Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №264. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 лютого 2004 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З травня 2015 року вони проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство та не підтримують подружніх відносин. Зазначає, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. Стверджує, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 лютого 2004 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №264. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2004 року, міцної сім'ї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З травня 2015 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Позивач категорично стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 487,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved