Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом [PERSON] про припинення режиму спільної часткової власності та виділ частки в окремий об»єкт нерухомості, визнання права власності на окремий об»єкт, вказуючи на те, що на підставі договору дарування частки у праві власності на житловий будинок від 21.03.2018 року їй належить 41/100 частки у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі договору дарування земельної ділянки їй належить земельна ділянка площею 0,0187 га, що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. За результатами проведення експертного будзельно-технічного дослідження від27.04.2018 року, № 17/18/Буд встановлено можливість виділення частки зазначеного будинковолодіння. Оскільки, земельна ділянка [ADDRESS] розділена на дві окремі ділянки з отриманням кадастрових номерів; житловий будинок на вказаній ділянці розділений на дві окремі квартири, при цьому квартира №1 відповідає вимогам Державних будівельних норм щодо планування, квартири № 2 до демонтажу прибудови також відповідала вказаним вимогам ДБН, є можливість виділення частини житлового будинку з відповідною часткою земельної ділянки, як окремого будинковолодіння з подальшим відновленням демонтованої прибудови площею не менше 12,0 кв.м. Просить припинити їй право спільної часткової власності на [ADDRESS] з [PERSON]. Також просить виділити в натурі їй 41/200 частин будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] визнавши за нею право власності на наступні приміщення: житловий будинок під. Літ. «А-1», житловою площею 45,4 кв.м., погріб під літ. «Г», розташований на земельній ділянці площею 0,0187 га. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та иїх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.07.2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши позивача, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору дарування частки у праві власності на житловий будинок від 21.03.2018 року [PERSON] належить 41/100 частки у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору дарування земельної ділянки [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0187 га, що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Зазначене також підтверджується наявними в матеріалах справи інформаційними довідками та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Іншим співвласником вказаного домоволодіння є [PERSON] 59/100, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта [NUMBER] від 06.11.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. В матеріалах справи наявний висновок експерта ТОВ «Контакт-Сервіс» № 17/18/Буд від 27.04.2018 року щодо технічної можливості виділення в натурі частини житлового будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], згідно якого, так як земельна ділянка вказаного будинковолодіння розділена на дві окремі ділянки з отриманням кадастрових номерів; житловий будинок на вказаній ділянці розділений на дві окремих квартири, при цьому квартира № 1 відповідає вимогам ДБН щодо планування, квартира № 2 до демонтажу прибудови також відповідала вказаним вимогам ДБН, є можливість виділення частки житлового будинку з відповідною частиною земельної ділянки, як окремого будинковолодіння з подальшим відновленням демонтованої прибудови, площею не менше 12,0 кв.м. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення. Постільки позивач є інвалідом другої групи та звільнена від сплати судового збору, тому витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved