Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 03.06.2017 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №106. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу час для надання відзиву на позов. Ухвалою суду було здійснено перехід до спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 03.06.2017 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від вище вказаного шлюбу є малолітній син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10), який мешкає та буду проживати після розірвання шлюбу з матір`ю. Шлюб позивача з відповідачем виявився невдалим, різні погляди унеможливлюють спільне життя, постійні сварки призвели унеможливлюють проживання разом. Примирення неможливе, подальше збереження сім`ї та шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини відсутній. Зважаючи на все вище вказане, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач скористалася своїм правом, відповідно до ст.113 СК України, та просила повернути їй прізвище « [PERSON] ». Оскільки позивач не просить стягнути на її користь суму судового збору з відповідача, дане питання вирішуватися не буду. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% судового збору з державного бюджету, інші 50% сплаченого позивачем судового збору стягуватися з відповідача не будуть, оскільки [PERSON] не заявлено вимоги про стягнення з відповідача, сплаченого нею судового збору. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved