Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права оренди землі в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 02 вересня 2015 року. Інших спадкоємців немає. 09 червня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, в особі голови Комісії з реорганізації Головного управління Держземагенства у Полтавській області [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до якого земельна ділянка, кадастровий номер 5323484400:00:002:0687 має площу 27,0000 гектарів, в тому числі сіножаті 27,0000 гектарів. Даний договір укладений строком на 21 рік. Згідно п.40 вказаного Договору право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, переходить до спадкоємців. Позивачка звернулася з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області щодо внесення змін до договору оренди землі від 09.06.2015 року у звязку зі смертю чоловіка, але отримала відмову, оскільки не надала свідоцтво про право на спадщину, яке б підтверджувало право позивача на спадкування права оренди. Позивачка змушена була звернутися вдруге до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області для підписання додаткової угоди до договору оренди в частині зміни орендаря в порядку спадкування, але до цього часу відповідь не отримала. Тому позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують частково в частині визнання права оренди в порядку спадкування за законом земельної ділянки відповідно до договору оренди від 09.06.2015 року. Позовні вимоги в частині стягнення судового збору з відповідача не підтримують. Відповідач представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Заперечень на позов не надано. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно правил ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону, а відповідно до ст.19 цього Закону до складу майна фермерського господарства входить у тому числі і право користування землею. Згідно ст. 407 ЦК України та ч.2 ст. 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися в порядку спадкування. Згідно договору оренди землі від 09 червня 2015 року, орендодавець Головне управління Держземагенства у Полтавській області в особі голови Комісії з реорганізації Головного управління Держземагенства у Полтавській області [PERSON] надає, а орендар [PERSON] приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 27,0000 га, у тому числі сіножаті 27,0000 га (кадастровий номер 5323484400:00:002:0687) для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області строком на 21 рік (а.с.8-13). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 307851, виданого виконавчим комітетом Крутобалківської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області 04 вересня 2015 року, [PERSON], який був чоловіком позивача, помер 02.09.2015 року, актовий запис № 10 (а.с.14). Як вбачається із письмового клопотання, 22.04.2016 року позивачка [PERSON] зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про внесення змін до договору оренди землі (а.с.15). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №5628/6-16 від 18.07.2016 року, позивачка отримала відповідь про неможливість внесення змін до договору оренди землі у частині зміни орендаря в порядку спадкування, оскільки у свідоцтві про право на спадщину відсутня інформація, що право оренди вищевказаної земельної ділянки входить до складу спадщини (а.с.16). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, договір оренди землі від 09.06.2015 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.06.2015 року, № 22152221 (а.с.17). Письмовою заявою від 16.08.2016 року позивачка повторно зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 09.06.2015 року в частині зміни орендаря [PERSON] на орендаря [PERSON] (а.с.18-19). Згідно повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори № 2161/01-16 від 10.11.2016 року після померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 346/2015 від 13.11.2015 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], а також надійшла заява про відмову від спадщини на користь [PERSON] від [PERSON]. 11.04.2016 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на приватизовану земельну ділянку площею 4,2685 га., трактор колісний. 28.09.2016 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на частку статутного фонду Фермерського господарства «ОЛВА» (а.с.33-35). [PERSON], [PERSON] відповідно до статуту фермерського господарства є засновниками фермерського господарства. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Позивач не підіймає питання про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved