Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.05.2009 року між [PERSON] та нею укладено договір оренди, згідно якого вона прийняла у строкове безоплатне користування нежитлові приміщення, які знаходяться в [ADDRESS]. При цьому 12.05.2009 року між нею та дочірнім підприємством «Іваничірембуд» укладено договір суборенди нерухомого майна № 03, згідно умов якого суборендар приймає в строкове платне користування на умовах суборенди об'єкти нерухомого майна, які знаходяться в [ADDRESS]. 12.05.2009 року по акту прийому-передачі ДП «Іваничірембуд» передано об'єкт суборенди в користування. Пунктом 16.1. договору суборенди передбачено, що договір укладено строком до 15.05.2010 року, однак на підставі ст. 764 ЦК України , враховуючи відсутність заперечень щодо користування майном договір суборенди щороку пролонговувався і діє на сьогоднішній день. Згідно положень договору загальна сума суборендної плати за домовленістю сторін становить 6 грн. за 1 кв.м., що в сумі складає 6368,4 грн. на місяць. Станом на момент звернення до суду суборендну плату Дочірнє підприємство «Іваничірембуд» сплатило частково в сумі 70153,21 грн. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості за ДП «Іваничірембуд» рахується заборгованість по суборендній платі в сумі 279857, 42 грн, яку і просить стягнути з відповідча на її користь. Вона зверталася до відповідача із письмовими вимогами про сплату заборгованості, однак останні залишені відповідчем без задоволення, що і стало підствою звернення з позовом до суду. У зв'язку із простроченням сплати суборендної плати відповідач повинен сплатити крім основного розміру боргу та пені інфляційні нарахування та 3% річних, що становить : інфляційні -2974,85 грн., 3% річних - 7085,44 грн., пеня - 3336,18 грн. , які також просить стягнути з відповідача , а також судові витрати в розмірі 2993,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю з підстав, зазначених у заяві, та просить його задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому, враховуючи клопотання представника позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.05.2009 року між [PERSON] як орендодавцем та [PERSON] як орендарем укладено договір оренди, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове безоплатне користування нежитлові приміщення, які знаходяться в [ADDRESS]. Згідно акту прийому-передачі від 05.05.2009 року орендодавець прийняв, а орендар прийняв об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 3.5 договору орендар має право передати об'єкт оренди або його частину в суборенду без згоди орендодавця. Так, 12.05.2009 року між [PERSON] як орендарем та дочірнім підприємтвом «Іваничірембуд» як суборендарем укладено договір суборенди нерухомого майна № 03, згідно до п. 1.1 якого [PERSON] передала, а ДП «Іваничірембуд» прийняло в строкове платне користування на умовах суборенди об'єкти нерухомого майна, які знаходяться в [ADDRESS]. Актом прийому- передачі підтверджено передачу ДП «Іваничірембуд» об'єкт суборенди в користування. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Пунктом 16.1. договору суборенди передбачено, що договір укладено строком до 15.05.2010 року. Згідно ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. В зв'язку з тим, що заперечення щодо користування майном не надходили, договір суборенди щороку пролонговувався і діє на сьогоднішній день. Згідно положень п. 3.1 договору загальна сума суборендної плати за домовленістю сторін ставить 6 грн. за 1 кв.м., що в сумі складає 6368,4 грн. на місяць. Відповідно до п. 3.4 договору суборендна плата нараховується і сплачується суборендарем починаючи з дати підписання між сторонами акта приймання- передачі об'єкта суборенди і завершується датою повернення по аналогічному акту орендарю. Суборендна плата сплачується самостійно суборендарем в національній валюті України в безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря не пізніше 15 числа поточного місяця. Станом на день звернення з позовом до суду існує заборгованість ДП «Іваничірембуд» по суборендній платі і згідно розрахунку заборгованості вона становить 279857,42 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'єязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України , так як дані відносини є грошовими, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з дочірнього підприємства «Іваничірембуд» акціонерного товариства відкритого типу «Волиньрембуд» на корсить позивача заборгованість по договору суборенди нерухомого майна №03 від 12.05.2009 року в сумі 279857,42 грн. Крім того, підлягають стягненню інфляційні - 2974,85 грн., 3 % річних - 7085,44 грн., пеня - 3336,18 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат в розмірі 2933грн. підлягає до задоволення, оскільки підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved