Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції зроблено відповідний запис за №751.У спільному шлюбі з відповідачем народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14.05.2019 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На даний час вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Також вказує, що на її утримання перебуває неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач по справі, особа фізично здорова, інтелектуально та морально розвинута, на утриманні інших дітей не має. Знає, що донька потребує належного утримання, посиленого харчування та оздоровлення, оскільки має захворювання на хронічний пієлонефрит, який проявляється рецидивами. Крім того донька займається танцями, показуючи значні досягнення на Східному регіоні країни. Самостійно утримувати повністю доньку через значні витрати, позивач не має змоги.Враховуючи все наведене позивач вважає, що мінімальний розмір аліментів, які належить стягувати з відповідача на утримання спільної доньки щомісячно становлять 2500, 00 грн. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Надав суду відзив на позовну заяву, вказавши, що розмір аліментів на утримання дитини є зависоким, та позивачем не наведено доказів необхідності стягнення аліментів у вказаному розмірі. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14.05.2019 було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 18.11.2008 Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №110. Позивач вказує, що донька перебуває на її утриманні, в зв?язку з чим вона звернулася до суду. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 184 Сімейного кодексу України у розмірі 2500 гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Так, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] та необхідності стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved