Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 18 березня 2012 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входили земельна ділянка і сертифікат на земельну частку (пай), які розташовані на території Воскресенської (колишня назва Чапаєвської) сільської ради Пологівського району Запорізької області, а також житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований у с.Воскресенка (колишня назва Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області по вул.Лісова,27. В строк до шести місяців вона, позивач, звернулася до приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка і про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно. Приватним нотаріусом на її, [PERSON], імя були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку і сертифікат на земельну частку (пай) - залишок. Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями до нього нотаріус їй не видав, відмовивши своєю постановою в цьому від 12 червня 2017 року, оскільки спадкоємицею правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON] на спадковий будинок, нотаріусу не був наданий. Оскільки її чоловік [PERSON] помер, вона, позивач, не може отримати в установленому законом порядку правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Тому вона може реалізувати свої спадкові права на спадковий житловий будинок не інакше, як звернувшись з позовом до суду. Спадковий житловий будинок згідно погосподарської книги Чапаєвської сільської ради належав матері [PERSON] [PERSON] [PERSON]. [PERSON] сільська рада виділяла земельну ділянку під забудову будинку №27 по вул.Лісова у с.Чапаєвка Пологівського району Запорізької області. Після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме майновий пай в КСП ім.Дзержинського. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок №27 по вул.Лісова у с.Чапаєвка [PERSON] після смерті своєї матері не отримав з невідомих для неї, позивача у справі, підстав. На спадковий житловий будинок вона, позивач, є єдиною спадкоємицею, проте вона не може провести державну реєстрацію будинку на свого чоловіка [PERSON], так як він помер, а зареєструвати право власності на померлу особу не можливо. З зазначених підстав з посиланням на ст.ст.182,328,334,1216,1218 ЦК України, ст.41 Конституції України позивач просить постановити судове рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок №27 по вул.Лісова у с.Воскресенка (Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області з господарськими будівлями і спорудами до нього. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.52-53). Позивач і її представник за договором про надання правової допомоги від 15 вересня 2017 року адвокат [PERSON] звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі і просять їх задовольнити (а.с.54,55). На адресу суду за підписом сільського голови Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області надійшла письмова заява з проханням справу за позовом [PERSON] до сільської ради розглянути у відсутність представника відповідача, заперечень проти задоволення позову не мають (а.с.45). У звязку з надходженням від всіх осіб, які беруть участь у справі, заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представником, зясувавши міркування відповідача щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом з копії паспорту позивача і копії свідоцтва про одруження встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], шлюб між ними зареєстрований 28 серпня 1971 року (а.с.8,зворот; 10). [PERSON] є сином [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 лютого 2002 року державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори [PERSON], яке посвідчено за реєстровим номером 149 (а.с.20). [PERSON] померла у с.Чапаєвка 04 березня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖС №072120, виданого 04 березня 1998 року Чапаєвськю сільською радою Пологівського району Запорізької області (а.с.5). [PERSON] помер у с.Чапаєвка 18 березня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖС №231731, виданого 19 березня 2012 року виконавчим комітетом Кінсько-Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 лютого 2002 року державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори [PERSON], яке посвідчено за реєстровим номером 149, спадкоємцем майна [PERSON], померлої 04 березня 1998 року, є її син [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з майнового паю, що знаходиться в КСП ім.Дзержинського Пологівського району Запорізької області, на суму 776 грн. , і належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серія ЗП №07325, виданого Чапаєвською сільською радою Пологівського району Запорізької області 01 лютого 2002 року (а.с.20). Судом встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] також входив житловий будинок №27, розташований по вул.Лісова у селі Воскресенка (колишня назва Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області, з господарськими спорудами і будівлями до нього, на який свої права як спадкоємець за законом [PERSON] за життя не оформив, не отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] своєю постановою від 12 червня 2017 року №945/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №27 по вул.Лісова у с.Воскресенка Пологівського району після померлого 18 березня 2012 року [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємцем документ, що підтверджує право власності на спадковий житловий будинок, не наданий (а.с.11). З копій свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 21 березня 2013 року за реєстровими номерами 327,325, вбачається, що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] отримала у спадок за законом частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 7,8747 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області, а також сертифікат на земельну частку (пай) залишок, що знаходиться в КСП ім.Дзержинського Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області, у розмірі залишку 0,1830 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12,15). З копії технічного паспорту на житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] 06 червня 2017 року (а.с.30-32), судом встановлено, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с.Воскресенка, вул.Лісова,27, не зареєстроване. Зі звіту з незалежної оцінки від 12 червня 2017 року на а.с.33 судом встановлено, що ринкова вартість житлового будинку №27 по вул.Лісова у с.Воскресенка Пологівського району Запорізької області з господарськими спорудами і будівлями до нього становить 60446 грн. Загальна площа будинку 73,9 кв.м, в тому числі житлова 41,1 кв.м. Планування внутрішніх приміщень відповідає проектному рішенню, відхилень від плану БТІ не виявлено. З витягу з погосподарської книги по Воскресенській сільській раді Пологівського району Запорізької області вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №1 (1996-2000 роки), особовий рахунок №14, житловий будинок, який побудований до 05 серпня 1992 року та знаходиться за адресою: с.Воскресенка, вул.Лісова,27, належав [PERSON]. В користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,60 га: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,35 га для ведення підсобного господарства. Згідно постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року село Чапаєвка Пологівського району Запорізької області перейменовано в село Воскресенку (а.с.22). На підтвердження викладеного у витязі Воскресенської сільської ради позивачем до позовної заяви додані копія свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого забудовнику [PERSON] на підставі рішення виконкому Пологівської районної Ради народних депутатів від 23 грудня 1975 року №330, копія рішення виконкому Пологівської районної Ради народних депутатів від 23 грудня 1975 року №330 «Про надання земельної ділянки під забудову [PERSON]І.», копія рішення виконавчого комітету Чапаєвської сільської Ради народних депутатів №44 від 15 вересня 1995 року з додатком до нього (а.с.23,24,26,27-29). Згідно копії довідки, виданої сільським головою і секретарем Воскресенської сільської ради Пологівського району 08 червня 2017 року, померла [PERSON] була зареєстрована у [INFO] з 1939 року по день смерті 04 березня 1998 року. Спадкоємцями за законом і за ст.1241 ЦК України є дочка померлої [PERSON], яка проживала окремо від [PERSON], і син померлої [PERSON], який проживав по одній адресі з матірю на час її смерті. Заборон і арештів на житловий будинок та земельну ділянку нема (а.с.21). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) і зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованих на запит суду 06 жовтня 2017 року, після смерті [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №105/2000. Номер спадкової справи, дата видачі, реєстровий номер, номер бланку збігаються з даними у копії свідоцтва про право на спадщину за законом, доданого [PERSON] до позовної заяви до суду. Заповіти, спадкові договори від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.47,48), З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) і зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованих на запит суду 06 жовтня 2017 року, після смерті [PERSON] видані два свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі №97/2012. Номер спадкової справи, дата видачі, реєстрові номери, номери бланків збігаються з даними у копіях свідоцтв про право на спадщину за законом, доданих [PERSON] до позовної заяви до суду. Заповіти, спадкові договори від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.50,51), Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що позивачу приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння; відповідач не заперечує проти задоволення позову [PERSON]; прийняття чоловіком позивача частини спадкового майна після смерті його матері, а також прийняття самою позивачкою частини спадкового майна після смерті її чоловіка шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом доводить, що чоловік позивача і позивач не відмовлялися від спадщини, а, навпаки, прийняли її; факт володіння і розпорядження матірю чоловіка позивача спадковим житловим будинок знайшов підтвердження дослідженими судом письмовими доказами, суд відповідно до вимог ст.1268 ЦК України вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого у с.Воскресенка Пологівського району Запорізької області по вул.Лісова,27, з господарчими спорудами і будівлями до нього.

Outcome: approved