Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні власністю. Просить суд зобов'язати відповідача за власний рахунок знести незаконно збудований балкон за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що являється власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідач являється власником квартири, що знаходиться на другому поверсі за адресою: [ADDRESS]. В 2012 році відповідач самовільно, без дозволу компетентних органів, без проектно-дозвільної документації розпочала прибудову балкону розміром 2 на 6 метрів над [ADDRESS]. Вважає, що дії відповідача порушують її право власності, яке полягає в порушені санітарно-технічних умов і правил експлуатації. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надала письмову заяву з прохання слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі неявки відповідача до суду просила розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 грудня 2008 року, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON] в рівних долях. Відповідно до довідки Форми №3 від 03.07.2015 року виданої ЖРЕО № 409, позивач зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд зобов'язати відповідача за власний рахунок знести незаконно збудований балкон за адресою: [ADDRESS]. 26 липня 2012 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі №2604/14845/12 за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до [PERSON] про зобов'язання знести незаконно збудований балкон, було зобов'язано [PERSON], відповідача по справі за власний рахунок знести незаконно збудований балкон за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а також те, що стороною позивача не було додано жодних доказів, які підтверджують факт чинення відповідачем перешкод у користуванні власністю, а саме квартирою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в позові [PERSON] до [PERSON] третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні власністю слід відмовити.

Outcome: dismissed