Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що Галицьким районним судом м. Львова здійснюється розгляд справи №461/570/21 про розірвання шлюбу між сторонами. Повідомляє, що від шлюбу в них народилося троє дітей (двоє з яких є неповнолітніми). Зазначає, що належний рівень життя для дітей вона не взмозі забезпечити сама. Оскільки відповідач проживає окремо просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн. на кожного та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року було відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представником позивача до суду було подано клопотання про здійснення розгляду без їх участі. Відповідачем по справі було надано до суду заяву про здійснення розгляду без його участі. Зазначив, що визнає позов частково. Проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей він не заперечує, однак просить суд відмовити в частині стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом було встановлено, що 27 серпня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , відповідний актовий запис №282. Від шлюбу в сторін народилися діти, а саме - [PERSON] ( [INFO] ) [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). На підтвердження чого суду було надано копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , відповідно. Згідно акту від 26 квітня 2021 року, комісія в складі майстрів ЛКП «Княже Місто» підтвердила, що неповнолітні діти проживають разом з [PERSON] . Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом було встановлено, що діти проживають із матір`ю та знаходяться на повному її утриманні, забезпечені необхідними умовами для проживання та повноцінного розвитку, виховуються належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем її законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреб дітей, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на профілактичне лікування, навчання, культурний розвиток, які повинні бути задоволенні. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, позовна заява [PERSON] була зареєстрована канцелярією Галицького районного суду м. Львова 11 травня 2021 року, що підтверджується штампом вхідної реєстрації №15963. Тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідача починаючи саме з 11 травня 2021 року, а не з 05 травня 2021 року. Враховуючи викладене, та визнання позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , слід стягнути аліменти в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 11 травня 2021 року і до повноліття дитини; неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 3000,00 грн, щомісячно починаючи стягнення з 11 травня 2021 року і до повноліття дитини. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial