Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 13.06.2016 року, в якій просила суд усунути їй перешкоди у користуванні належною їй на праві приватної власності квартирою № 108 в буд.№29 по вул. Космонавтів в м. Кривому Розі Дніпропетровській області шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В обгрунтування предявлених вимог посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], придбаної нею в період перебування в шлюбі з [PERSON], після смерті якого 1/6 частку вказаного майна нею успадковано в порядку спадкування за законом, а іншу 1/6 частку, успадковані матірю чоловіка, згідно договору міни від 25.05.2016 року передано їй у власність. 14.12.1998 року в зазначеному житловому приміщенні [PERSON] зареєстрував місце проживання своєї знайомої [PERSON], яка з 2002 року та по теперішній час в квартирі фактично не проживає, комунальні послуги не сплачує, дійсне її місцезнаходження позивачеві невідоме. За даних обставин позивач вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг за [PERSON], що ставить її в скрутне матеріальне становище, у звязку з чим за захистом своїх майнових прав позивач вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Вісті Придніпровя» № 62 (1761). За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Космонавтів 29/108, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, з яких 1/2 частка як співвласникові квартири, придбаної в період перебування у шлюбі з [PERSON] (а.с.7,10), 2/6 частки успадковані нею після в порядку спадкування за законом смерті чоловіка [PERSON], померлого 09.07.2015 року (а.с.8,9,11), 1/6 частка на підставі договору міни від 25.05.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.13-14). Згідно довідки ЖБК «Супутник-4» від 02.06.2016 року та відомостей з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за вказаною адресою з 14.12.1998 року та по теперішній час значиться зареєстрованою [PERSON], [INFO], яка фактично не проживає з 2002 року та по теперішній час (а.с.15,17). Як вказувала позивач, місце проживання відповідача було зареєстровано її чоловіком [PERSON] як співвласником зазначеної вище квартири. Натомість жодних розпоряджень з боку [PERSON], які б визначали можливість збереження за [PERSON] права користування житловим приміщенням у випадку її не проживання з обєктивних причин та після його смерті, ним за життя складено не було, а враховуючи перехід всіх прав на його частку позивачеві, виключно вона як дійсний власник вирішує всі питання, що стосуються реєстрації та проживання осіб в належному їй житловому приміщенні. Судом також встановлено, що в добровільному порядку відповідач зняти своє місце проживання з реєстраційного обліку не бажає, дійсне її місцезнаходження не відоме. Відповідно до ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є повноправним власником житла, права володіння, користування та розпорядження яким вона не має можливості реалізовувати в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] своєю реєстрацією в квартирі чинить [PERSON] перешкоди у здійсненні такого права та змушує їїнести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, які нараховуються на відповідача, що ставить її в скрутне матеріальне становище, тому предявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з усуненням позивачеві перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Космонавтів 29/108, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Outcome: approved