Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 28.07.2007 року, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 224 та стягувати з відповідач а в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.06.2018 року до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2007 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Однак, сімейне життя у них не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя, почали виникати сварки та скандали, які призвели до того, що вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сім'я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Їй одній важко утримувати дітей, оскільки являється інвалідом 1 групи, а відповідач не надає достатньої допомоги на їхнє утримання, кошти надає нерегулярно та в недостатньому розмірі. Відповідач працює водієм, отримує щоденні доходи, а тому може надавати кошти на утримання їх дітей. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та зазначив, що вони дійсно тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сімю у нього немає, тому також просить шлюб розірвати. Не заперечує свого обовязку по утриманню дітей та погоджується сплачувати аліменти на їхнє утримання в розмірі 2 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.06.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши пояснення сторін , зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2007 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 225, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-СГ № 327138, проте, міцної сім'ї не створили. Внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сім'ї, сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Конфлікт в сім'ї носить постійний характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, між сторонами втрачено, а примирення неможливе. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Згідно\~ст.181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. З огляду на зазначене положення та враховуючи відсутність домовленості сторін щодо способу утримання дитини відповідачем між ними виник спір, який вирішується судом. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 314545 від 02 лютого 2012 року та серії 1-СГ № 185458 від 06 лютого 2009 року, відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язаний\~\~їх утримувати до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.183,\~184 Сімейного кодексу України\~частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Враховуючи відсутність достатніх та достовірних даних про постійний та стабільний дохід відповідача, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, вік дітей та потреби на їх утримання, стан здоров'я дітей, матеріальне становище дітей, яких утримує позивачка, яка є інвалідом 1 групи, матеріальне становище відповідача, стан його здоров'я, визнання ним позову та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 11.06.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з\~п.1\~ч.3\~ст.\~133\~ЦПК України до\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. За підготовку та подання позовної заяви позивачка понесла витрати в розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією № ПН 1044 від 11 червня 2018 року, враховуючи задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що такі підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивач не сплачувала судового збору, оскільки звільнена від сплати судового збору, як інвалід 1 групи, судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави. На підставі ст.ст.\~105,\~110,\~112,\~180,\~182,\~184Сімейного Кодексу України\~та

Outcome: approved