Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом. У позовній заяві вказує, що 27.04.2010 року відповідачка взяла у позивача у борг грошові кошти в сумі 8000 євро під 8 % річних, натомість, натепер має заборгованість в загальному розмірі 142806 гривень. Крім того, 22.09.2013 року відповідачка взяла у позивача у борг грошові кошти в сумі 2000 євро під 8 % річних, натомість, натепер має також заборгованість в загальному розмірі 37330 гривень. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суми заборгованостей. В судовому засіданні позивач на заявленому позові наполягла за вищевказанми підставами, а відповідач в судове засідання не явилася. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з’ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 27.04.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі договір позики. Згідно договору позивач надав відповідачеві позику – 8000 євро, які відповідач і отримав в день укладення договору. Зазначені обставини підтверджуються відповідною розпискою відповідача. За умовами укладеного договору відповідач зобов’язався повернути зазначену грошову суму не пізніше трьох років. Крім того, 22.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі договір позики. Згідно договору позивач надав відповідачеві позику – 2000 євро, які відповідач і отримав в день укладення договору. Зазначені обставини підтверджуються відповідною розпискою відповідача. За умовами укладеного договору відповідач зобов’язався повернути зазначену грошову на першу вимогу. Вимога про повернення сум позик була пред’явлена позивачем до відповідача. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За поясненнями позивача, відповідач не виконала свої зобов’язань та не повернула їй суми позик – отримані нею за вказаними договорами грошові кошти у строк та в порядку, що були встановлені сторонами. Повернення суми позики має бути підтверджена письмово, проте суду не було надано жодних доказів того, що відповідач вчинив дії, що могли б свідчити про виконання ним своїх зобов’язань за договором позики. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд доходить до висновку, про те, що відповідач порушила взяті на себе зобов’язання, не повернули позивачеві у визначений договорами строк отримані позики. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Отже, заборгованість за договором від 27.04.2010 року складає 8000 євро, що (відповідно до курсу, зазначеного позивачем та який не є більшим офіційного курсу НБУ) становить 139120 гривень. Крім того, заборгованість за договором від 22.09.2013 року складає 2000 євро, що (відповідно до курсу, зазначеного позивачем та який не є більшим офіційного курсу НБУ) становить 34780 гривень. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України також встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Натомість, підтримуючи заявлені вимоги про стягнення з відповідача і процентів від сум позик, сторона позивача не надала суду належних, допустимих та переконливих доказів отримання відповідачем позик під відсотки, через що заявлений позов в названій частині задоволенню не підлягає. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача і відповідна частина судових витрат, які становить судовий збір у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial