Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2005 року, що був зареєстрований Слов'янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 554. Вказала, що від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], а також усиновлену відповідачем неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час фактичні шлюбні відносини припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, з'явились сварки за будь-яким приводом, а також у зв'язку зі зловживанням відповідачем спиртними напоями. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2005 року, що був зареєстрований Слов'янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 2. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час фактичні шлюбні відносини припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, з'явились сварки за будь-яким приводом, а також у зв'язку зі зловживанням відповідачем спиртними напоями. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved