Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право спадщини на фермерське господарство «Гіацинт» з усіма правами та обов'язками засновника цього господарства, які належали спадкодавцю, та визначених Статутом цього господарства. Визнати за нею право спадщини на право постійного користування землею, площею 47,7 га., наданої спадкодавцю для ведення фермерського господарства у відповідності до Державного акту ХС-Х1-1-109 від 12.05.1997 року. Свої вимоги мотивує слідуючим. Після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], вона прийняла спадщину. Залишилася не успадкована спадщина предметом якої є фермерське господарство «Гіацинт», створене на земельній ділянці площею 47.7 га. У цій частині спадщини Каланчацька державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. Суттєвість цієї постанови полягає в тому. Що в належному її чоловіку фермерському господарстві «Гіацинт» відсутнє майно, тобто цілісний майновий комплекс. Вважає, що має право успадкувати за законом право чоловіка, як засновника фермерського господарства, а також права і обов'язки згідно статуту господарства та ЗУ «Про фермерське господарство». Всі ці права та обов'язки пов'язані за майновими правами, а не з особистими не майновими правами покійного. Крім того, вона має право на успадкування від чоловіка права на постійне користування земельною ділянкою, площею 47,7 га. Тобто це вже є реальне право і це право аж ніяк не входить до особистих немайнових прав спадкодавця. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але надіслали телеграми в яких вказали, що позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їхньої участі. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного. Після смерті чоловіка позивача - [PERSON] який помер 21.08.2012 року позивач прийняла спадщину і успадкувала, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.03.2013рза реєстровим № 150, виданого державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори. Залишилася не успадкована спадщина предметом якої є фермерське господарство «Гіацинт», створене на земельній ділянці площею 47.7 га. У цій частині спадщини Каланчацька державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. Суттєвість цієї постанови полягає в тому, що в належному чоловіку позивача фермерському господарстві «Гіацинт» відсутнє майно, тобто цілісний майновий комплекс. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 23.04.2014 року, позивачу було відмовлено оскільки вона не надала доказів наявності майна, яке б належало фермерському господарству, а земельна ділянка площею 30,9 га., яка належала померлому на праві постійного користування не підлягає спадкування, окрім того, нотаріус вважає, що це є особистими немайновими правами, а тому відповідно до ст.. 1219 ЦК України не входить до складу спадщини. Однак з такими висновками погодитьсь не можна. Ст. 1219 ЦК України дійсно передбачає, що до прав та обов'язків особи, які не входять до складу спадщини відноситься право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами, але з урахуванням особливостей деяких прав та обов'язків, що набуваються особою в процесі здійснення господарської діяльності, а також з метою забезпечення законних прав інших учасників цивільного обороту, в новому законодавстві існують норми, що встановлюють особливості спадкування окремих видів майна. Стосовно певних видів майна, набутих спадкодавцем у процесі здійснення ним господарської діяльності, вказані особливості полягають у тому, що до складу спадщини включаються не самі права та обов'язки, носієм яких був померлий, а інші права, що за умовами здійснення їх спадкоємцями слугуватимуть підставою придбання ними тих прав і обов'язків, які належали спадкодавцю. Відповідно до ЗУ «Про фермерське господарство», статті 22 - фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та ін.. зобов'язання. Згідно до ст.. 23 даного закону, успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Окрім того, для успадкування необхідне бажання спадкоємця продовжити діяльність господарства. У разі набуття права власності на земельну ділянку на праві постійного користування вникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.. 125 Земельного кодексу України в редакції ЗУ від 05.03.2009 року № 10666 - VI ) або з державної реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (ст. 125 Земельного кодексу України в редакції до внесення змін). Як встановлено в судовому засіданні та за наявності наданих позивачем документів у покійного [PERSON] право постійного користування землею посвідчено державним актом серія ХС - ХІ - І - 109 , а тому дана земельна ділянка може входити до спадкового майна. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які також являються спадкоємцями першої черги, не мають намір успадкувати майно покійного та не заперечують проти успадкування фермерського господарства позивачкою. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved