Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.09.1995 року. Від шлюбу у них народилися двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, дохід, який вона отримує, не дає змоги повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей. Відповідач матеріальної допомоги не надає, офіційно непрацевлаштований та має мінливий заробіток, інших неповнолітніх дітей у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. У зв'язку з викладеним позивач змушена була звернутися до суду з позовом для захисту своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні визнали позов частково, відповідач не заперечував проти надання допомоги на утримання дітей в мінімальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач зазначив, що ніде не працює, страждає на хронічне захворювання - бронхіальну астму, має на утриманні матір пенсійного віку, яка нещодавно перенесла травму - перелом шийки стегна. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази по справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 23.09.1995 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі РАГС виконкому Одеської міської ради народних депутатів, актовий запис № 1386. Від шлюбу у них народилися двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження у матеріалах справи. Судом встановлено, що діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач з дружиною і дітьми не проживає, своїх обов'язків по утриманню синів не виконує. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно непрацевлаштований. Згідно з відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України за період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року даних про доходи відповідача у ЦБД ДРФО немає. Посилаючись на хронічне захворювання - бронхіальну астму, відповідач, разом із тим, зазначив, що востаннє проходив обстеження та лікування у зв'язку зі своїм захворюванням у 1994 році, а також надав суду копію військового квитка, виданого 02.06.1991 року, в якому зазначено, що він непридатний до військової служби. Будь-якої медичної документації, історії хвороби на підтвердження свого захворювання відповідач не надав суду. Крім того, відповідач посилався на те, що має на утриманні матір пенсійного віку, яка нещодавно перенесла травму - перелом шийки стегна, на підтвердження чого надав суду копію консультаційного висновку спеціаліста. При цьому відповідач зазначив, що надає матері не матеріальну допомогу, а фізичну, так як матір отримує пенсію за віком та ще має грошові збереження, які залишилися після смерті її чоловіка. Крім того, відповідач повідомив суду, що у нього є рідний брат. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач не довів суду обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Враховуючи те, що батьки мають рівні обов'язки з утримання дітей та те, що позивач не має змоги працювати у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved