Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділення частки майна в натурі. Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору дарування житлового приміщення від 10.04.2013 року між [PERSON] та нею, вона прийняла в дар ? частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 78,9 кв.м., в т.ч. житлова площа якого складає 48,20 кв.м., не житлова 30,7 кв.м. з відповідними частинами господарських прибудинкових споруд, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Даний будинок розташований на земельній ділянці, яка була відведена дарувателю на підставі рішення Виконкому Київської міської ради народних депутатів №443 від 12.04.1955 р. Зі змісту даного договору вбачається, що позивачу належить на праві власності половина будинку розміром 40,0 кв.м., що становить ? його частини та відповідна частина господарських прибудинкових споруд, загальна площа якої становить 17,0 кв.м. В подальшому позивачу стало відомо, що відповідачу також належить ? частина спірного житлового будинку з відповідними частинами господарських прибудинкових споруд. Позивач зазначила, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні та володінні житловим будинком, які виражаються в тому, що він безпідставно та без згоди позивача заволодів та користується господарськими спорудами, а саме: сараєм під літ. «Б», вбиральнею під літ. «В», не допускаючи її при цьому вільно та безперешкодно користуватися цими спорудами. Крім того позивач зазначила, що відповідач без її згоди та дозволу відповідних органів здійснює прибудови до житлового будинку, змінює його фасад та технічні норми, а також самовільно, починаючи з 2008 року здійснює прибудову до сараю з погребом, не зважаючи на належність позивачу частини цієї господарської споруди. Позивач зазначила, що внаслідок вчинення відповідачем таких дій порушуються її права та законні інтереси, як власника, що є предметом позовних вимог. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, просила здійснити поділ житлового будинку, встановити порядок його користування та господарськими спорудами, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в уточненнях до позовної заяви. Відповідач, не погоджуючись із заявленим позовом, звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить просить змінити частки у спільній частковій власності, визнавши за нею право власності на 59/100 частину будинку [ADDRESS], виділивши у володіння і користування в квартирі [NUMBER]: коридор 1-3 - площею 10,4 кв.м., кухню 1-4 - площею 5,3 кв.м., житлову кімнату 1-5 - площею 15,9 кв.м., житлову кімнату 1-6 - площею 11,7 кв.м., всього 43,3 кв.м., визнати право власності за [PERSON] на 41/100 частину спірного будинку, виділивши у користування і володіння в квартирі [NUMBER]: тамбур 11 - площею 2,3 кв.м., комору 111 - площею 1,8 кв.м., кухню 2-1 - площею 7,7 кв.м., житлову кімнату 2-2 - площею 9,4 кв.м., житлову кімнату 2-3 - площею 11,2 кв.м., - всього 32,4 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що 14 вересня 2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 11 грудня 2002 року [PERSON] на підставі договору дарування подарував ? частину жилого будинку [ADDRESS] з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами своєму сину [PERSON] ? частину земельної ділянки [PERSON] отримав у спадок від [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, другу половину житлового будинку [PERSON] на підставі договору дарування від 10 квітня 2003 року подарував позивачу [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. 02 грудня 2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. З 1979 року був встановлений порядок користування жилим будинком і після отримання у власність по ? частині будинку позивач і відповідач не змінили порядок користування будинком. В судовому засіданні позивач та її представники за первісним позовом позовні вимоги з урахуванням їх уточнень підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві, просили суд первісний позов задовольнити, проти зустрічного позову заперечували в повному обсязі, просили відмовити в його задоволенні. Відповідач та її представник за зустрічним позовом підтримали в повному обсязі зустрічні позовні вимоги з підстав, які в ній викладені, первісний позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні та пояснили, посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Крім того, зазначили про те, що запропонований позивачем варіант вирішення спору на день розгляду справи є неможливий, виходячи з того, що в них відсутня фінансова можливість компенсувати вартість частки квартири, належної [PERSON], а примусове стягнення з них такої компенсації є незаконним. Третя особа: [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги первісного позову та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі. В процесі розгляду справи представник відповідача [PERSON] надала заяву, в якій просила залишити без розгляду частину позовних вимог за зустрічним позовом в частині стягнення з позивача за основним позовом грошових коштів на облаштування житлового будинку і при домової території, а також стягнення комунальних послуг. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного договору дарування житлового приміщення від 10.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON], остання прийняла в дар ? частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 78,9 кв.м., в т.ч. житлова площа якого складає 48,20 кв.м., не житлова 30,7 кв.м. з відповідними частинами господарських прибудинкових споруд, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Даний будинок розташований на земельній ділянці, яка була відведена дарувателю на підставі рішення Виконкому Київської міської ради народних депутатів №443 від 12.04.1955 р. Зі змісту даного договору вбачається, що [PERSON] належить на праві власності половина будинку розміром 40,0 кв.м., що становить ? його частини та відповідна частина господарських прибудинкових споруд, загальна площа якої становить 17,0 кв.м., відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виданого Київським міським БТІ. 14 вересня 2002 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 11 грудня 2002 року [PERSON] на підставі договору дарування подарував ? частину жилого будинку [ADDRESS] з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами своєму сину [PERSON] ? частину земельної ділянки [PERSON] отримав у спадок від [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Другу половину житлового будинку [PERSON] на підставі договору дарування від 10 квітня 2003 року подарував позивачу [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В договорах дарування жилого будинку від 11 грудня 2002 року та 10 квітня 2003 року не були конкретно виділені приміщення, які входили в подаровану ? частину будинку і якими повинні користуватись обдаровані. З 1979 року був встановлений порядок користування жилим будинком і після отримання у власність по ? частині будинку позивач і відповідач не змінили порядок користування будинком. В будинку [ADDRESS] дві квартири, які мають окремі виходи. Між квартирами відсутній прохід. У фактичному користуванні та володінні відповідача [PERSON] знаходиться квартира [NUMBER], яка складається із наступних приміщень: коридору 1-3 площею 10,40 кв.м, кухні 1-4 площею 5,30 кв.м, житлової кімнати 1-6 площею 11,70 кв.м, житлової кімнати 1-5 площею 15,90 кв.м, що разом складає - 43,30 кв.м. У фактичному користуванні та володінні позивача [PERSON] знаходиться квартира [NUMBER], яка складається із наступних приміщень: коридору ІІ -площею 2,30кв.м, комори ІІІ - 1,80 кв.м, кухні 2-1 площею 7,70 кв.м, житлової кімнати 2-2 площею 9,40 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 11,20 кв.м, що разом складає - 32,40 кв.м. Загальна площа будинку складає 75,70 кв.м, тобто ? частина будинку складає 37,85 кв.м. Позивач [PERSON] займає на 5,45 кв.м менше належної їй площі згідно договору дарування. Згідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом / квартиру/. В п.7 цієї Постанови зазначено, «що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку,яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Відповідно до висновку № 0268 судової будівельно-технічної експертизи від 14 грудня 2010 року експерт надав суду два варіанта можливого розподілу житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до варіанту № 1 розподілу житлового будинку відповідач [PERSON] займає квартиру [NUMBER] площею -43,30 кв.м, вартість якої становить 47 664грн., а позивач [PERSON] займає квартиру [NUMBER] площею 32,40 кв.м., вартість якої становить - 30 477 грн., різниця у площі складає - 5,45 кв.м., вартість цієї різниці становить - 8 593,50 грн. Всього для співвласника [PERSON] - 30 477 грн., відступ від ідеальної частки становить: 39 070,5 - 30 477,0 = на 8 593,5 грн. менше. Всього для співвласника [PERSON] - 47 664,0грн., відступ від ідеальної частки становить: 47 664,0 - 39 070,5= на 8 593,5 грн. більше. У пропорціях 59% та 41%: всього для співвласника [PERSON] /41%/- 32 038,0 - 30 477,0 = на 1 561,0 грн. менше, всього для співвласника [PERSON] /59%/ - 47 664,0 -46 103,0 = на 1 561,0 грн. більше. Даний варіант відображає порядок користування приміщеннями житлового будинку, який склався між співвласниками на момент проведення обстеження. Відповідно до варіанту № 2 розподілу житлового будинку відповідачу [PERSON] надається по житловій будівлі площа 38,60 кв.м, вартість якої становить 42 669 грн., а позивачу [PERSON] площа 37,1 кв.м, вартість якої становить 35 472 грн. Різниця у площі складає 0,75 кв.м. Вартість цієї різниці становить - 3 598, 50 грн. Всього для співвласника [PERSON] - 35 472 грн., відступ від ідеальної частки становить: 39 070,5 - 35 472,0= на 3 598,5 грн. менше. Всього для співвласника [PERSON] - 42 669,0грн., відступ від ідеальної частки становить: 42 669,0 - 39 070,5= на 3 598,5 грн. більше. У пропорціях 59% та 41%: всього для співвласника [PERSON] /41%/ -35 472 - 32 038,0 = на 3 434грн. більше. Всього для співвласника [PERSON] /59%/ - 46 103,0 - 42 669,0 = на 3 434 грн. менше. Відповідно до варіанту № 2 розподілу житлового будинку експерт відмітив наступне: зазначене у варіанті поділу житлового будинку об'ємно-просторове рішення кожної з двох квартир може бути змінено в залежності від розробленої документації у відповідності з вимогами нормативних документів. Згідно запропонованого варіанту необхідно виконати такі роботи по переобладнанню будинку на дві окремі ізольовані квартири /нумерація приміщень згідно копії техпаспорту БТІ/: влаштувати дверні блоки між приміщеннями « 2-2» - « 1-5» та « 2-3» - « 1-6», демонтаж дверного блоку з подальшим закладанням прорізу та штукатуренням з обох сторін між приміщеннями « 2-2» - « 2-3» та « 1-5» - «1 -3», переобладнати системи інженерного забезпечення окремо для кожної квартири. Для перелічених вище ремонтно-будівельних робіт необхідно розробити проектно-технічну документацію у встановленому порядку. Згідно ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Виходячи з аналізу зазначеної норми у взаємозв'язку з положеннями ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319,358, 361 ЦК України вбачається, що передбачене ч. 2 ст. 364 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. Зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про призначення компенсації, і не передбачається обов'язок згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Позивач [PERSON] в своїх позовних вимогах посилається на те, що після отримання у власність відповідно до договору дарування від 19 квітня 2003 року у її фактичному володінні та користуванні знаходяться: коридор ІІ- площею 2,30 кв.м, комора ІІІ- площею 1,80 кв.м, кухня 2-1 площею 7,70 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 9,40 кв.м, житлова кімната 2-3 площею 11,20 кв.м, що загальна площа приміщень становить - 32,0 кв.м. У відповідача у фактичному володінні та користуванні знаходяться: коридор 1-3 площею 10,40 кв.м,кухня 1-4 площею 5,30 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 11,7 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 15,90 кв.м,що загальна площа приміщень становить - 43,3 кв.м. Також позивач просить здійснити поділ житлового будинку [ADDRESS] по варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи від 14 грудня 2010 року і виділити їй в володіння та користування: коридор ІІ- площею 2,30 кв.м, комору ІІІ- площею 1,80 кв.м, кухню 2-1 площею 7,70 кв.м, житлову кімнату 2-2 площею 9,40 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 15,90 кв.м., однак як зазначила відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення вимог в частині поділу житлового будинку по варіанту №2 даної експертизи, по даному варіанту необхідно розробити проектно-технічну документацію. Виконати роботи по переобладнанню будинку, а саме: переобладнати системи опалення, водопостачання, газу, електроенергії і на це все необхідні великі гроші, яких в них немає. Крім того, відповідач та її представник за первісним позовом пояснили, що будинок було побудовано у 1951 році і відповідно до технічного паспорту БТІ, знесення будівлі станом на 2010 рік становить 49%, а тому не має ніякої гарантії, що після переобладнання будинок не зруйнується. Аналізуючи всі надані висновки, суд вважає за можливе покласти в основу рішення, висновок № 0268 судової будівельно-технічної експертизи від 14.12.2010 року. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо : частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. Згідно положень ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони та їх представники, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги первісного та зустрічного позовів частково знайшли своє підтвердження в судових засіданнях, а тому підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial