Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом 23 березня 2017 року мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 21 жовтня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вона перебуває у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку, відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини, яка проживає з нею, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/2 частини від його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на своє утримання в розмірі 1/4 частини від його заробітку до досягнення донькою трирічного віку (а.с. 1-3). В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні (а.с. 20). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в заявленому розмірі (а.с. 19). Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2016 року (а.с. 10 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 копія свідоцтва про народження). яка проживає з матірю (а.с. 8 довідка). Позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради та одержує допомогу при народженні дитини (а.с. 9 довідка). Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до частини другої статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~\~ Частинами другою та четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Положенням статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, приймаючи до уваги, що дитина, яка мешкає разом з позивачкою, потребує піклування і утримання, матеріальне положення позивачки, яка не працює, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, його письмову згоду на сплату аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини до її повноліття у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення донькою трирічного віку. Судом вимоги заявляються частково, оскільки згідно частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Пунктом третім частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. (мінімальний розмір), оскільки вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial