Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21.09.2000 р., перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. На протязі більше пяти років вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини і перестали вести спільне господарство та останні три роки сімейне життя між ними поступово погіршувалося. Вказує, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери, між ними не має взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя та зберігання шлюбу суперечить їхнім інтересам. Зазначає, що вони мають неповнолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з нею, та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач постійного заробітку немає, а якщо десь заробить грошові кошти, то повністю їх витрачає на свої потреби, та не надає грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення ним повноліття; стягнути з відповідача на її користь витрати за судовий збір. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити. Суду пояснила, що з 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] та сина [PERSON]. З 2011 року у них погіршились стосунки з чоловіком і вони перестали проживати разом, вона пішла від чоловіка разом з дітьми до свого житла. Відповідач коштів на утримання дітей регулярно не надає, не працює. Просила розірвати шлюб, стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. на утримання кожної дитини. У судовому засіданні відповідач позов визнав. Не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що з 2011 року разом не проживають. Зазначив, що зможе сплачувати аліменти по 800 грн. на кожну дитину щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Куракіна) з 21 вересня 2000 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, актовий запис № 883 (а.с. 6). Подружжя має дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою КП «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради № 2662 від 29.08.2017 р. (а.с. 7,8,9). Судом встановлено, що сторони з 2011 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружні стосунки, що свідчить про фактичне припинення шлюбу між ними. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони з 2011 року проживають окремо, припинили подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно, а відповідач ці вимоги визнав. Зважаючи на встановлені факти, оскільки відповідач є батьком малолітніх дітей, відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду 11.10.2017 р. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., а на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved