Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що в результаті винних дій [PERSON] під час керування ним автомобілем, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), що встановлено постановою судді. Внаслідок ДТП автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Позивач звернулася до фахівця з метою встановлення розміру шкоди, в результаті чого було встановлено, що розмір відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача становить 400604, 57 грн. На час ДТП відповідальність [PERSON] була забезпечена ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Позивач, звернулася до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» про виплату страхового відшкодування, в результаті чого останній було сплачено страхове відшкодування у розмірі 129000 грн. Проте розмір страхового відшкодування не покрив вартість відновлювального ремонту автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що відповідач добровільно різницю між фактично виплаченою сумою на ремонт автомобіля не відшкодовує, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про відшкодування шкоди в примусовому порядку. Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.08.2020 встановлено, що 27.07.2020 приблизно о 20.30 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford Skorpіo» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вул. Є.Харченко та вул. І.Дяченка в м. Києві, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 та не надавши в русі перевагу автомобілю «Audi A3» д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.33 д.1 до ПДР , 2.3 «Б» ПДР України, що призвело до зіткнення, внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, відповідно до якої [PERSON] визнано винним /а.с. 12/. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Audi A3» д.н.з. [NUMBER] є позивач /а.с. 10-11/. Станом на день розгляду справи постанова Дарницького районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження і вартість відновлювального ремонту згідно зі звітом №07/77.08.20 від 11.08.2020 становить 529 604, 57 грн. /а.с. 13-30/. Крім того, для складання такого звіту позивачем було сплачено 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибутково-касового ордеру №07/77.08.20 та додаткові витрати на оплату послуг ТОВ «Ауді-Центр Київ» в розмірі 1245 грн. /а.с. 28 звор., 30/. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність [PERSON] була забезпечена ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Відповідно до дублікатів квитанції №1609968007 від 30.09.2020 та 31605408748 від 29.09.2020, вбачається, що страховиком було сплачено позивачу кошти в розмірі 129 000 грн. /а.с. 32-33/. Отже різниця між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту становить 400 604 грн. 57 коп. Крім того, позивачем також були понесені витрати на оплату звіту про оцінку вартості матеріального збитку в розмірі 3000 грн. та додаткові витрати на оплату послуг ТОВ «Ауді-Центр Київ» в розмірі 1245 грн. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідач не надав доказів на спростування позовних вимог. Не здобуто таких доказів на час розгляду справи судом. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні в цій частині є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Судом встановлено, що винними діями відповідача позивачу завдано шкоди, оскільки останній керуючи транспортним засобом порушив ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем в якому перебував позивач. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, враховуючи, що внаслідок ДТП позивач був позбавлений можливості користуватись автомобілем, докладав зусиль для оформлення страхової виплати, а відповідач в свою чергу не відшкодував заподіяну шкоду в добровільному порядку, відтак суд вважає прийнятим визначити розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн., що буде відповідати принципу розумності та справедливості. На підставі викладеного та

Outcome: partial