Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1995 № [NUMBER] та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2003, реєстровий № 844, є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд по [ADDRESS]. Співвласником іншої частки будинку за вказаною адресою з відповідною часткою надвірних споруд є відповідач у справі на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2011 № 754. Між сторонами склався порядок користування приміщеннями вказаного будинку та належними до них господарськими будівлями, є окремі входи та виходи. Бажаючи присвоїти нову поштову адресу належній їй частці будинку за вказаною адресою, а також вирішити питання про узаконення належної їй земельної ділянки, позивач просила виділити їй у власність частку житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею 47,3 кв.м, житловою - 25,2 кв.м, з окремими приміщеннями, а також виділити їй надвірні споруди: сарай «Б», гараж «Ж», літню кухню «Г», погріб «В», огорожу № 2, що згідно даним інвентаризації, проведеної Путивльським БТІ від 02.11.2018 значаться за нею. Крім того, просила припинити право спільної часткової власності стосовно належної їй 1/2 частки вказаного будинку. Витрати по справі просила покласти на неї. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1995 № [NUMBER], виданого на підставі розпорядження органу приватизації Путивльського міськвиконкому від 16.05.1995 № 907, позивач є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS], а згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 844, позивач є власником 1/4 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд по [ADDRESS]. Відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2011, посвідченого приватним нотаріусом Пустовойтовим І.В. за реєстром № 754, є власником іншої частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд по [ADDRESS]. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 08.11.2018 вартість 1/2 частини житлового будинку загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м, розташованого по [ADDRESS], складає 70000 грн. Копією технічного паспорту, виданого у 1995, на квартиру [ADDRESS] (загальна площа 47,3 кв.м, житлова площа 25,2 кв.м) рахується прихожа 2 площею 6,1 кв.м, житлова кімната 3 площею 4,7 кв.м, житлова кімната 4, площею 20,5 кв.м, котельня 5 площею 2,8 кв.м, сіни 6 площею 9,9 кв.м, сіни І. З копії технічного паспорту від 30.08.2016 на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (загальна площа 73 кв.м, житлова площа 31,2 кв.м) вбачається, що він складається з приміщень: коридор 1 площею 6,4 кв.м, кухня 2 площею 5,3 кв.м, їдальня 3 площею 11,1 кв.м, житлова кімната 4 площею 13,2 кв.м, житлова кімната 5 площею 18 кв.м, коридор 6 площею 9,2 кв.м, ванна 7 площею 4,5 кв.м, сіни І площею 5,3 кв.м. Крім того, за цим будинком рахуються господарські будівлі (споруди): літня кухня літ. «б-1», сарай літ. «б1-1», вбиральня літ. «у», погріб літ. «т», гараж літ. «Д» та огорожа № 1-3. З висновку Путивльського БТІтаП від 02.11.2018 № 7 щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна вбачається, що власниками будинку [ADDRESS] є [PERSON] (квартира № 1) та [PERSON] (квартира № 2). Квартира [ADDRESS] загальною площею 73,0 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, з належними до неї господарськими будівлями (спорудами): сарай літ. «б», сарай літ. «б1», сарай літ. «Д», погріб літ. «В» та огорожа № 1,3. Квартира № 2 загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м, з належними до неї господарськими будівлями (спорудами): сарай літ. «Б», гараж літ. «Ж», літня кухня літ. «Г», погріб літ. «В» та огорожа № 2. За технічними показниками вказані об'єкти можуть бути виділеними. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19.10.2010 вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2011, посвідченого приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу Сумської області Пустовойтовим І.В. за реєстровим № 758, [PERSON] є власником земельної ділянки, наданої для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташованої по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на це майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» виділ часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий за умови, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При поділі будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. З урахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved