Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що в них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання з відповідачем шлюбу 29.04.2014 року син проживає з нею та знаходиться на її утриманні Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1900-2000 гривень щомісячно. Позивачка займається вихованням дитини, оздоровленням, навчанням. Відповідач чинить перешкоди у здійснені заходів, спрямованих на покращення здоровья дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У судовому засіданні позивачка наполягає на своїх вимогах, пояснила, що вона бажає виїхати з дитиною тимчасово по туристичній путівці в Болгарію, оздоровити на морі дитину. Протягом 3 років відповідач перешкоджає їх тимчасово вивезти дитину на море за кордон. Жодного разу він путівку дитині в дитячій оздоровчий табір на території України не купив. Відповідач позов не визнав, у суді пояснив, що він заперечує проти тимчасового виїзду дитини за кордон, він для цього ще замалий, буде хизуватися цим, крім того, міжнародна обстановка напружена, він не бажає щоб з дитиною щось трапилося, матері він дитину не довіряє. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі з 18 вересня 1999 року по 29.04.2014 року. від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження сина ( а.с. 5), копією рішення про розірвання шлюбу. (а.с.6-7) Позивачка бажає разом зі своїм неповнолітнім сином тимчасово виїхати за кордон по туристичній путівці в Болгарію, однак відповідач не надає дозволу для виїзду дитини за кордон. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України, тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду сина сторін за кордон і вважає, що надання тимчасового дозволу на виїзд за кордон без згоди батька, буде відповідати її інтересам. Відповідач не надав суду доказів того що позивачка погано справляється з обов»язками матері, не дбає про дитину, що суперечитиме інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Беручи до уваги те, що відповідач безпідставно не надає згоди на тимчасовий виїзд його сина [PERSON] за кордон з метою оздоровлення, враховуючи інтереси дитини, на думку суду, відсутні об'єктивні підстави для відмови відповідача у наданні позивачці згоди на тимчасовий виїзд сина. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved