Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 02 листопада 2011 року помер [PERSON], з яким вона з початку 2009 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах, а 25 жовтня 2011 року уклала шлюб. За життя [PERSON] склав заповіт на її імя, посвідчений 07 червня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON] Однак при складанні вказаного заповіту була допущена помилка в її даті народження, а саме неправильно вказаний рік народження. 30 вересня 2011 року [PERSON] склав новий заповіт на імя [PERSON], але вже без помилки. Проте рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2013 року заповіт, складений 30 вересня 2011 року, визнано недійсним з підстав того, що заповідач перебував у стані, коли не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними. З цих же підстав визнано недійсним свідоцтво про укладення шлюбу від 25 жовтня 2011 року. У звязку з визнанням заповіту від 30 вересня 2011 року недійсним, заповіт від 07 червня 2011 року залишається чинним. Враховуючи вищевикладене, позивач просить встановити факт належності їй заповіту, складеного 07 червня 2011 року [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №543, та визнати її право на спадкування за цим заповітом. Позивач та її представники в судове засідання не зявилися. Від представників позивача надійшла заява про слухання справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач у судове засідання також не зявився, просив слухати справу без його та його представника участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, про що вказав у своїх письмових заявах. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 02 листопада 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 5, м. Пирятин, Полтавська область, а також автомобіля ГАЗ 2410 (а.с. 62, 79). За життя 11 жовтня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, на що він на день смерті матиме право, заповів сину [PERSON] (а.с. 53). 07 червня 2011 року [PERSON] склав інший заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, на що він на день смерті матиме право, заповів [PERSON], однак при складанні даного заповіту була допущена помилка, а саме рік народження спадкоємця вказано невірно (а.с. 8). 30 вересня 2011 року [PERSON] склав заповіт на [PERSON], яким заповів їй усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося та на що він на день смерті матиме право (а.с. 35). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2013 року заповіт, складений 30 вересня 2011 року [PERSON] на імя [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 977, визнано недійсним (а.с. 10-13). Рішення набрало законної сили 27 травня 2013 року. Підставою для цього став Акт посмертної судово-психіатричної експертизи Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім [PERSON] № 86 від 15 лютого 2013 року, згідно якого під час складання заповіту від 30 вересня 2011 року [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 4\~ст. 1254 ЦК України\~якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями\~225\~і\~231\~цього\~Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 225 ЦК України\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Таким чином, чинність заповіту [PERSON], складеного 07 червня 2011 року та посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 543, відновлена, а тому позивач має право на спадкове майно після померлого. [PERSON] приняла спадщину після померлого шляхом звернення до Пирятинської державної нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с. 32). Однак допущена помилка в заповіті [PERSON] від 07 червня 2011 року є перешкодою у спадкуванні позивачем майна після померлого. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, у складеному 07 червня 2011 року [PERSON] заповіті на імя [PERSON] рік народження спадкоємця вказаний як «1959» хоча насправді її рік народження «1961», що підтверджується її паспортом серії КН 072826, виданим 01.03.1996 Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області (а.с. 4). У даний час виправити помилку у вказаному заповіті інакше, як у судовому порядку, не виявляється можливим, оскільки згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02 листопада 2011 року. \~ Факт належності позивачу заповіту підтверджується довідкою квартального комітету Пирятинської міської ради № 5 від 29.11.2011, де зазначено, що [PERSON], [INFO], з 23 червня 2011 року проживає за адресою: [INFO] і разом із нею проживав [PERSON] (а.с. 7), а також іншими матеріалами справи у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав позивача. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] заповіту, складеного 07 червня 2011 року [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №543. Розглядаючи вимоги позивача в частині визнання її права на спадкування за заповітом від 07.06.2011, то суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що чинність заповіту [PERSON], складеного 07 червня 2011 року та посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу [PERSON], в силу положень ч.4 ст.1257 ЦК України відновлено після набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2013 року, та [PERSON] має право на спадкування майна померлого 02.11.2011 [PERSON] на підставі заповіту від 07.06.2011 відповідно до положень ч.4 ст.1254 ЦК України, а тому у судовому порядку визнавати її право на спадкування по заповіту від 07.06.2011 немає підстав з огляду на викладене. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial