Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися причину неявки суду не повідомили. Позивач надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі і зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Зокрема, ухвалюючи рішення суд виходить з того, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. На теперішній час відповідач не працевлаштований, але є працездатною особою і не має зобов'язань по утриманню інших осіб. Відповідач проживає окремо від дитини і в добровільному порядку не надає належної та достатньої матеріальної допомоги на її утримання, внаслідок чого позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу забезпечення утримання дитини, який регулюється Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений позивачем розмір аліментів на рівні 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача є належним та достатнім заходом матеріального забезпечення дитини та виконання батьківського обов'язку. До того ж відповідач погоджується з таким розміром аліментів, тому суд приходить до висновку, що зазначений розмір аліментів є справедливою сумою, якою забезпечиться рівність участі сторін у забезпеченні дитини. Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 640грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved