Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Панасюк О.В. подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позову. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялася судовими повістками про розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.2020р., право власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2084062080000. Квартира загальною площею 70, 6 кв.м., жилою площею: 44,3 кв.м.; кількість кімнат-3, в розмірі частки -1, належить позивачу - [PERSON] . У квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідками відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА від 24.09.2021 року № 70445777, та від 24.09.2021 року № 70445800. Відповідно до довідки Комітету мікрорайону «Рада житлового масиву Виноградар» від 17.02.2021 року громадяни [PERSON] та [PERSON] в кв.,62 за адресою: [ADDRESS] , з 2019 року фактично не проживають. Договір найму жилого приміщення між позивачем та відповідачами не укладався. Згоди на користування жилим приміщенням позивач не надавала. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами за своєю правовою природою є цивільно-правовими, регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо права власності та захисту права власності та положеннями Житлового кодексу України. Зі змісту ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколами 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежна від волі інших осіб. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. (Правова позиція ВСУ у справі № 6-709цс16). Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved