overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 15 вересня 2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, все це призвело до втрати взаємних почуттів, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, 15 вересня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №382. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 16 вересня 1989 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу у сторін народилось дві дочки [PERSON] та [PERSON], які на даний час є повнолітніми. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сімї стали сварки та погрози з боку відповідача. З грудня 2016 року сторони проживають окремо. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у заяві, вказавши, що з відповідачем тривалий час спільно не проживають. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, серії ІІ-БВ №252449 від 16 вересня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Браїлівської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 1989 року, про що зроблено актовий запис №8. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно дост.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 17 липня 20053 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, все це призвело до втрати взаємних почуттів, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, 17 липня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №14. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 18.12.1989р. отримала ордер на житлове приміщення по [ADDRESS]. За даною адресою вона зареєструвала своїх дочок - [PERSON] і [PERSON] і онука [PERSON] Починаючи з липня 2014р. відповідач виїхав із зазначеного будинку і до теперішнього часу в ньому не проживає. Тому просила визнати його таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся про слухання справи вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи (довідку міської ради від 01.09.2015р. про реєстрацію [PERSON], акт про встановлення факту не проживання від 01.09.2015р.,), суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою:[ADDRESS]. [PERSON] з липня 2014 року не проживає у вказаному житловому будинку, а тому є особою, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив житловий будинок, розташований за адресою: по [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин з липня 2014р. Зазначене є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила, що 18 грудня 1996 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3.92 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, на яку був виданий сертифікат серії ЖТ № 0116609. Позивач є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, вступивши у фактичне володіння спадковим майном. Однак не може реалізувати свої спадкові права, так як сертифікат виданий після смерті спадкодавця. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай),як на спадщину за законом. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.74 ЦПК України повідомлений належним чином. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 224 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 18 грудня 1996 року помер чоловікпозивача [PERSON] (а.с.4, 5). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розташовану на території Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області на яку був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай)площею 3,92 в умовних кадастрових гектарах, серії ЖТ № 0116609 виданий 31 01.1997 року, тобто після смерті спадкодавця (а.с.6). Позивач є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, так як на час смерті спадкодавця проживала разом з ним та вступила у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується довідками Міньковецької сільської ради (а.с. 8, 9) Однак не може реалізувати свої спадкові права, так як сертифікат виданий після смерті чоловіка, про що свідчить відмова нотаріуса. Відповідно до повідомлення Андрушівської державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Згідно ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року), вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач прийняла спадщину , але позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати спадкові права. При цьому суд вважає, що спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не отримав сертифікат, оскільки він був виданий після смерті, яке за правом спадкування переходить до позивача, як спадкоємця першої черги. Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 19 вересня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу 29 грудня 2014 року народився син [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя, несумісність характерів, внаслідок чого в сімї стали виникали постійні суперечки. Сторони проживають окремо. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-БВ №109828 від 05 квітня 2013 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 5. Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-БВ №202104 від 11 квітня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Так як сторони є батьками малолітньої дитини, тому судом вживались заходи щодо збереження сімї шляхом надання сторонам строку на примирення протягом двох місяців, проте примирення не відбулось, сторони в судове засідання не зявились, хоча повідомлені належним чином, у звязку з цим підстави для подальшого збереження шлюбу відсутні. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, протягом наданого строку не примирились, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Також, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, згідно заяви поданої нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 21 жовтня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 462. Позивач просить суд розірвати шлюб тому, що між ним та відповідачем склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх, з відповідачем, інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання вимог позову. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки шлюбні відносини між сторонами вже носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї [PERSON] в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 22 серпня 1982 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, несумісність характерів, внаслідок чого в сім'ї виникали постійні суперечки. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сім'ї немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 серпня 2017 року, виданого повторно Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1982 року, про що зроблено актовий запис № 17. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони перебувають в неприязних відносинах, сімейних відносин не підтримують; позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, згідно заяви поданої нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 23 грудня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Пінцуківської сільської ради Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №3. Позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO] Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, у зв'язку з тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сім'ю, внаслідок чого постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вказує, що шлюб існує формально, подружнього життя не підтримують, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2011 р. у виконавчому комітеті Пінцуківської сільської ради Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 3. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально, що перешкоджає кожному із сторін облаштовувати своє подальше життя, тому, у відповідності до ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що сім'я сторін в даний час існує формально і шлюб між ними має бути розірваний. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 24 травня 1997 року уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Васильіквського міськвиконкому Київської області, актовий запис №181. Від спільного подружнього життя мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, все це призвело до втрати взаємних почуттів, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Васильіквського міськвиконкому Київської області, 24 травня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №181. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї Борисюк між ними в майбутньому неможливе.

Outcome: approved