Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 жовтня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинилися в березні 2014 року через втрату почуття любові та взаємоповаги. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зберігання родини вважає неможливим. Суперечок про поділ спільного нажитого майна та про порядок виховання неповнолітньої дитини на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Просить розірвати шлюб, стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, стягнути судовий збір. Позивач у судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 360 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку, [PERSON], [INFO].(а.с.5). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги, так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. Розмір аліментів позивачкою зазначено з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Outcome: approved