Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки - інваліда в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, щомісячно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі зареєстрованому 27 серпня 1982 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва. В період спільного проживання народилися доньки [PERSON], 1989 року народження та [PERSON], 1983 року народження, яка має інвалідність з дитинства та перебуває на її утриманні. Відповідач не в повному обсязі виконує покладені на нього обов'язки по утриманню та вихованню дитини - інваліда 2 групи [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечень щодо позову до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача по справі в заочному порядку та на підставі матеріалів справи постановити рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі зареєстрованому 27 серпня 1982 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва (а.с. 2). Від спільного шлюбу мають повнолітніх дітей - [PERSON], 1989 року народження та [PERSON], [INFO], яка є дитиною - інвалідом (а.с. 3,4,7). Частиною 1 ст. 88 СК України передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Суд приймає до уваги те, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, заперечень щодо вимог позовної заяви не надав, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, і дійшов висновку про доцільність стягнення аліментів з відповідача. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини - інваліда [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved