Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.11.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] . У зв`язку\~з тим,\~що донька\~проживає разом\~з позивачем,\~а відповідач\~в свою\~чергу добровільно\~матеріальної допомоги\~на її\~утримання не\~надає,\~позивач просила\~суд стягнути\~з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх отримуваних ним доходів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.04.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 та ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 01.07.2019\~року,\~згідно ч.\~5\~ст.\~259\~та ч.\~1\~ст.\~281\~ЦПК України,\~не виходячи\~до нарадчої\~кімнати із\~занесенням до\~протоколу судового\~засідання,\~постановлено ухвалу\~про заочний\~розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться\~\~в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України (а.с.3). [PERSON] , [INFO] , є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорту (а.с. 5). З 23.11.2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого у них [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 294, а також свідоцтвом про народження, виданим 15.03.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 125 (а.с.7, 8). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.02.2019 року [PERSON] , на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України, відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] на утримання дитини аліментів, оскільки не можливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника (а.с.10). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 26.12.2018 року, виданої центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 26.12.2018 року № 25880, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (наймач), [INFO] , [PERSON] (донька), [INFO] (а.с.11). Згідно ст.\~180, ч. 3 ст.\~181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави

Outcome: approved