overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати автомобіль марки ВАЗ модель 2105, 1992 року випуску, № кузова (шасі) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя та визнати (розділити) за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині за кожним на вищезазначений автомобіль. При цьому посилається на те, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали вищезазначене майно, яке є їх спільною сумісною власністю та з приводу поділу якого між сторонами виник спір. В судове засідання сторони не з»явилися, від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач визнав позов. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1993 року, під час якого 01.08.2008 року придбали автомобіль марки ВАЗ модель 2105, 1992 року випуску, № кузова (шасі) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER]. Вищезазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі та стягує, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач з 2016 року не проживає в зазначеній квартирі. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, до суду повернувся конверт з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Крім того, на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про дату розгляду справи. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2005 року (а.с. 6). В квартирі зареєстрований і відповідач у справі, який в квартирі не проживає з 2016 року, що підтверджується довідкою ЖБЕК «Агромаш-1» від 18.12.2019 р. №48, та актом - розпорядженням від 18.12.2019 р. №27 (а.с.11,12). Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі акта - розпорядження від 18.12.2019 року № 27 складеного за участю сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2016 року. Тому є всі підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача її батьком. В обгрунтування позову зазначила, що народилася 04.11.1994 року в м. Мартуні Вірменія. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З 1995 року по сімейним обставинам її сімя переїхала на постійне місце проживання в м. Кіровоград, де вона проживає до теперішнього часу. Її батько - відповідач по справі постійно піклується за нею та надає допомогу. Посилаючись на зазначене просила в судовому засіданні задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що з [PERSON]-матірю позивача, знаходилися в фактичних шлюбних відносинах та проживали в [PERSON]. В 1994 році в них народилася донька Крістіна. В 1995 році дружина та донька переїхали в Україну. Через деякий час він також переїхав до України, де постійно спілкується з сімєю, надає матеріальну допомогу та приймає участь у вихованні доньки. Судом встановлено, що позивач народилася 04.11.1994 року в м. Мартуні в [PERSON]. Так, як відповідач та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі у свідоцтві про народження [PERSON] Крістіни батько записаний зі слів матері. На даний час сторони зацікавлені у встановленні батьківства, та відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він є батьком позивача. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. 53 КпШС України, яка діяла на час виникнення правовідносин. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що батьком [PERSON] є відповідач. Ця обставина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втартив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивує слідуючим. На підставі свідоцтва про право власності від 16.03.2006 р., серія [NUMBER] вона є власником житлового будинку [ADDRESS] Разом з нею в будинку зареєстровані співмешканець [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Відповідач не проживає в будинку дуже давно та місце його проживання невідомо. Наявність реєстрації відповідача в вищевказаному будинку змушує її сплачувати за нього комунальні послуги. 19.11.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 04.12.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість надіслала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (оголошенням, розміщеним на веб сайті судової влади України ), причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності від 16.03.2006 р., серія [NUMBER] позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Разом з позивачем в будинку зареєстровані співмешканець [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Відповідач не проживає в будинку дуже давно та місце його проживання невідомо. Наявність реєстрації відповідача в вищевказаному будинку змушує позивача сплачувати за нього комунальні послуги. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації більше шести місяців в судовому засіданні підтверджено актом перевірки проживання по с. Новокиївка Каланчацької селищної ради сім»ї [PERSON] № 109 від 06.11.2018 р. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втартив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивує слідуючим. На підставі свідоцтва про право власності від 16.04.1991 р. , реєстровий номер 2652 вона є власником будинку [ADDRESS] Разом з нею в будинку зареєстровані власник, онуки, правнук та відповідач. Відповідач не проживає в даному будинку дуже давно і фактичне місце його проживання в Росії. 19.11.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 05.12.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (оголошенням, розміщеним на веб сайті судової влади України ), причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності від 16.04.1991 р., реєстровий номер 2652 позивач є власником будинку [ADDRESS] Разом з нею в будинку зареєстровані вона, онуки, правнук та відповідач. Відповідач не проживає в даному будинку дуже давно. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації більше шести місяців в судовому засіданні підтверджено актом матеріально - побутових умов № 8808 від 08.11.2018 р. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втартила право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивує слідуючим. Їй на підставі договору дарування, на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] В даному будинку зареєстрований її чоловік [PERSON] - відповідач по справі. Однак її чоловік вже більше року в вищевказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує і взагалі будинком не цікавиться. 19.11.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 07.12.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (оголошенням, розміщеним на веб сайті судової влади України ), причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. На підставі договору дарування, на праві приватної власності позивачу належить будинок [ADDRESS] В даному будинку зареєстрований чоловік позивача - відповідач по справі. Однак відповідач вже більше року в вищевказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує і взагалі будинком не цікавиться. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації більше року в судовому засіданні підтверджено актом обстеження матеріально - побутових умов сім»ї № 1088 від 07.11.2018 р. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язанного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком №6 по вул. Героїв Пожежних в м. Житомирі посилаючись на те, що останній не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, зокрема, з 2013 року. З того часу відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов'язків по утриманню житла не несе. В судове засідання позивач не зявилася надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не зявився в судове засідання надіслав на адресу суду заяву, в якій просив зняти його з реєстраційного обліку за адресою: м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, №6. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення в позові. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником частини будинку №6 по вул. вул. Героїв Пожежних в м. Житомирі /а.с.4-8/. Відповідач будучи прописаним в будинку, фактично не прожива6 в ньому з вересня 2013 року, тобто понад один рік, тому втратив право користування цим будинком. Останній не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з початку вересня 2013 року в спірній квартирі стверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] що приймаються як достовірний доказ /а.с. 9-10/. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком №8 по вулиці Декабристів в сел. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області та зняти його з реєстрації за місцем проживання. Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] зазначивши, що їй належить вищевказаний будинок, в якому прописаний її брат. Однак, відповідач понад п`ять років не живе в будинку, його речей в ньому немає. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власницею будинку [ADDRESS] , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також копії заповіту та свідоцтва про право на спадщину /а.с.9,10,11/. За відомостями Вознесенського сільського голови відповідач [PERSON] , 1997 року народження, зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з 2015 року /а.с.12/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивач повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сім`ї позивача, а саме: братом, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у будинку судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Також, на підставі вимог ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за подачу позову сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] зазначивши, що їй належить вищевказаний будинок, в якому прописаний її рідний брат. Однак, відповідач з серпня 2016 року не живе в будинку, його речей в ньому немає. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60235167 /а.с.6/. За відомостями Новобогданівського сільського голови відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з серпня 2016 року /а.с.27/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивач повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сім`ї позивача, а саме: рідним братом, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у будинку судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved