Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала про те, що після смерті її батьків залишився житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області, але нотаріус відмовила у його видачі, мотивуючи свої дії тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. З огляду на викладене, позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. У судове засідання позивач надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій зазначає, що проти позовних вимог позивача не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Треті особи у судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Під час розгляду справи судом, на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.08.1952 року, встановлено, що у 1934 році батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] одружилися. Знаходячись у шлюбних відносинах, за спільні гроші ними було побудовано житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 41,5 кв. м., житловою площею - 25, 8 кв. м.), «Д» - погреба з шийкою, «б» - прибудови до сараю, «Б» - сараю, «б-1» - прибудови до сараю, «В» - сараю, «Г» - гаражу, «Ж» - убиральні, «№1» - колодязю питного, «№2» - воріт, «№3» - огорожі, «№4» - огорожі. Відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно з правовою позицією пленуму Верховного суду України, викладеною у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (що був чинним на момент виникнення правовідносин), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом і за заповітом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [INFO] в м. Гребінка Полтавської області [PERSON] померла. Належну їй 1/2 частку вказаного житлового будинку, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, успадкував її чоловік, [PERSON] Проте, за час свого життя, він не спромігся переоформити на своє ім'я успадковане майно. [INFO] батько позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 11.03.1996 року Гребінківським відділом реєстрації актів громадянського стану. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], як дочки та батька, підтверджується посвідкою про народження № [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. На час смерті [PERSON] мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею - 41,5 кв. м., житловою площею - 25, 8 кв. м.), «Д» - погреба з шийкою, «б» - прибудови до сараю, «Б» - сараю, «б-1» - прибудови до сараю, «В» - сараю, «Г» - гаражу, «Ж» - убиральні, «№1» - колодязю питного, «№2» - воріт, «№3» - огорожі, «№4» - огорожі. За час свого життя спадкодавець заповіту не склав. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON], позивач та її сестра, [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2000 року. У зв'язку з цим, право на спадщину отримали її чоловік, [PERSON], та син, [PERSON]. Втім вони не бажають переоформляти спадкове майно на свою користь і не заперечують проти отримання позивачем у спадок вищевказаного житлового будинку. Крім того, іншим спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON] (рідний брат позивача). Однак, останній не має наміру отримувати у спадок своєї частки житлового будинку і не заперечує проти того, щоб його частину спадкового майна успадкувала позивач. Також, спадкоємцем за законом першої черги мала б бути [PERSON] (рідна сестра позивача). Але вона померла ще до відкриття спадщини, [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області. Проте, як вбачається із листа-роз'яснення держаного нотаріуса Гребінківської ДНК, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус позивачеві відмовила. Свої дії мотивувала тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»… - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, як до цього часу позивач не отримала свідоцтва про право на спадщину, у якості належного відповідача у справі залучений орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - Гребінківська міська рада Полтавської області. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання за нею права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: approved