Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01 вересня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1712, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сім`я розпалася і існує формально, в них різні погляди на життя, відсутнє враєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, вони спільно не проживають, господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився. На адресу суду 28 вересня 2021 року надійшла заява з проханням розглядати справу без участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився. Але написав 11 жовтня 2021 року заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого 01 вересня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1712, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2010 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved