Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх дочки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 2006 року по 2012 рік перебувала у шлюбі з відповідачем, за час якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки між ними було припинено ще у 2011 році, коли вона з дитиною почали проживати окремо від відповідача. З того часу, відповідач не цікавиться дитиною, не приймає участі у її вихованні та спілкуванні з дитиною. За весь вказаний період часу дитина жодного разу не бачила свого батька і не пам'ятає його. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Пояснила, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про неї, не допомагає дитині матеріально та має борг по сплаті аліментів на утримання дитини. Зазначила, що після розірвання шлюбу між ними у 2012 році, відповідач жодного разу не бачив свою дочку та навіть уникав зустрічі з нею. У зв'язку з цим дитина не згадує і не питає про свого батька. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явивсь в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Третя особа просила проводити розгляд справи у відсутності її представника. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2012 року, яким шлюб між сторонами розірвано встановлено, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а.с. 6). Нормою частини третьої статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 13.02.2015 року № 529, [PERSON] разом із своєю дочкою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). З висновку органу опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 2007/6-23 від 15.09.2014 року вбачається, що позивач зареєстрована і проживає разом із своєю дитиною у будинку [ADDRESS] (а.с. 9 - 10). Відповідно до Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.08.2014 року, позивач разом із малолітньою дочкою проживають у будинку загальною площею 54,1 кв. м., житловою - 33,2 кв. м., що складається із трьох кімнат; житло газифіковане, водопостачання індивідуальне; для користування дитини відведена окрема кімната, яка об лаштована необхідною побутовою технікою і меблями; дівчинка завжди охайно вдягнена та забезпечена усім необхідним. Батько дитини - [PERSON] участі у вихованні доньки не бере, не піклується про її здоров'я, фізичний і розумовий розвиток. Згідно із характеристикою Гвоздівської сільської ради № 430 від 18.08.2014 року, за час проживання в селі Гвоздів [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, веде себе не виховано, зухвало, схильний до брехні, неодноразово був помічений у громадських місцях де розпивав спиртні напої; після розірвання шлюбу із [PERSON] проживав із своєю матір'ю по вулиці Зарічній 9 в селі Гвоздів, офіційно не працював, не займається вихованням дитини та матеріально її не утримує. Надана ВДВС Васильківського МРУ юстиції Київської області органу опіки довідка-розрахунок № 170/7 від 20.08.2014 року, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 28 533 гривні 33 копійки. 12.09.2014 року комісія з питань захисту прав дитини при Васильківській районній державний адміністрації надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки. Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Стаття 150 СК України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач проживає окремо від своєї дочки, яка знаходиться на повному утриманні матері, не відвідує її, не спілкується з нею, не займається її вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дитини та не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Також, згідно висновку органу опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 2007/6-23 від 15.09.2014 року, зважаючи на те, що батько самоусунувся від виховання своєї дитини та не виконує передбачених статтею 150 СК України обов'язків щодо неї, районна держадміністрація, на підставі статті 164 СК України вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 9 - 10). Судом не встановлено, що [PERSON] будь-хто та/або яким-небудь чином чинили перешкоди у належному виконанні його батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із вимогами частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved