Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини під час вагітності. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1998 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 20 липня 2017 року позивач з відповідачем проживають окремо, оскільки відповідач зібрав свої речі та пішов із сімї. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та дружини під час вагітності. Позивач [PERSON] до позовної заяви позивач просить стягнути аліменти на утримання під час вагітності у розмірі 15000 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною трьох років, також просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 15000 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. 22 лютого 2018 року позивачкою через канцелярію суду подано уточнену позовну заяву, в якій зазначено, що від шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просить стягнути аліменти на утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох річного віку, тобто до 01.02.2021 року, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, також просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 33% від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, а далі 25% від усіх видів заробітку до досягнення [PERSON], 01 лютого 2018 року повноліття. 13.04.2018 року позивачем в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті подано уточнену позовну заяву відповідно до якої позивач просить стягнути аліменти на утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох річного віку, тобто до 01.02.2021 року, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, також просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, а далі ? від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], 01 лютого 2018 року повноліття. Представник позивача [PERSON] у судове засідання зявилася, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначивши, що 27 серпня 1998 року між сторонами по справі зареєстрований шлюб, від якого вони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Наприкінці липня 2017 року позивач з відповідачем проживають окремо, оскільки відповідач зібрав свої речі та пішов із сімї. Станом на липень позивачка була вагітна третьою дитиною. З часу залишення сімї, відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на утримання позивачки під час вагітності та на неповнолітнього сина, хоча має таку можливість оскільки він є фізично здоровий, працездатний та на час звернення з цим позовом до суду мав постійний дохід від своєї підприємницької діяльності (вид діяльності вантажний автомобільний транспорт). У власності та користуванні відповідача знаходилося декілька вантажних автомобілів, щомісячний дохід відповідача на час звернення до суду позивача з цим позовом складав за відрахуванням усіх витрат та податків понад 50000 грн. Після першого судового засідання, яке відбулося 13.09.2017 року, відповідач подав заяву на закриття СПД [PERSON], окрім цього 16.09.2017 року відповідач здійснив переєстрацію транспортного засобу без згоди позивачки на імя своєї матері [PERSON], а 18.09.2017 року здійснено на мати відповідача, яка є пенсіонеркою й ніколи не займалася підприємницькою діяльністю, державну реєстрацію фізичної особи підприємця. Відповідач перевів весь свій бізнес на мати та повідомив позивачку, що він офіційно вже не працює, а тому її аліменти дорівнюють 1000 грн. на сина та 1000 грн. на її утримання, що він періодично й перераховував під час розгляду справи в суді. Позивачка у звязку з вагітністю не могла працевлаштуватися на роботу, потребувала значних додаткових матеріальних витрат, які не надавалися відповідачем на забезпечення належних умов для збереження здоровя позивачки та народження здорової дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надавав, чим поставив позивачку у скрутне матеріальне становище та завчасного народження доньки. У звязку з вищезазначеним просить стягнути аліменти на утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох річного віку, тобто до 01.02.2021 року, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, також просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, а далі ? від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], 01 лютого 2018 року повноліття. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання зявилася, зазначила, що позовні вимоги визнає частково,обґрунтовуючи це наступним. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1998 року, від якого вони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 21 липня 2017 року сторони по справі проживають окремо, мають окремий бюджет, не ведуть спільне господарство, на цей час шлюбні стосунки фактично припинені через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Відповідач розуміє свій батьківський обовязок, тому надає і буде продовжувати надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач систематично відвозить сина до школи, надаючи сину кошти на щоденні потреби, купує сину сезонний одяг (взуття, верхній одяг), відвідує батьківські збори гімназії №50, де оплачує шкільні фонди та інші витрати, повязані з навчанням (підручники, участь у конкурсах, тощо), вартість навчання на гітарі та у спортивній секції УШУ.З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач на утримання дитини добровільно сплачував аліменти, що підтверджується квитанціями за вересень, жовтень та грудень 2017 року по 2000 гривень в місяць, за листопад 2017 року 1000 гривень. Крім того, у січні 2018 року відповідачем на імя сина було оформлено банківську картку «Юніор» і встановлено щомісячне перерахування у розмірі 1000 гривень. 21.07.2017 року сторонами у справі було отримано картковий кредит, платежі за яким сплачуються відповідачем. Також в позові [PERSON] помилково посилається на те, що відповідач отримує 50000 гривень щомісячно. У дійсності відповідач не є субєктом підприємницької діяльності і не має можливості оплачувати позивачу 30000 гривень щомісячно. На теперішній час відповідач не працює, потребує лікування за станом здоровя. Просила стягнути аліменти на меншу суму, ніж просить позивач, а саме у розмірі 1000 гривень на утримання дитини та 1000 гривень на утримання дружини, що фактично ним і здійснювалось весь період після припинення шлюбних відносин. Вважає, що такий розмір аліментів є наближеним до половини прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не перевищує можливостей відповідача щодо сплати аліментів. Вислухавши думку сторін по справі, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. З 27.08.1998 року сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі.(а.с.4) Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO],які проживають з позивачем (а.с.5,34). З 20 - 21 липня 2017 року позивач з відповідачем проживають окремо, оскільки відповідач зібрав свої речі та пішов з сімї. Даний факт зазначений позивачем в позовній заяві та визнаний відповідачем у відзиві на позовну заяву. (а.с.1,21) Згідно копії довідки Жіночої консультації пологового будинку №4 м.Запоріжжя від 23 серпня 2017 року [PERSON], [INFO], знаходиться на 13 тижні вагітності.(а.с.6) [PERSON] до довідки Правобережного районного центру зайнятості м.Запоріжжя №02-09/625 від 03.03.2018 року [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] перебуває на обліку в правобережному районному центрі зайнятості з 27.02.2018 року, статус безробітного надано 02.03.2018 року (а.с.62) Згідно копії медичної карти стаціонарного хворого №1026 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Міської клінічної лікарні №9 з 27.03.2018 року по 06.04.2018 року зі скаргами на віднімання ніг, болі в поперековій області, загальну слабкість ніг (а.с.60) [PERSON] до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] з дати державної реєстрації - 20.05.2004 року по дату державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП - 13.09.2017 року займався підприємницькою діяльністю, вид: код КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт (основний). (а.с.58-59). 21.07.2017 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» укладений договір поруки № POR1500643795015. [PERSON] за змістом договору поруки № POR1500643795015 від 21.07.2017 року ознайомлена, надала згоду на його укладення поручителем з метою забезпечення виконання зобовязань боржника за угодою про поруку щодо отримання кредиту «КУБ». (а.с.64-65) Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідач є працездатною особою, на теперішній час не працює, перебуває на обліку в правобережному районному центрі зайнятості з 27.02.2018 року, з 27.03.2018 року по 06.04.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Міської клінічної лікарні №9, готується до операції, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду На момент предявлення позовної заяви до суду [PERSON] була вагітною третьою дитиною, перебувала на обліку у жіночій консультації, термін вагітності складав 13 тижнів. Позивачка не могла працевлаштуватися у звязку з вагітністю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини під час вагітності не надавав, що ставило позивачку у скрутне матеріальне становище. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мешкають з позивачкою [PERSON] за адресою: м.Запоріжжя, вул.Леонтовича, буд.63, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями представників сторін в судовому засіданні. У звязку з тим, що діти проживають з матірю [PERSON], позивач сама обирає у якому виді стягувати аліменти: у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, тому пояснення представника відповідача щодо того, що відповідач не працює та бажає сплачувати аліменти саме в твердій грошовій сумі є необґрунтованими. [PERSON] до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % заробітної плати боржника. Порядок стягнення аліментів визначено у статті 74 цього Закону та статтях 194-197, 274 СК України. [PERSON] до ст..183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. [PERSON] до позовної заяви від 06.09.2017 року позивач просить стягнути аліменти на одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] у розмірі 15000 гривень з моменту предявлення позову до суду. [PERSON] до уточненої позовної заяви від 22.02.2018 року позивач просить стягнути аліменти вже на двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 33% від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, а далі 25% від усіх видів заробітку до досягнення [PERSON], 01 лютого 2018 року повноліття. [PERSON] до уточненої позовної заяви від 13.04.2018 року позивач просить стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, а далі ? частка від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], 01 лютого 2018 року повноліття. У звязку з тим, що відповідно до положень частини другої статті 183 СК України визначено обов'язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, суд не може задовольнити вимоги позивача щодо стягнення після досягнення [PERSON], [INFO],аліментів на утримання [PERSON] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], 01 лютого 2018 року повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розмір аліментів позивачкою зазначено з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України. Також, відповідно до ст.ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, стягнення аліментів повинно бути проведено з дня звернення із позовом до суду, а саме з 06.09.2017 року, але тільки на одну дитину - [PERSON], [INFO], оскільки друга дитина - [PERSON], [INFO], станом на 06.09.2017 року не народилась. Тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду - 06 вересня 2017 року до подання позивачем першої уточненої позовної заяви 21.02.2018 року. Також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей, починаючи стягнення з 22.02.2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. У звязку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. [PERSON] до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial