overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з 05.08.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини сторони припинили через різні погляди на сім'ю та шлюб, у зв'язку з чим виникали непорозуміння та сварки. На даний час вони мешкають за однією адресою, але не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують. Вона, позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно та поновлена бути не може, просить позов задовольнити. Спору про майно немає. Після розірвання шлюбу, залишити прізвище набуте у шлюбі. В судовому засіданні позивач не була присутньою, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд розглядає справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, згідно свідоцтву про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2005 року ( а.с.5). Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] ( а.с.6). Майнвого спору між сторонами немає, не підтримують шлюбні стосунки , до примирення не прагнуть, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена та задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 06.06.2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 217. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння та часті сварки. Спільне господарство сторонами не ведеться з 03.01.2014 року. Примирення між ними не можливе. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини у сторін не має. У судовому засіданні позивач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений за адресою, зазначеною у позовній заяві, копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками, повернулися до суду з позначкою «у зв'язку з закінченням терміну зберігання», заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до умов ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 217, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009 року (а с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 528, серія [NUMBER], в якому відповідач записаний батьком дитини (а. с.6). Син мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння та часті сварки. Спільне господарство сторонами не ведеться з 03.01.2014 року. Примирення між ними не можливе. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини у сторін не має, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 07.09.1991 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Останні 3 роки шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності взаєморозуміння. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 876, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1991 року. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1420 від 17.12.2013 року, серія [NUMBER] (а.с.6). Спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу -[PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 12.08.1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що породжувало постійні конфлікти та сварки під час сумісного життя. На даний час сторони проживають окремо один від одного. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить суд позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого Казанківським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 43, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1995 року. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що породжувало постійні конфлікти та сварки під час сумісного життя, сторони мешкають окремо, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена і задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - [PERSON] (а.с. 2). Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 15.09.2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що мешкає разом з позиваче та перебуває на її утрианні. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з червня 2012 року через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності взаєморозуміння. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 5869, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року. (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Дзержинськи відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 296 від 17.12.2013 року, серія [NUMBER] (а.с.4). Спір щодо місця проживання сина між сторонами відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу -[PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 17.04.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо один від одного. Ведення спільного господарства на даний час припинено. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 87, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 року. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 974 від 08.09.2010 року, серія [NUMBER] (а.с.6). Син мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 35» ( а.с.7). Спір щодо місця проживання сина між сторонами відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, сторони мешкають окремо, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з 18.10.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини сторони припинили з лютого 2010 року, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вона, позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно та поновлена бути не може, просить позов задовольнити. Спору про майно немає. Після розірвання шлюбу, залишити прізвище набуте у шлюбі. В судовому засіданні позивач не була присутньою, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд розглядає справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, згідно свідоцтву про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року ( а.с.5). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с.6). Майнового спору між сторонами немає, більше чотирьох років не підтримують шлюбні стосунки , мешкають окремо, до примирення не прагнуть, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена та задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 22.12.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Дітей у подружжя не має. Подружні відносини між сторонами припинені з кінця листопада початку грудня 2013 року через конфлікти, різні характери, відсутності між сторонами взаєморозуміння і довіри. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Відповідно до умов ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 550, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2012 року (а. с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з кінця листопада початку грудня 2013 року через конфлікти, різні характери, відсутності між сторонами взаєморозуміння і довіри, сторони мешкають окремо, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги . Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved