Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами; визнати право спільної сумісної власності сторін на рухоме та нерухоме майно та поділити його, у тому числі квартиру [ADDRESS] , загальною площею 81,72 кв.м., посилаючись на те, що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, придбали вищезазначену квартиру, яка належить подружжю на праві спільної сумісної власності та підлягає поділу між сторонами, але домовленості про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя між сторонами не досягнуто. Ухвалою Черняхівського районного суду від 02.06.2021 року цивільну справу передано на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира за встановленою підсудністю. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2021 року роз`єднано позовні вимоги та виділено позовну вимогу про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] та визнання за кожною із сторін по справі права власності на Ѕ частину вищевказаної квартири, в самостійне провадження; позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (крім кв. [ADDRESS] ), передано на розгляд до Черняхівського районного суду Житомирської області; у справі відкрито загальне позовне провадження. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, з підстав. Зазначених у позовній заяві, позивач не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в період перебування позивача [PERSON] , [INFO] , з відповідачем [PERSON] , [INFO] , в зареєстрованому шлюбі ними було придбано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 81,72 кв.м. Зазначений факт підтверджується копіями свідоцтва про одруження від 16.09.1995 року та договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2011 року. Сторони по справі є фізичними особами-підприємцями. Відповідно до висновку про вартість майна за оцінкою, проведеною 29.04.2021 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 1665300 грн. 00 коп. За положеннями ч. 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом, а на підставі ч.2 тієї ж статті у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 81,72 кв.м., нажита подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, а тому вона є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки спірна квартира розташована в багатоквартирному жилому будинку її реальний поділ не вбачається можливим. Сторонами не надано суду доказів наявності між ними згоди щодо присудження квартири одній із сторін з відшкодуванням іншій стороні грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно. За таких обставин, суд вважає за можливе поділити вищезазначене нерухоме майно та визнати за кожною із сторін право власності на Ѕ частину спірної квартири, залишивши майно у спільній частковій власності сторін, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved