Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з вказаним\~позовом та\~просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмір ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно та аліменти її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову. Свої позовні вимоги мотивує тим, що батько не приймає участі в утриманні дитини. Крім того, зазначає, що оскільки вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому не має можливості працювати та отримувати дохід. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву, згідно якої позов підтримує, просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, згідно якої позов визнає та просить розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Приписами ст.206 ЦПК України унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, сторони [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Від даного шлюбу в них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той\~із батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~на ім`я\~якого виплачуються\~аліменти,\~розпоряджається аліментами\~виключно за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня\~дитина має\~право брати\~участь у\~розпорядженні аліментами,\~одержаними на\~її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу\~України (ст..179 СК України). Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнав в повному обсязі. З огляду на наведене, а також зважаючи на визнання позовних вимог відповідачем у повному обсязі, судом встановлено наявність законних підстав для їх задоволення в частині стягнення аліментів на дитину. Крім того, відповідно до\~ст.75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ч. 2\~ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. Відповідно до ч.4\~ст.84 СК України\~право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців немає, тому\~\~спроможній платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. З вказаних\~\~міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини з якою проживає дитина, яка недосягла\~\~трирічного віку, визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі,\~суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини. Крім того, у відповідності до ст..141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У той же час, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved