Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] , мотивуючи позовні вимоги тим, що вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності. Відповідачі зареєстровані в зазначеному будинку, однак не проживають там з 2008 року. На даний час, місце їх проживання невідоме, зв`язок із ними втрачено, тому позивач просить визнати їх такими, що втратили право на користування вищевказаним будинком. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення вручені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідачів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до Договору дарування житлового будинку від 30.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Одеської області Бабушкіною О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №733. З акту, складеного депутатом Кодимської міської ради від 27.08.2019 року вбачається, що в житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2008 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Згідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК України, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі, за вказаною адресою не проживають з 2008 року. Вони не сплачують будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не ведуть з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним будинком, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином відповідачі втратили право на користування житлом, що належить позивачу. Отже, є підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved