на зазначене, позивач позбавлена можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як єдиною спадкоємицею за законом після смерті П»ятницького [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], обґрунтовуючи свій позов тим, що вона, як дочка померлого, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та прийняла спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому, після перерви в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні покладалася на розсуд суду, після перерви в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва №40718 про право власності на житло від 15.02.2002 року, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності П»ятницькому [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. 12.12.2014 року помер батько позивача П»ятницький [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті П»ятницького В.П. єдиним спадкоємцем першої черги за законом залишилася його дочка [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину у вигляді 1/4 частини вказаної квартири, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.08.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з відсутністю реєстрації права власності на спадкове майно. З огляду на зазначене, у позивач позбавлена можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене та визнання позову відповідачем, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати за нею, як за членом ксп «Прогрес», право власності на земельну частку (пай) №85 розміром 3,85 умовних кадастрових гектарів, розташованого на території Івангородської сільської ради Олексаандрівського району Кірвоградської області . Зважуючи на необхідність в обгрунтованні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати кредитний договір недійсним. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 2013 року позивач почав отримувати телефонні дзвінки з вимогами сплатити борг за кредитною карткою, що було незрозуміло для позивача оскільки він ніколи не укладав кредитні договори з відповідачем. На письмову заяву позивача він отримав відповідь з чого складається кредитний договір у тому числі з заяви яку позивач на не підписував та не подавав, у звязку із чим і просить визнати даний кредитний договір недійсним. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний № SAMDN20000005824052 договір відповідно до якого позичальнику було надано кредит, який укладений без його відома іншою особою. Постановою слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 09 березня 201 року закрито кримінальне провадження порушене за заявою [PERSON] за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Таким чином, доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір купівлі - продажу автомобіля від 17 серпня 2011 року, укладеного між відповідачами [PERSON] та [PERSON]. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Тoyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, чорного кольору, шасі номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та [PERSON], та зобов'язати [PERSON] повернути автомобіль [PERSON], посилаючись на те, що вказаний автомобіль був придбаний під час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON], тому є об'єктом спільного сумісного майна подружжя, у зв'язку з чим відповідач [PERSON] не мав права його відчужувати без її письмової згоди. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року відкрито провадження в зазначеній справі. 21 листопада 2014 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, який на даний час зареєстровано за [PERSON] під номерним знаком [NUMBER]. В обґрунтування вимог вказаної заяви позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] може продати спірний автомобіль, що зробить неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову у виді арешту автомобіля може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне накласти арешт на спірний автомобіль Тoyota Land Cruiser Prado, державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], який на праві власності зареєстрований за [PERSON]

Outcome: approved