Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що в домоволодінні [ADDRESS] її матері [PERSON] належало 62/100 частин. 38/100 частин вказаного домоволодіння належало [PERSON]. [INFO] мати позивача померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй часину домоволодіння. Позивач зазначає, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті матері проживала та була зареєстрована на вказаною адресою. При зверненні позивача до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті матері їй було в цьому відмовлено у зв'язку з тим, що згідно рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів № 572/11 від 13.07.1979 року право власності на 38/100 частин домоволодіння, що належало [PERSON] до 26.07.1979 p., анульовано, та відповідну земельну ділянку закріплено за спадкодавицею [PERSON]. Зазначене рішення не було перереєстровано в КП ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради, що унеможливлює видати їй свідоцтво про право на спадщину на все домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], що належить [PERSON], померлій [INFO]. У зв'язку з цим, позивач просить суд припинити право власності [PERSON] на 38/100 частину домоволодіння [ADDRESS], встановити факт належності [PERSON] спірного домоволодіння в цілому, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на вказане домоволодіння. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та винесення рішення на розсуд суду. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковомузадоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], на праві власності належали 62/100 частин домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11 листопада 1977 року, посвідченого приватним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3349. 38/100 частин даного домоволодіння належало [PERSON]. Однак, згідно рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів № 572/11 від 13.07.1979 року право власності на 38/100 частин домоволодіння, що належало [PERSON] до 26.07.1979 p., анульовано у зв'язку з відселенням його сім'ї з аварійного будинку та звільнення земельної ділянки від надвірних побудов, та відповідну земельну ділянку закріплено за спадкодавицею [PERSON] та належну їй частку зазначено вважати цілим домоволодінням. Проте, зазначене рішення не було перереєстроване належним чином у відповідних органах реєстрації майнових прав на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Оскільки на момент її смерті позивач проживала та була зареєстрована у спірному домоволодіння, що підтверджується відомостями домової книги, то відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вважається такою, що спадщину прийняла. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо припинення права власності [PERSON] на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо припинення права власності та визнання права власності є законними та обґрунтованими. Позовні вимоги щодо встановлення факту належності померлій [PERSON] спірного домоволодіння задоволенню не підлягають, оскільки факт належності спадкодавцб майна підтверджене відповідними правовстановлюючими документами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: partial