Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER], є донькою [PERSON], померлої [INFO]; визнати за [PERSON], РНОКПП [NUMBER], право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. А, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м.; сараю - літ. Б; погрібу з шийкою - літ. В; вбиральні - літ. Г; огорожі - №1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]; визнати за [PERSON], РНОКПП [NUMBER], право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. А, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м.; сараю - літ. Б; погрібу з шийкою - літ. В; вбиральні - літ. Г; огорожі - №1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав після смерті дружини - [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], а [INFO] помер батько - [PERSON]. Заповітів за життя батьки позивача не складали. Після смерті батька позивач звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], що належав [PERSON], однак отримала постанову нотаріуса, якою було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], який прийняв спадщину після [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, в постанові зазначено про наявність відмінностей в документах щодо прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]», що не дає можливості підтвердити родинні стосунки між спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] та видати свідоцтво про право на спадщину. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року встановлено факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] Звернувшись вдруге до нотаріуса позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Вказує, що батьки позивача - [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 04 березня 1947 року, при цьому в свідоцтві про укладення шлюбу дошлюбне прізвище - матері «[PERSON]» було змінене на прізвище батька - «[PERSON]». Однак, мати після реєстрації шлюбу паспорт на прізвище «[PERSON]» не змінила, тому і всі документи, окрім свідоцтва про народження позивача (дані в яке вносились на підставі даних в відділі РАЦС), оформлені на прізвище «[PERSON]». 30 листопада 1957 року мати позивача отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], де постійно мешкала разом із батьком позивача, однак за документами належний матері житловий будинок був зареєстрований на її дошлюбне прізвище - [PERSON]. [PERSON] постійно проживав з [PERSON], він фактично вступив у володіння та розпорядження спадковим майном, і фактично прийняв спадщину після смерті матері позивача на вказаний будинок. 23 січня 1971 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». З огляду на викладене вказує, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії позбавляє позивача її права на отримання спадщини та порушує її спадкові права. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. В подальшому представником позивача надано суду заяву, згідно якої просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Не заперечила проти задоволення позову третьої особи. Представники відповідача, третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області до суду не з`явилися, надали суду заяви, згідно з якими просили розглянути справу за їх відсутності. Не заперечили проти позовів. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору - [PERSON] 04 травня 2016 року подала самостійний позов в межах справи, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. А, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м.; сараю - літ. Б; погрібу з шийкою - літ. В; вбиральні - літ. Г; огорожі - №1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]. Обґрунтовувала позов тим, що оскільки мати третьої особи після реєстрації шлюбу, 04 березня 1947 року змінила прізвище на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження [PERSON], в якому в графі мати зазначено «[PERSON]», а документи на будинок оформлені на «[PERSON]» 30 листопада 1957 року, тобто вже після реєстрації шлюбу, та відсутні будь-які документи, що стверджують зміну прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]», то видати документи на спадковий будинок неможливо, і визнавати право власності на будинок в порядку спадкування, необхідно тільки через суд. В позовній заяві проти задоволення позову не заперечила, визнала факт того, що [PERSON] є її рідною сестрою по матері - [PERSON] Надала суду заяву, у відповідності до якої просила суд про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні судом допитано в якості свідків [PERSON], який підтвердив факт того, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги первісного позову та позову третьої особи з огляду на наступні обставини. У відповідності до відновленого запису свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 червня 1995 року, [INFO] народилась [PERSON]. Батьком якої зазначено [PERSON], матір`ю - [PERSON]. 04 березня 1947 року [PERSON] взяла шлюб із [PERSON], після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с.9/ [INFO] народилася [PERSON] /а.с.7/. Батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/. Згідно свідоцтва про право приватної власності на будову від 30 листопада 1957 року, виданого Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради, [PERSON] набула у власність будинок [ADDRESS] /а.с. 16/. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], 31 грудня 1960 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с.87/. 23 січня 1971 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с.8/. [INFO] [PERSON] померла /а.с.5/. На момент смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована у будинку [ADDRESS]. Разом з нею проживав чоловік - [PERSON] /а.с.11/. Житловий будинок, належний [PERSON] розташований по [ADDRESS] після уточнення в 1974 році нумерації будинків по вулиці, значиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. Як свідчать матеріали спадкової справи, оформленої після смерті [PERSON], 15 серпня 2003 року із заявами про прийняття спадщини після померлої звернулись [PERSON] та [PERSON], як доньки померлої. [INFO] помер [PERSON] /а.с.6/. На момент смерті померлий проживав один /а.с.13/. Як свідчать матеріали спадкової справи, оформленої після смерті [PERSON], рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2012 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 06 червня 2012 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 09 лютого 2013 року [PERSON] подано нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Постановою Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 19 лютого 2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], з підстав відсутності доказів на підтвердження зміни прізвища померлої [PERSON] на [PERSON], родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року у справі № 183/8298/13-ц встановлено факт реєстрації шлюбу та перебування в ньому [PERSON], [INFO], померлої [INFO] та [PERSON], [INFO], померлого [INFO], з 04 березня 1947 року по [INFO]. Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Розглядаючи вимоги позову в частині встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі факту родинних відносин. В судовому засіданні як третя особа - [PERSON], яка є рідною сестрою позивача, так і допитаний свідок [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] є рідною матір`ю позивача. На означене також вказують і надані суду письмові докази - довідки Виконавчого комітету Перещепинської міської ради, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року у справі № 183/8298/13-ц, проживання батька позивача із померлою у шлюбі в зв`язку з чим факт родинних відносин між позивачем та померлою сумнівів не викликає. Визнання означеного факту має для позивача юридичне значення та надає право на реалізацію спадкових прав, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги позову в частині визнання права власності за позивачем та третьою особою із самостійними позовними вимогами на 1/3 частину спадкового майна за кожною, встановлення наявності права померлого [PERSON] на 1/3 частку спадкового майна після [PERSON], суд виходить з наступного. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] померла [INFO], тобто під час дії ЦК УРСР, який втратив законну силу 01 січня 2004 року із прийняттям ЦК України, водночас, з урахуванням п.п 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, положення якого застосовуються до спадщини, яка була прийнята спадкоємцями до вступу в дію ЦК України. Так, відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту складення заповіту [PERSON] Ст.525 ЦК УРСР визначала часом відкриття спадщини день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначеній в статті 21 цього кодексу. Згідно зі ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст.548 ЦК УРСР передбачала, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР, визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Матеріали справи свідчать, що [PERSON], [PERSON] фактом своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після померлої та [PERSON], як особа, що фактично вступила в управління спадковим майном шляхом проживання в будинку належному спадкодавцю після смерті останньої вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини. При цьому, з урахуванням свідоцтва про народження [PERSON], встановлення судом факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], встановлення факту реєстрації шлюбу та перебування в ньому [PERSON] та [PERSON] з 04 березня 1947 року по [INFO], суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] віднесені до кола спадкоємців першої черги, визначеного ст.529 ЦК УРСР і з урахуванням підтвердження матеріалами справи факту належності померлій [PERSON] на день смерті спадкового будинку з урахуванням наданих суду відомостей про зміну його адреси, відсутністю доказів наявності інших спадкоємців та неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину з урахуванням невизначеності питання щодо спадкоємства [PERSON], означені особи мають право на 1/3 частину спадкового майна. Внаслідок чого підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині визнання за ними права власності на 1/3 частину за кожною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. А, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м.; сараю - літ. Б; погрібу з шийкою - літ. В; вбиральні - літ. Г; огорожі - №1, в порядку спадкування за законом після смерті матері позивачів - [PERSON], померлої [INFO]. Розглядаючи вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав після смерті дружини - [PERSON], померлої [INFO], суд виходить з наступного. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч.1 ст.1269 ЦК України передбачає, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] набув право на спадщину на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, не отримав свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON], був спадкоємцем першої черги після померлої, позивач своєчасно, з урахуванням рішення суду від 21 березня 2012 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала відмову через не підтвердження факту родинних стосунків, є спадкоємцем першої черги за законом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та визнання за позивачем права на 1/3 частину майна - житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав після смерті дружини - [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved