Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебувала в шлюбних відносинах з [PERSON]. Шлюб офіційно між ним не був зареєстрований. Від спільного проживання 7 грудня 2011 року у них народилася донька [PERSON]. Подальше спальне життя з відповідачем не склалося. З червня 2013 року позивач переїхала проживати до батьків разом з дитиною. Відповідач постійної роботи не має, фінансову допомогу на утримання дочки надає незначну та не постійно, інших утриманців не має, тому здатен надавати позивачу матеріальну допомогу. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1355,00 грн., щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач до початку попереднього судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до початку попереднього судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], вбачається, що її батьками є сторони по справі. З довідки ЖЕК-2 Синельниківського міського комунального підприємства від 26.10.2016 року вбачається, що [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та разом з нею мешкає її донька - [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В ч.1 ст. 179 Сімейного Кодексу України зазначено, що аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, суд враховує працездатність відповідача та позивача, їх матеріальне становище, а тому суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1355,00 грн. від заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітньої дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180 - 182, 179, 183, 191 СК України, та

Outcome: approved