Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 1850,10 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, заподіяної йому злочином. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.07.2013 року о 21.00 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], скориставшись тимчасовою відсутністю останньої, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний [PERSON] гаманець вартістю 45 грн., з вмістом у ньому грошових коштів у розмірі 900 грн., золотий ланцюжок, вагою 2,1 грам вартістю 819 грн. та золоту підвіску (хрестик), вагою 0,89 грам вартістю 347,10 грн., чим спричинив [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 2111,10 грн. На підставі вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 10.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного злочину. Відповідачем відшкодовано їй лише 261 грн., решту суми зобов'язався повернути, проте станом на день звернення до суду вказаних коштів не повернув. Окрім цього, вказує, що йому злочином було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у заподіянній їй важкої психологічної травми, триваючим погіршенням психо-емоційного стану з моменту скоєння відповідачем злочину. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Людина, яка потерпіла від посягання на своє життя, здоров'я, честь і гідність, а також на належне їй майно, потребує правового й соціального захисту, матеріальної та моральної підтримки. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України регламентовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.2 постанови Пленуми Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що 26.07.2013 року о 21.00 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], скориставшись тимчасовою відсутністю останньої, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний [PERSON] гаманець вартістю 45 грн., з вмістом у ньому грошових коштів у розмірі 900 грн., золотий ланцюжок, вагою 2,1 грам вартістю 819 грн. та золоту підвіску (хрестик), вагою 0,89 грам вартістю 347,10 грн., чим спричинив [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 2111,10 грн. Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та обрати йому покарання 850 грн. штрафу в дохід держави. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідачем частково відшкодовано позивачці шкоду в сумі 261 грн. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача ([PERSON]), причинний зв'язок між шкодою і протиправною діяльністю останнього. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, погіршенні психо-емоційного стану з моменту скоєння відповідачем злочину по даний час, п. 3 ч.2 ст.23 ЦК України. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, обсяг та тривалість фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнала позивач внаслідок погіршення психо-емоційного стану, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні їй для відновлення попереднього стану і мінімізації негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, виваженості і справедливості. Враховуючи наведене та вимоги п.п.3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. №4, з [PERSON] в користь позивача слід стягнути 2000 грн. моральної шкоди. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved