Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 13.01.2009\~\~ року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося,\~ в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву де просить\~ розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати залишити за собою.\~ Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений\~ належно,\~ письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив,\~ та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 13.01.2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується\~ свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 13.01.2009 року. Як зазначено\~ в позові, сторони\~ від шлюбу\~ неповнолітніх дітей не мають. Зі змісту позовної заяви вбачається,\~\~ що\~ сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, тривалий час проживають окремо, позивач вважає шлюб формальним та\~ зазначила,\~ що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її\~ інтересам. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ».\~ Позивач просилала\~ залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved