Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 30 вересня 2000 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Фруктовській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області. 14 грудня 2017року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб укладений між ними було розірвано. З моменту реєстрації шлюбу вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство. Шлюбні відносини припинили з початку 2017 року. З часу припинення шлюбних відносин, дитина мешкає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. 14.11.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з даним позовом він не згодний. Він є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду. Його єдиним джерелом існування на даний час є пенсія, яку він отримує у зв`язку з інвалідністю. У зв`язку зі станом його здоров`я він не має можливості влаштуватися на роботу та заробляти додаткові кошти. Вищевказані факти не були зазначені позивачем у поданій нею заяві про стягнення з нього аліментів. Враховуючи вищенаведене, просив у задоволенні позовних [PERSON] відмовити. 22.11.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не врахував нормативно-правову базу, направляючи заперечення та не погоджуючись з позовом. При вирішенні даного спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьками працездатними, чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. На підставі викладеного просила задовольнити позов повністю. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення сином повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. Між сторонами 30.09.2000 було зареєстровано шлюб./а.с.6/ Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с.7/ Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірвано./а.с.9/ Дитина проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. /а.с.8/ Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~ 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, з урахування визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 27.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення тому позивачкою при подачі позову судовий збір не сплачено. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», Оскільки відповідач на підставі п.9 ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнено від сплати судового збору як інваліда І групи судовий збір у розмірі 768,40 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved