Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить в рахунок належних їй ? частини в праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS], виділити у власність, в натурі як окремий та цілий об'єкт нерухомого майна житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підлягає державній реєстрації до якого відносяться приміщення в будинку: під літ. А-1, приміщення: 1-1 кухня площею 7,7 кв.м., 1-2 кімната площею 13,0 кв.м., 1-3 кімната площею 15,5 кв.м., 1-4 кімната площею 11,9 кв.м., 1-5 тамбур площею 3,0 кв.м., загальною площею 51,1 кв.м., житловою 40,4 кв.м., по надвірним будівлям та спорудах сарай Б-1 розміром 4,00 на 2,20 м, лех під літ. Пг, ? частина огорожі під №1, ? частина хвіртки під №2. Належне право позивачу на частку у будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]- припинити. У судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, а також не подала відзиву на позовну заяву і не повідомила про поважні причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб,які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, визнання в повному обсязі позовних вимог відповідачем, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 02.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатовою Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 5388, зареєстровано право власності за [PERSON] на ? частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.14). Згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2018 року відповідачу [PERSON] виділено у власність належну їй ? частину житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, розташованого за адресою [ADDRESS], як окремий та цілий об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що включає приміщення по житловій прибудові під літ.А'-1 під №2-4 кімната площею 14.9 кв.м, під №2-5 кімната площею 11.0 кв.м, по житловій прибудові під літ А''-1 під №2-2 кухня площею 9.0 кв.м, під №2-3 кімната площею 10.7 кв.м, по тамбуру під літ. а''-1 під №2-1 тамбур площею 2.3 кв.м, загальною площею 47.9 кв.м, житловою площею 36.6 кв.м, по надвірних будівлях та спорудах сарай під літ.В-1, сарай під літ в-1, ? частина огорожі під №1, ? частина хвіртки під №2, як окремий та цілий об'єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації. Належне [PERSON] право на частку в будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] - припинено. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183,358,364,380 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що сторонами по справі вже добровільно встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку із створенням окремих входів до житлових приміщень, з метою реалізації прав позивача як власника нерухомого майна, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved