Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що 20.11.1993 року у Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис № 38. Від сумісного проживання сторони мають доньку : [PERSON], [INFO]. В зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між подружжям не склалися. З перших чисел серпня 2017 року сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують . Позивач вважає, що за таких обставин їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності . Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 20.11.1993 року у Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 38 ( свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №466266 від 20.11.1993 року, видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 6 ). Від сумісного проживання сторони мають доньку : [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії І-ОЛ №076196 від 30.10.2002 року, видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.7 ) . З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що в зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між подружжям не склалися. З перших чисел серпня 2017 року сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують , на примирення позивач не погоджується . Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 640 гривень . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved