Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила,що починаючи з 07.11.1998 року по 07.12.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO].Згідно рішення Андрушівського районного суду від 3 лютого 2014 року з відповідача на її користь утрмуються аліменти в розмірі 1/6 усіх видів його заробітку (доходів).Але не враховуючи того,що відповідач сплачує аліменти,він повинен нести додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини,які полягають в тому,що [PERSON] хворіє на хронічні захворювання,потребує постійного обстеження та лікування. ЇЇ витрати на лікування дитини становлять 37857 грн.Просила стягнути з відповідача на її користь половину цих витрат - 18928 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю,обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами,додала,що просить врахувати,що вона також захворіла на хол нічне захворювання та потребує постійного лікування,тому її втрати на лікування себе та дитини в даний час становлять близько 5000 грн. щомісячно. Також вважає,що нею строк позовної давності не пропущений,т.я. він був перерваний пред'явленням аналогічного позову 19 липня 2012 року,який в подальшому за її заявою був залишений без розгляду. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав,пояснив,що визнає той факт,що його син максим потребує постійного лікування,але він не спроможен сплачувати додаткові витрати, пов'язані з його лікуванням,т.я. він перебуває в шлюбі з іншою жінкою,від якого в них є двоє малолітніх дітей. Він є єдиним працездатним в сім'ї та рівень доходу на кожного члену сім'ї відповідачки в двічі перевищує його дохід на кожного члена сім'ї. Вважає,що суми аліментів,сплачених ним на утримання [PERSON] за рік,достатній її на його лікування. Додав,що відповідачем пропущений строк позовної давності,який повинен рахуватися з часу звернення до суду,тобто з 5 серпня 2011 року та повинен бути застосований судом.Просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,матеріали цивільної справи № 601/1550/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,суд вважає,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі.Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сторони перебували в шлюбі,від якого мають сина - [PERSON],[INFO].Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 10.02.2012 року,зміненого рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2012 року,з нього на користь відповідачки стягнено аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доход), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,починаючи стягнення з 28 грудня 2011 року і закінчуючи його повноліттям. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03.02.2014 року розмір аліментів змінено,з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доход), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,починаючи стягнення з дня набрання рішенням чінності і закінчуючи його повноліттям. 08.09.2012 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON],а [INFO] від цього шлюбу народилося двоє дітей : [PERSON], [PERSON].Згідно довідки Андрушівського РЕМ позивач працює інженером із застосування комп'ютерів 2 категорії та його середньомісячна заробітна плата складає 4773 грн.,з яких утримуються аліменти в розмірі близько 1000 грн. щомісячно.З довідки,виданої Державним реєстратором вбачається, що [PERSON] не являється підприємцем.Дружина позивача - [PERSON] за період з серпня по листопад 2013 року отримала разову одноразову допомогу при народженні двох дітей в сумі 7290 грн. та щомісячно отримує допомогу по догляду за двома дітьми в сумі 260 грн.Згідно довідки Андрушівської райдержадміністрації [PERSON] перебуває в відпустці по догляду за дітьми без збереження заробітної плати до 10.05.2016 року.Позивач працює старшим прокурором прокуратури Андрушівського району Житомирської області та її середньомісячна заробітна плата складає 6992 грн.Сім'я позивача складається з чотирьох осіб,сім'я відповідача складається з двох осіб. Згідно медичної картки на ім'я [PERSON],[INFO],направлень на обстеження, листків призначень лікувань,останній хворіє на хронічні захворювання,потребує постійного обстеження та лікування,які проходив в спеціалізованій лікарні «Амадет»,лікувально-діагностичному центрі,в інституті психіатрії. Витрати позивача на лікування дитини за з січня 2010 року по квітень 2014 року становлять 37857 грн. Зазначені обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.185 Сімейного Кодексу України. При вирішенні спору суд виходить з того,що ст.185 СК України передбачено, що той з батьків з кого присуджено аліменти на дитину, а також: той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами - розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово,періодично або постійно.Статтею 180 СК України визначено,що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначається рівність прав і обов'язків щодо дитини. Розірвання шлюбу і проживання окремо не звільняє батьків від обов'язків щодо дитини. Оцінивши докази в їх сукупності,суд вважає,позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина,пов'язаних з його хворобою за період з 5 серпня 2011 року по 5 серпня 2014 року в сумі 9000 грн., виходячи з наступних міркувань: - відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх своїх заробітків (доходів) щомісячно,заборгованість по аліментам відсутня,але доводи відповідача в той частині,що виплачені ним аліменти покривають також витрати на лікування сина,суд відхиляє,т.я. витрати на лікування значно перевищують суму сплачених аліментів. - підтверджені документально витрати на лікування дитини за вищевказаний період складають 34259 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат за період до 5 серпня 2011 року,суд відмовляє,застосовує строк позовної давності, відхиляє доводи позивача про те що вказаний строк був перерваний,т.я. її аналогічний позов був за її заявою залишений без розгляду. - половина витрат на лікування дитини складає 17129 грн.,але суд враховує матеріальне становище відповідача,який має на утриманні троє осіб, дохід на одного члена його сім'ї становить близько 1300 грн. щомісячно, дохід на одного члена сім'ї позивача становить близько 3500 грн. щомісячно.,тому суд зменшує його участь у додаткових витратах на лікування дитини. Задовольняючи частково позов суд стягує з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. понесений судових витрат,пов'язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: partial