Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи Полтавська районна державна нотаріальна контора, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання прав засновника в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 18.09.2018 року та моїм свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12 квітня 1991 року, завірені копії яких додані до позовної заяви. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] та її брату - [PERSON] , що підтверджується завіреною копією даного заповіту від 23.12.2014 року, яка також додана до позовної заяви. Також за життя [PERSON] створив та зареєстрував [PERSON] фермерське господарство «Надія» ставши його засновником та власником статутного (складеного) капіталу. Членами даного господарства являються члени сім`ї [PERSON] , а саме його дружина [PERSON] , син - [PERSON] та донька [PERSON] . Вищевказане підтверджується Статутом Селянського фермерського господарство «Надія» та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Селянського фермерського господарство «Надія», завірені копії яких також додані до позовної заяви. Згідно ст. 1 Статуту Селянського фермерського господарство «Надія» , засновником господарства та власником 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу господарства в розмірі 100 гривень є [PERSON] . Власнику статутного капіталу Господарства належать корпоративні права на Господарство, а саме права, що включають правомочності на участь засновника та його правонаступників в управлінні Господарством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) Господарства та активів у разі ліквідації Господарства, а також інші правомочності, передбачені законодавством та цим статутом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, на підставі чого 30.11.2018 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 606/2018 за заявою позивача, як доньки померлого. Син померлого [PERSON] від належної йому частки спадщини відмовився згідно поданої ним заяви від 30.11.2018 року, яка також міститься в матеріалах вищевказаної спадкової справи. До складу спадщини, що відкрилась після смерті мого батька [PERSON] входили права засновника СФГ «Надія» та права власника 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в розмірі 100 гривень , а також корпоративні права на СФГ «Надія», а саме права, що включають правомочності на участь засновника та його правонаступників в управлінні Господарством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) Господарства та активів у разі ліквідації Господарства, а також інші правомочності, передбачені законодавством та статутом. З метою прийняття після померлого батька вищевказаної спадщини, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом , звернулась з відповідною заявою до Полтавської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2019 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] . позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі СФГ « [PERSON] ». В обґрунтування вищевказаної постанови державний нотаріус зазначив, що у спадкодавця відсутні згідно чинного законодавства правовстановлюючі документи на цілісний майновий комплекс СФГ « [PERSON] » та чинним законодавством не передбачено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно одному із учасників на цілісний майновий комплекс [PERSON] « [PERSON] » і дані факти унеможливлюють видачу свідоцтв про право на спадщину та проведення державної реєстрації згідно вимог чинного законодавства. Разом з тим, після сметрі батька та на даний час позивач від спадщини не відмовилася і продовжує займатися всіма справами господарства пов`язаними із статутною діяльністю господарства, з господарською діяльністю господарства тобто фактично вступила у його володіння. Однак у зв`язку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії та у зв`язку з тим, що її права на спадкове майно не визнаються, не має можливості оформити права засновника господарства у встановленому порядку через органи нотаріату, що і стало підставою для мого звернення до суду з вказаним позовом. Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки. Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз`яснень які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постанова нотаріуса мотивована тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на цілісний майновий комплекс [PERSON] « [PERSON] ». Разом з тим СФГ « [PERSON] » і не зареєстроване як об`єкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс. Однак вважає, що об`єктом спадкування можуть бути права засновника СФГ «Надія» та права власника 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в розмірі 100 гривень , а також корпоративні права на СФГ «Надія», як юридичної особи, в зв`язку з чим, з метою реалізації права на спадкування, позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання за мною права засновника СФГ «Надія» та власника 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в порядку спадкування за законом, так як ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. СФГ «Надія», як юридична особа не припинилося в зв`язку зі смертю спадкодавця (його засновника), а відтак за наявності інших спадкоємців, які успадкують права засновника, господарська діяльність господарства може бути продовжена. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Крім того, частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Ч. 1ст. 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Отже, СФГ «Надія» є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, вказане господарство є приватною власністю [PERSON] та входить до складу спадкового майна, право на яке мають спадкоємці після смерті [PERSON] С Дане підприємство є унітарним, його єдиним власником є померлий [PERSON] , і хоча відомості про цілісний майновий комплекс підприємства відсутні, проте, саме підприємство, як предмет цивільного обороту, є об`єктом спадкування. Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Враховуючи вищевикладене а також те, що я є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , так як відповідач [PERSON] відмовився від належної йому четки в спадщині, а відповідач [PERSON] не подавала заяви про прийняття спадщини , я вважаю що мені належать в порядку спадкування права засновника СФГ «Надія» та право власності на 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в розмірі 100 гривень. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явились,\~однак повідомлялись\~належним чином,\~про що\~є докази\~в матеріалах\~справи. Від представників третіх осіб на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 18.09.2018 року та моїм свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12 квітня 1991 року, завірені копії яких додані до позовної заяви. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] та її брату - [PERSON] , що підтверджується завіреною копією даного заповіту від 23.12.2014 року, яка також додана до позовної заяви. Також за життя [PERSON] створив та зареєстрував [PERSON] фермерське господарство «Надія» ставши його засновником та власником статутного (складеного) капіталу. Членами даного господарства являються члени сім`ї [PERSON] , а саме його дружина [PERSON] , син - [PERSON] та донька [PERSON] . Вищевказане підтверджується Статутом Селянського фермерського господарство «Надія» та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Селянського фермерського господарство «Надія», завірені копії яких також додані до позовної заяви. Згідно ст. 1 Статуту Селянського фермерського господарство «Надія» , засновником господарства та власником 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу господарства в розмірі 100 гривень є [PERSON] . Власнику статутного капіталу Господарства належать корпоративні права на Господарство, а саме права, що включають правомочності на участь засновника та його правонаступників в управлінні Господарством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) Господарства та активів у разі ліквідації Господарства, а також інші правомочності, передбачені законодавством та цим статутом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, на підставі чого 30.11.2018 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 606/2018 за заявою позивача, як доньки померлого. Син померлого [PERSON] від належної йому частки спадщини відмовився згідно поданої ним заяви від 30.11.2018 року, яка також міститься в матеріалах вищевказаної спадкової справи. До складу спадщини, що відкрилась після смерті мого батька [PERSON] входили права засновника СФГ «Надія» та права власника 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в розмірі 100 гривень , а також корпоративні права на СФГ «Надія», а саме права, що включають правомочності на участь засновника та його правонаступників в управлінні Господарством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) Господарства та активів у разі ліквідації Господарства, а також інші правомочності, передбачені законодавством та статутом. З метою прийняття після померлого батька вищевказаної спадщини, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом , звернулась з відповідною заявою до Полтавської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2019 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] . позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі СФГ «Надія». В обґрунтування вищевказаної постанови державний нотаріус зазначив, що у спадкодавця відсутні згідно чинного законодавства правовстановлюючі документи на цілісний майновий комплекс СФГ « [PERSON] » та чинним законодавством не передбачено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно одному із учасників на цілісний майновий комплекс [PERSON] « [PERSON] » і дані факти унеможливлюють видачу свідоцтв про право на спадщину та проведення державної реєстрації згідно вимог чинного законодавства. Разом з тим, після сметрі батька та на даний час позивач від спадщини не відмовилася і продовжує займатися всіма справами господарства пов`язаними із статутною діяльністю господарства, з господарською діяльністю господарства тобто фактично вступила у його володіння. Однак у зв`язку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії та у зв`язку з тим, що її права на спадкове майно не визнаються, не має можливості оформити права засновника господарства у встановленому порядку через органи нотаріату, що і стало підставою для мого звернення до суду з вказаним позовом. Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки. Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз`яснень які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постанова нотаріуса мотивована тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на цілісний майновий комплекс [PERSON] « [PERSON] ». Разом з тим СФГ « [PERSON] » і не зареєстроване як об`єкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс. Однак вважає, що об`єктом спадкування можуть бути права засновника СФГ «Надія» та права власника 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в розмірі 100 гривень , а також корпоративні права на СФГ «Надія», як юридичної особи, в зв`язку з чим, з метою реалізації права на спадкування, позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання за мною права засновника СФГ «Надія» та власника 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в порядку спадкування за законом, так як ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. СФГ «Надія», як юридична особа не припинилося в зв`язку зі смертю спадкодавця (його засновника), а відтак за наявності інших спадкоємців, які успадкують права засновника, господарська діяльність господарства може бути продовжена. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Крім того, частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Ч. 1ст. 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Отже, СФГ «Надія» є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, вказане господарство є приватною власністю [PERSON] та входить до складу спадкового майна, право на яке мають спадкоємці після смерті [PERSON] Дане підприємство є унітарним, його єдиним власником є померлий [PERSON] , і хоча відомості про цілісний майновий комплекс підприємства відсутні, проте, саме підприємство, як предмет цивільного обороту, є об`єктом спадкування. Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Враховуючи вищевикладене а також те, що я є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , так як відповідач [PERSON] відмовився від належної йому четки в спадщині, а відповідач [PERSON] не подавала заяви про прийняття спадщини , я вважаю що мені належать в порядку спадкування права засновника СФГ «Надія» та право власності на 100(сто відсотків) статутного (складеного) капіталу СФГ «Надія» в розмірі 100 гривень. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved