Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.07.2014 року вона їхала в якості пасажира в автомобілі ВАЗ-2103, яким керував [PERSON] З вини відповідача, а саме, внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода. Вироком Голопристанського районного суду відповідач був визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання. Позивачем у звязку з неправомірними діями відповідача була спричинена матеріальна та моральна шкода, крім того, вважає, що вина особа має відшкодувати різницю між її звичайною заробітною платою та сумою зарплатні, отриманої під час перебування на лікуванні з серпня по початок листопада 2014 року в сумі 4900 грн. Внаслідок злочинної поведінки відповідача їй заподіяно моральну шкоду, що виразилася у постійному відчутті сильного фізичного болю та моральних стражданнях, через травму та присутній у звязку з цим дискомфорт, яку позивачем оцінено в 20000 грн. Під час перебування на лікуванні та після того відповідач ніякої матеріальної допомоги потерпілій не надавав, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 7567,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] підтримали вимоги, викладені у позові та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на підстави та докази, викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, пояснивши, що так, дійсно, згідно вироку суду відповідача [PERSON] визнано винним та притягнено до кримінальної відповідальності, однак вважають, що шкоду має відшкодовувати страхова компанія, з якою був укладений договір (поліс) цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, в останнє судове засідання відповідач та його представник не зявилися. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Застосовано відносно [PERSON] ст. 75, ст. 76 КК України та від призначеного основного покарання звільнено з випробуванням, терміном на два роки. Внаслідок злочину потерпілій [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експерта №179/ГП від 18.11.2014 відносяться до середнього ступеню тяжкості. В результаті отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травм, позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КП «Голопристанська центральна районна лікарня» в період з 27.07.2014 по 31.07.2014 з діагнозом: закритий перелом обох гілок лонної кості справа з незначним зміщенням. Виписана зі стаціонарного відділення лікарні та їй було призначене амбулаторне лікування, на якому перебувала з 01.08.2014 по 09.10.2014, про що свідчить лікарняний лист разом з довідкою ВКК на легкий труд (обмеження від тяжкої фізичної праці, повязаної з довгою ходою, підняттям важкого) строком на 3 місяці. Зазначений вище вирок суду набрав законної сили та відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обовязковим для суду, що розглядає справу, про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, вона проходила медичне освідування, за яке сплатила 67 грн., згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру від 23.09.2014 року. Суд вважає, що в частині відшкодування витрат, повязаних з проходженням медичного освідчення в сумі 67,00 грн. вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення понесених потерпілим від злочину транспортних витрат, повязаних з проїздом до м. Гола Пристань, суд вважає, що вони також підлягають задоволенню в межах наданих чеків, а саме в сумі 1600,00 грн. Під час лікування позивач з вини відповідача понесла матеріальні збитки у звязку з перебуванням на лікарняному, отримавши лікарняних 3900 грн., замість повної нарахованої заробітної плати з серпня місяця 2014 по листопад (10 днів) 8800 грн., різниця становить 4900 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, відшкодуванню також підлягають витрати на юридичну допомогу, що підтверджуються наданою квитанцією до прибуткового касового ордеру за надання правової допомоги. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації спричиненої їй моральної шкоди, то на думку суду, вони підлягають частковому задоволенню. Згідно зі \~ст. 23 ЦК України, \~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, \~членів її сім'ї чи близьких родичів, \~у душевних стражданнях, \~яких фізична особа зазнала у зв'язку із знеціненням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, \~глибини фізичних та моральних страждань потерпілого. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Винною протиправною поведінкою відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі від спричинених йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача тілесних ушкоджень душевних та психологічних стражданнях. При визначенні розміру відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди, суд враховує тривалість та характер страждань позивача, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, період лікування позивача, ступінь тяжкості спричинених позивачу тілесних ушкоджень, вік та стан її здоровя, матеріальний стан сторін, ступінь вини відповідача у спричиненій моральній шкоді та вважає позов в цій частині підлягаючим задоволенні частково, в сумі 10000 гривень, з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. Відповідно до паспорта громадянина України МР260809, виданого 30 липня 2008 р. Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області, прізвище позивача вірно [PERSON]. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Отже, підлягає стягненню також з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial