Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин мають дітей : доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З липня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо. Діти залишилися проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення повноліття. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №333803) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №383577). Факт проживання дітей разом з позивачем підтверджується довідкою про склад сім'ї від 29.01.2018 року, відповідно до якою [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обов'язку утримувати дитину, а тому з огляду на вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] єдину частку аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. Враховуючі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved