Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 13 серпня 2011 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 442. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає тому вона просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с.10). Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з'явився, жодних заяв від нього до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, подружжя [PERSON] від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на матеріальному утриманні позивача, однак її коштів не достатньо для забезпечення нормального рівня життя дитини (а.с.5). [PERSON] ухиляється від утримання сина та добровільно матеріальної допомоги не надає. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обов'язків утримувати її до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання малолітнього сина [PERSON], добровільно матеріальної допомоги [PERSON] не надає, суд з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з [PERSON] відповідно до ст.ст. 181,183 СК України повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 жовтня 2016 року. З урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] має бути стягнутий судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved