Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, вона є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS], в якому з 2009 року зареєстрована [PERSON], яка з моменту реєстрації жодного дня в даному будинку не проживала, позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з проханням добровільно виписатися з будинку, однак відповідачка відмовлялася, на даний час місце її перебування не відомо, засоби зв»язку відсутні. Вважаючи, що відповідачка втратила право користування вказаним житловим приміщенням у зв'язку із тривалим не проживанням у ньому, позивачка звернулася до суду для визнання останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивачки [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги, в межах заявлених в позові підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності від 24.11.1994 року [PERSON], є власником ? частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.1994р. успадкувала після смерті чоловіка належну йому ? частину житлового будинку за вищевказаною адресою. Відповідно до довідки Давидово Брідської сільської ради від 25.05.2017 року [PERSON] зареєстрована в будинку за адресою [ADDRESS], але фактично не проживає в ньому з березня 2009 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка фактично за адресою [ADDRESS], не проживає з моменту реєстрації тобто з березня 2009 року, але продовжує перебувати зареєстрованою у будинку, а тому формально є такою, що проживає у ньому. Домовленостей між позивачкою та відповідачкою про збереження житла за останньою не було. Як передбачено ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.391 ЦК зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненії ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо була відсутня понад встановлені строки, а саме згідно ст. 71 Житлового Кодексу України таким строком є 6 місяців, а відповідачка понад вказаний строк в даному будинку не проживає, що в свою чергу є однією з підстав зняття особи з реєстрації, шляхом позбавлення права користування житловим приміщення. Так у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстав остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved