Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебували у шлюбі. Під час перебування у шлюбі в них народилася дитина син: [PERSON], 13.12.2010 р. н., який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. У звязку з чим вона просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки щомісячного доходу. В судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. \~ Дослідивши матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження 1-КГ №111289, виданого 21.12.2010, позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], 13.12.2010 р. н., який на даний момент проживає з матірю [PERSON], та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати. Відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.10.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія І-КГ №086091 від 12 липня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] В.(позивач) та після реєстрації шлюбу було змінено прізвище дружини на «Мануца». На даний час дитина проживає з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, будь-яких доказів надання допомоги в утриманні дитини батьком [PERSON] в суду немає. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved