Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 19.07.2013 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на сімейне життя між ними погіршилися стосунки, виникла відсутність взаєморозуміння, що в результаті призвело до регулярного виникнення між ними конфліктних ситуацій та сталих непорозумінь. Такі негативні відносини, що склалися між ними, призвели до того, що починаючи з листопада 2014 року вони припинили спільне господарство, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. З огляду на те, що відносини, які між ними склалися, прийшла до висновку, що їх сім'я розпалася остаточно. Шлюб носить лише формальний характер, зберегти сім'ю неможливо. Крім того, збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Зазначила, що наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2013 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З листопада 2014 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved