Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя неповнолітній дитині внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначала, що 25 червня 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, вона разом з малолітніми дітьми сином, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вийшли з підїзду № 6 житлового будинку № 24 розташованого вул. Київська в м. Кременчуці. Вказувала, що в той момент, як її син спокійно вийшов на тротуар біля дому, по дворовому проїзду, на зустріч швидко виїхав на велосипеді [PERSON], [INFO]. Зазначала, що рухаючись з певною швидкістю у напрямку її сина, [PERSON], при виникненні небезпеки для руху, яку він мав обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування свого велосипеда допустив наїзд на її малолітнього сина [PERSON] Вказувала, що відповідач збив дитину та не викликавши швидку допомогу та не надавши першу медичну допомогу її неповнолітньому сину [PERSON], [PERSON] з місця пригоди поїхав. Зазначала, що після обстеження сина на місці пригоди, медичними працівниками карети швидкої допомоги було прийнято рішення про госпіталізацію сина [PERSON] до Кременчуцької міської лікарні № 2. Вказувала, що відповідно до висновку судово-медичного експерта № 736 від 30.07.2015 року у сина, [PERSON], [INFO], виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку, підкісної гематоми правої тімяної ділянки; садна на підборідді більше справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Зазначала, що у звязку з отриманими травмами її син, [PERSON] з 25.06.2015 року по 06.07.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Кременчуцької дитячої лікарні № 2. Вказувала, що після лікування в стаціонарі сина було виписано для подальшого амбулаторного лікування. Зазначала, що 03 липня 2015 року слідчим Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавської області зазначене правопорушення за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015170090002476. Вказувала, що розглянувши матеріали досудового розслідування, слідчим Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавської області постановою від 31 липня 2015 року кримінальне провадження було закрито, у звязку з тим, що потерпілому [PERSON] [INFO] спричинені легкого ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а для притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин необхідні наявність тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Зазначала, що неправомірними діями, відповідач завдав їй, як матері потерпілої неповнолітньої дитини, матеріальну шкоду на суму 758,62 грн. - оплата за лікування дитини. Крім того вказувала, що їй було завдано і моральної шкоди, що було виражено в наступному : значно погіршився стан здоровя сина; син наляканий та до сих пір не може прийти до тями; син не може до теперішнього часу налагодити нормальні життєві звязки, продовжувати активне життя; порушений його життєвий ритм життя, тобто син менше почав спілкуватися зі своїми друзями; також причинені моральні страждання повязані з фізичним болем; син став більш замкнутою людиною; моральне потрясіння змінило сина, він став всього боятися і це невідомо вплине на його майбутнє життя. Суму моральної шкоди вона оцінює в 30\~000 гривень. Просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в сумі 758,62 грн., яку було витрачено на лікування малолітнього сина [PERSON].. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі 30 000 гривень, Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] витрати повязані з розглядом справи (правова допомога, судовий збір). В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] адвокат позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі за обставин викладених у описовій частині позову. Просила суд їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечував. В судовому засіданні пояснив, що вини своєї в скоєнні ДТП не визнає. В пригоді, яка сталася винуватою є позивач, що не догледіла дітей. Посильне матеріальне відшкодування на лікування дитини він надавав. Просив суд в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи їх представників, давши аналіз та оцінку наданим доказам, заслухавши пояснення свідків на стороні відповідача - [PERSON] та [PERSON], які показали, що безпосередніми свідками пригоди не були, але про прагнення відповідача компенсувати шкоду, який останній заподіяв дитині надали підтвердження, знаходить що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя підлягає до часткового задоволення за наступних підстав, а саме : Судом достовірно встановлено, що «25» червня 2015 року приблизно о 19 годині 45 хвилин, в світлий час доби, в ясну погоду по дворовому проїзду буд. № 24 вул. Київської в м. Кременчуці, зі сторони підїзду № 7 в напрямку підїзду № 6, рухався велосипедист [PERSON]. Рухаючись у вказаному напрямку в заданій дорожній обстановці, велосипедист [PERSON], при виникненні небезпеки для руху, яку він був обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування свого велосипеда чим самим порушуючи вимоги п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», допустив наїзд на малолітнього пішохода [PERSON] В результаті наїзду, пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Кременчуцької міської дитячої лікарні. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 736 від 30.07.2015 у [PERSON], [INFO], виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підокісної гематоми правої тімяної ділянки; садна на підборідді більше справа, які за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Встановлено, що неправомірними діями, відповідач завдав позивачу, матері потерпілої неповнолітньої дитини, матеріальну шкоду на суму 758,62 грн. - оплата за лікування дитини, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно ч.3 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України - фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, стороннього догляду, тощо.. За вказаних обставин,суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної позовної вимоги та стягнення на користь позивача з відповідача 758,62 грн. - оплати за лікування дитини Згідно статті 23 Цивільного кодексу України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. На підставі викладеного, суд приходить до переконливого висновку, що задоволення позовної вимоги позивача, щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 30\~000 грн. необхідно задовольнити частково на суму 5000 грн., так як суду не були надані відповідні докази доказів про те, що діями відповідача позивачу та її неповнолітній дитині було спричинено шкоду у вигляді фізичних та моральних страждань, що призвело до передчасного, значного погіршення стану здоровя, відповідних наслідків в ускладненні стану здоровя та істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та її дитини, що в свою чергу призвело до додаткових зусиль для організації ними свого життя. Інших доказів, що підтверджують доводи позивача, щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача - суду не надано і суд їх не встановив. Судові витрати судом розподілені у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial