Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 01 травня 1972 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 12. Вони з відповідачем проживала однією сімє'ю до 1975 року, після чого їх проживання однією сімє'ю з [PERSON] було фактично припинено. Спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність характерів та протилежності поглядів на сімейне життя. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають, спільне господарство ними разом не ведеться. Спору про поділ майна не має. На теперішній час їй навіть не відоме його місце проживання, так як вже більше 40 років вони з чоловіком не спілкуються. Вважаю, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення не згодна. Розірвання шлюбу на підставі ст. ст. 106-107 Сімейного кодексу не можливе, так як їй не відоме ні місце проживання відповідача, ні будь яких контактів які б дали змогу з ним зв'язатися для добровільного розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] [INFO], зареєстрований 01 травня 1972 рокуСинельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 12. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується оголошення у газеті «Вісті Придніпровя» №36 (1835) від 16.05.2017 року, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №355239, згідно якого 01.05.1972 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.6). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають більше 40 років, а саме з 1975 року, з цього часу припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, спілкування. На теперішній час позивачці навіть не відоме місце проживання відповідача. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітніх дітей, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved