Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, посилаючись на те, що вона на даний час навчається в Українській інженерно-педагогічній академії, на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Щороку сплачує за навчання 14000,00 грн, витрачає кошти на щоденний проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку - 50 грн в день, що складає близько 1300-1350 грн на місяць, а також на придбання підручників, канцелярських товарів, паослуг інтернету. Відповідач працездатний, працює газорізальником у ТОВ «ТіПіБіеС Продакшн», одержує заробітну плату більше, ніж 15583 грн на місяць, інших осіб на своєму утриманні не має, тому має можливість надавати грошову допомогу на її утримання, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 27 листопада 2020 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Відповідач надав до суду відзив, в якому зазначив, що з позовом згоден частково, оскільки з серпня 2020 року він почав дуже хворіти, багато витрачає коштів на своє лікування, великі затрати ідуть на комунальні платежі, тому він не має можливості сплачувати аліменти з листопада 2020 року та у визначеному позивачем розмірі, однак, незважаючи на це, з 01 грудня 2020 року подав заяву до бухгалтерії за місцем роботи на утримання з його заробітної плати, яка складає близько 10000,00 грн, аліментів у розмірі 1300,00 грн, проживає він один і ніякої допомоги ні від кого не отримує. Від позивача в судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та слухати справу без її участі. Від представника відповідача надійшла заява про часткове визнання позову, в сумі не більше 1300,00 грн, просила розгляд справи проводити без її участі та участі відповідача, та врахувати обставини, викладені у відзиві, та додані до нього документи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідача по справі є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.2001 року (а.с.5). Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] навчається на 3 курсі, на денній формі навчання в Українській інженерно-педагогічній академії, факультет міжнародних освітніх програм, фаху «Професійна освіта. Сфера обслуговування», що підтверджується копією довідки № 531 від 25.09.2020 року (а.с.8). Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Доводи відповідача про те, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки відповідач працездатний, працює газорізальником у ТОВ «ТіПіБіеС Продакшн», отримує заробітну плату, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, а отже має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Оскільки судом встановлено, що повнолітня донька відповідача продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання доньки на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved