Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір?ю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2013 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.10.2017 року розірвано. Від шлюбу вони мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказаним рішенням суду стягнено аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1355 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дітьми повноліття з наступною індексацією згідно з чинним законодавством України. В подальшому рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2018 року було збільшено вказаний розмір аліментів, та стягнено з [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач зазначає, що вона, відповідач та їх малолітні діти зареєстровані в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , яка є їх спільною сумісною власністю подружжя. Питання щодо поділу квартири та з ким повинні залишитись проживати малолітні діти не вирішено. Враховуючи, що її стосунки з відповідачем дуже складні, атмосфера в сім`ї дуже напружена і негативно впливає на психоемоційний стан, розвиток та здоров`я їхніх малолітніх дівчат вона була змушена тимчасово переїхати проживати до своїх батьків за адресою [ADDRESS] . З 15 жовтня 2018 року малолітні діти проживають разом з нею, що підтверджується актом від 11.02.2019 року. Тому, вважає за необхідне, визначити в судовому порядку місце проживання малолітніх дітей. Просить визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір?ю. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Вважає, що дітям буде краще проживати з ним в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В квартирі створенні всі необхідні умови для проживання дітей. Також зазначив, що відсутній спір стосовно проживання дітей. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради Ситник Л.І. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що вважає за доцільне проживання дітей з матір`ю. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.04.2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.05.2013 року між [PERSON] до [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] . Вказаним рішенням суду від 26.10.2017 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1355 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дітьми повноліття з наступною індексацією згідно з чинним законодавством України. В подальшому рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2018 року було збільшено вказаний розмір аліментів, та стягнено з [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2014 року № 21637733 позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . З довідки Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 15.01.2019 року № 154-2 вбачається що станом на 15.01.2019 року у вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх малолітні діти [PERSON] та [PERSON] . В той же час, позивач зазначає, що у зв?язку із складними стосунками з відповідачем напруженою атмосферою в сім?ї, що негативно впливає на психоемоційний стан, розвиток та здоров?я дітей, вона була змушена тимчасово переїхати з дітьми до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Факт їх проживання за означеною адресою підтверджується Актом про фактичне проживання особи без реєстрації від 11.02.2019 року, завіреного Головою правління ОСББ «Перлина Митниці». Згідно зі ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до приписів ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року і яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з напруженою ситуацією в сім?ї позивач зверталася до начальника служби у справах дітей ЧМР Шишлюк С.О. із заявою в якій повідомила, що вона із дітьми переїжджає до батьків за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 13.11.2018 року позивач зверталась до Міського центру соціальних служб для сім?ї із запитом визначити прихильність дитини до батька, на який вказаною установою 27.12.2018 року їй надано Інформацію щодо проведення психологічного дослідження. У вказаній Інформації щодо проведення психологічного дослідження зазначено, що за результатами інспектування з`ясовано, що [PERSON] та доньки проживають в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . В помешканні чисто, охайно, створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей. Зважаючи на вік та стать дітей (3 і 5 років) вважають за доцільне рекомендувати спілкування дітей з батьком, але проживання доньок разом з мамою, яка здатна забезпечити базові емоційні потреби і потреби даного вікового періоду в близькості, здійснювати догляд за дітьми, сприяти ідентифікації за статевою ознакою, виступати прикладом жіночності, чутливості, манер поведінки, материнства. В судовому засіданні представник третьої особи надала висновок органу опіки та піклування м. Черкаси про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від 08.07.2019 року № 408 в якому зазначено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх з матір?ю. Відповідно до ч. 4, 5 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування стосовно визначення місця проживання дітей. Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України містить положення про те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини». Приймаючи рішення, суд виходить з інтересів дитини, та бере до уваги ту обставину, що на день розгляду справи малолітні доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом із матір?ю. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та визначити місце проживання дитини разом із позивачем. З урахуванням пояснень сторін в даному судовому засіданні, суд приходить до висновку про існування між ними спору з визначення місця проживання дітей. Позовна вимога щодо стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1400 грн. підлягає до задоволення з огляду на наступне. У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано квитанції від 28.09.2018 року на суму 400 грн. та квитанцію від 20.02.2019 року на суму 1000 грн, договір про надання правничої допомоги від 28.09.2018 року. Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, стороною позивача надано докази в обґрунтування заявленої суми отриманої правової допомоги, виходячи з чого суд вбачає підстави для задоволення такої вимоги. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином позивач затратила кошти на правничу допомогу в сумі 1400 грн., що підтверджується квитанціями від 28.09.2018 року, 20.02.2019 року, тому вказані кошти підлягають до стягнення. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду Виходячи з наведеного,

Outcome: approved