Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно заявлених вимог позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини, [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/10 частки з усіх розмірів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 26.04.2014 року вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають сина [INFO]. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, внаслідок чого на теперішній час сторони будь-яких подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а їх спільна дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. За поясненнями позивача, згоди з відповідачем щодо матеріальної допомоги на утримання дитини у позасудовому порядку досягти не вдалось, в зв'язку з чим, посилаючись на норми законодавства позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, звернулись з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до поданих заяв позивач позові вимоги підтримала, а відповідач їх визнав та проти задоволення не заперечував. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у випадку, коли відповідач визнає заявлені до нього вимоги, суд, за наявності на таке правових підстав, ухвалює рішення про задоволення таких вимог. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (свідоцтво серії [NUMBER] від 16.09.2015 року), батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час, відповідно до наданих позивачем пояснень, що не заперечувались та не були спростовані відповідачем, вказана дитина перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, а також приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: approved