Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та мотивує свої вимоги тим, що 10 вересня 2015 року між нею та відповідачем, [PERSON] укладений договір позики, відповідно до якого вона передала відповідачу 600 євро, що станом на 19 квітня 2018 року становить 19435,12 грн. В підтвердження укладання договору позики та отримання грошей відповідач власноручно написала розписку. Відповідно до умов домовленості та складеної розписки відповідач зобовязувалася повернути кошти до 01 вересня 2016 року. Станом на 18 квітня 2018 року відповідач борг не сплатила. Протягом періоду з 01 вересня 2016 року і по дату подання позовної заяви до суду, позивач неодноразово вела переговори щодо добровільного повернення суми боргу, однак, відповідач спочатку просила відстрочити повернення боргу, а потім взагалі перестала виходити на контакт із позивачем, що свідчить про її небажання вирішити спір мирним шляхом, а саме повернути добровільно борг у розмірі 19435,12 грн., що еквівалентно 600,00 євро. Станом на 19 квітня 2018 року офіційний курс НБУ євро по відношенню до гривні: 32,361860 грн. за 1 євро. Тому позивач вважає, що відповідач повинна повернути борг та сплатити неустойку в розмірі 32580,19 грн., а саме: 19435,12 грн. боргу (600 євро х 32,361860), 4253,96 грн. проценти від суми позики (ч.1 ст.1048 ЦК України), 8891,11 грн. пені (із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ). Посилаючись на зазначені обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь 32580,19 грн., у тому числі: 19435,12 грн. основного боргу; 4253,96 грн. проценти від суми позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України); 8891,11 грн. пені із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 25 квітня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано\~ в строк не\~ більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки. 04 травня 2018 року позивач надала суду документи на виконання ухвали суду від 25 квітня 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 03 липня 2018 року на 11 год. 00 хв. В судове засідання 03 липня 2018 року у звязку з першою неявкою відповідача та відсутністю відомостей про належне повідомлення про дату та час судового засідання, розгляд справи відкладений на 04 вересня 2018 року на 15 год. 00 хв. В судове засідання 04 вересня 2018 року учасники справи не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. У звязку з неявкою позивача та викликом відповідача в судове засідання шляхом розміщення оголошення про його виклик на веб-сайті Зарічного районного суду м. Суми, розгляд справи відкладений на 18 жовтня 2018 року на 16 год. 00 хв. У зазначеному судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Додатково пояснила, що позичила відповідачу гроші, бо у 2015 році вона збиралася їхати на заробітки. Вона пропонувала відповідачу їх віддавати частинами. Після настання строку повернення коштів, відповідач спочатку обіцяла повернути кошти, а в подальшому перестала брати слухавку та стала ігнорувати її вимоги. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10 вересня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 600 євро, які зобовязувалася повернути до 01 вересня 2016 року (а.с. 9). Проте відповідач свої зобовязання по поверненню суми боргу не виконала. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Ст. 1049 ЦК України встановлений обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, \~відповідач належним чином не виконала умови договору, а тому на користь позивача необхідно суму боргу 19435 грн. 12 коп. та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 4253 грн. 96 коп. В той же час за правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати\~\~кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Як вбачається з розписки від 10 вересня 2015 року, яка є підтвердженням укладеного між сторонами договору позики, в ній не встановлено розміру пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. В той же час позивач у заявлених вимогах не обґрунтувала розміру пені, що підлягає стягненню, та не зазначила норму матеріального права, на підставі якої її обчислено, а тому у частині відшкодування пені в сумі 8891,11 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають. На\~ підставі ст.\~141 ЦПК України\~пропорційно до задоволених позовних вимог (72,7%) з відповідача підлягає стягненню понесенні позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 512 грн. 38 коп. судового збору та 600 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial