Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] зазначивши, що їй належить вищевказана квартира, в якій прописаний її онук. Однак, відповідач з грудня 2017 року не живе в квартирі, його речей в ній не має. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку, що направлялась за місцем реєстрації він не отримав. Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власницею квартири [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.4, 5, 16/. Відповідно до відомостей відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в Запорізькій області відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартиріи [ADDRESS] /а.с.22/. Однак, за інформацією голови квартального комітету Мелітопольської міської ради відповідач зареєстрований, але не проживає за зареєстрованою адресою з грудня 2017 року /а.с.6/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивач повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сім`ї позивача, а саме: онуком, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у квартирі судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved