Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона проживає в [ADDRESS], який належить Державному підприємству заводу «Генератор». Позивач, є інвалідом другої групи загального захворювання, перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення та отримувала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. У червні 2017 року спеціаліст відділу субсидій управління повідомив позивача про припинення виплати їй субсидії у зв'язку із наявністю у неї боргу зі сплати житлово-комунальних послуг у розмірі 15997,47 грн. Оскільки позивачу про дану заборгованість відомо не було, у липні 2017 року вона звернулась до відповідача з проханням надати їй розрахунок вказаної суми боргу, після чого отримала відповідь підприємства, в якій останнє зазначає, що станом на 01.08.2017 її борг складає 16372,49 грн. Позивач вважає, що така заборгованість розрахована відповідачем невірно, а тому інформація, надана ним Управлінню праці та соціального захисту населення, не відповідає дійсності. Такі протиправні дії відповідача призвели до припинення виплати їй субсидії. Посилаючись на наведене, просила суд визнати необґрунтованим та незаконним нарахування боргу в сумі 16372,49 грн.; зобов'язати Житлово-комунальний відділ Відокремленого госпророзрахункового підрозділу «Октава-Побут» заводу «Генератор» списати з її особистого рахунку заборгованість у сумі 16372,49 грн., направити до Управління праці та соціального захисту населення довідку про відсутність у неї заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та вирішити питання про призначення субсидії. Представник позивача [PERSON] у суді позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Огібенін Л.І. у суді проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що у спірному розрахунку заборгованості була допущена технічна помилка, оскільки до такого не було включено субсидію за травень-листопад 2017 року. Вказана помилка була виправлена та згідно нового розрахунку станом на 01.01.2019 заборгованість позивача за житлово-комунальні послуги становить 16273,80 грн., з яких в межах строку позовної давності 336,59 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, прийшов до наступних висновків. Позивач [PERSON] проживає та зареєстрована у [ADDRESS] балансоутримувачем якого є ВГП «Октава-побут» заводу «Генератор». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За змістом п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим ЖКВ ВГП «Октава-побут» заводу «Генератор 01.08.2017, заборгованість [PERSON] по квартирній платі станом на цю дату складає 16372,49 грн., з них борг за останні три роки становить 676,31 грн. З листа Управління праці та соціального захисту населення від 05.07.2017 вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні та у період з травня 2015 року по квітень 2017 року включно на її особовий рахунок, відкритий в ДП заводу «Генератор» ВГП «Октава-пробут», були перераховані субсидії. З травня 2017 року субсидія не призначена у зв'язку із отриманням інформації від ДП заводу «Генератор» ВГП «Октава-пробут» про те, що вона має заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка є простроченою понад два місяці. Згідно з п. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня. Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Особа, що не згодна з рішенням про проведення розрахунку субсидії на наступний період та має додаткові обставини, які безпосередньо впливають на визначення розміру сукупного доходу за попередній період, повідомляє про це структурний підрозділ з питань соціального захисту та подає відповідні підтверджуючі документи для проведення перерахунку субсидії в межах строку призначення. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалась, що відповідач неправомірно повідомив Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про невідповідаючий дійсності борг, у зв'язку з чим їй було припинено виплату субсидії. Зокрема, зазначила, що в розрахунок відповідача не було включено всіх сум нарахованих їй субсидій. Разом з тим, позивач не заперечувала наявності заборгованості у значному розмірі за минулі періоди, але зазначаючи про неправомірність її нарахування посилалась на сплив позовної давності. Під час розгляду справи, у зв'язку із виявленням технічної помилки у розрахунку від 01.08.2017, а саме не включенням до такого субсидій за травень-листопад 2017 року, відповідач здійснив перерахунок заборгованості, згідно з яким станом на 01.01.2019 сума боргу позивача по наданим житлово-комунальним послугам складає 16273,80 грн., в межах строку позовної давності 336,59 грн. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За правилами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тобто, позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права, а не період, за який кредитор має право на пред'явлення вимоги до боржника, а тому посилання позивача на сплив позовної давності в даній справі є безпідставними та не можуть бути підставою для списання нарахованого боргу за позовом боржника. До того ж покладення зобов'язання на відповідача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту цивільних прав. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Між тим, як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини пов'язані з припиненням виплати субсидії позивачу. Відтак, остання не позбавлена можливості у встановленому законом порядку оскаржити рішення управління праці та соціального захисту населення, яке самостійно здійснює розрахунок субсидії та збирає необхідну інформацію для її призначення (непризначення). На думку суду, такий спосіб захисту порушених прав позивача у даному випадку є належним. З викладеного,

Outcome: dismissed