Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] вказуючи, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, між подружжям виникають постійні сварки. Впродовж останніх шести місяців сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться. Позивачка зазначає, що спору щодо поділу майна та утримання дитини сторони не мають. Також, позивачка зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була сповіщена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був сповіщений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 05 серпня 2007 року виконкомом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №15 (Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спору щодо утримання дитини сторони не мають. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують на протязі останніх шести місяців. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище «[PERSON]» Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved