Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що вона є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира також належить її синові. У квартирі прописана дружина сина [PERSON] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.12.2019 шлюб між її сином та відповідачем розірвано. З липня 2019 року відповідач не проживає за адресою прописки. Відповідач протягом тривалого часу не приходить до спірної квартири, її місце проживання їй невідоме. Відтак просить позов задоволити. Ухвалою судді від 06.02.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такої. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення розгляду справи, подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, щодо заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча згідно із ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У цій квартирі зареєстровані [PERSON] та відповідач [PERSON] . Суд встановив, що відповідач [PERSON] фактично не проживає у спірній квартирі більше шести місяців, що підтверджено актами комісії ОСББ «Вашингтон 4а» від 22.07.2019, 21.08.2019, 02.10.2019, 13.11.2019, 21.01.2020. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. З 19.04.2019 року [PERSON] постійно зареєстрована у спірній квартирі за згодою власника і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Таким чином, на період проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , остання набула особистого сервітуту, що полягав у праві користування квартирою, що за адресою: [ADDRESS] Такий сервітут є тимчасовим. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Оскільки підставою для встановлення особистого сервітуту був факт реєстрації шлюбу у поєднанні з фактом добровільного вселення відповідача до квартири позивача, то факт припинення сімейних відносин тягне за собою підставу припинення особистого сервітуту, оскільки особа, що проживає у квартирі, що належить іншій особі втратила статус члена сім`ї власника. Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26 грудня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] спільним побутом із [PERSON] та [PERSON] не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі пункту 4 частини першої, частини другої статті 406 ЦК України. Із матеріалів справи суд також не встановив жодних домовленостей між сторонами щодо права на користування цим майном. Таким чином, беручи до уваги зазначені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] , а тому позов підлягає до задоволення. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved