overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 19.08.1974 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районного Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 706. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між ними припинені з 1996 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 17). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.08.1974 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районного Ради народних депутатів м. Дніпропетровська між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 706 (а.с. 16). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з 1996 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 20.02.1999 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 88. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з січня 2015 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, через постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дітей між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.02.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 88 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 20.06.2009 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 333. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Ірину, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з червня 2015 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Судові витрати просила покласти на неї (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 13). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.06.2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 333 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Ірину, [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.01.2005 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 23. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, Марію, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 2015 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 14). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.01.2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 23 (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Марію, [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.01.2006 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з грудня 2009 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 16). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.01.2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 31 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з грудня 2009 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.10.2005 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 887. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені через різні характери та погляди на сімейне життя. З травня 2016 року вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 16). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 13, 15). За таких обставин суд вважає можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.10.2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 887 (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 22.05.1985 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного виконавчого комітету міста Дніпропетровська, актовий запис № 440. Від шлюбу мають двох дорослих дітей. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна можливо будуть вирішувати в окремому провадженні. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 18.04.2016 року позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, примирення між ними не відбулося. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.05.1985 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного виконавчого комітету міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 440 (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна між сторонами поки не виникає. Суд приймав заходи для примирення сторін, але сторони не помирились. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погоджується з вимогами позивача. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 22.08.2006 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 646. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 01.11.2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, періодичні сварки. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання сина та його виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та справу просив розглянути за його відсутності (а.с.15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.08.2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 646 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з 01.11.2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання сина та його виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 23.04.1999 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 207. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: Олександра, [INFO] та Володимира, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2016 року через подружню зраду відповідача та постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дітей між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 14). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 207 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: Олександра, [INFO] та Володимира, [INFO] (а.с. 7, 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved