overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 1988року. Від шлюбу має 4 дочок, двоє з яких є неповнолітніми: [PERSON], 1997року народження, [PERSON] ,2006року народження. Портягом цього року взаємовідносини з чоловіком ускладнилися і вони не можуть знайти порозуміння між собою. [PERSON] працює на 1,5 ставки водієм у Дружківському Центрі первинної медико-санітарної допомоги, та його заробіток складає понад 2500грн, однак ніякої допомоги на утримання дітей він не надає. Вона працює операційною сестрою в Дружківській лікарні№1 і її середній заробіток складає 1184грн. Вона разом з дітьми з березня 2013року тимчасово мешкає по [ADDRESS], оскільки [PERSON] не надає можливості мешкати в їхньому будинку [ADDRESS]. Просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги. Позивач пояснила, що майже рік вона разом з дітьми мешкає за іншою адресою , оскільки відповідач перешкоджає їм проживати у сумісному будинку. Протягом всього часу мешкання окремо відповідач ні разу не надав матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Він працює, отримує заробітну плату, але ігнорує утримання своїх дітей. Просить її позов задовольнити. Відповідач не визнав позовні вимоги. Пояснив, що він надає матеріальну допомогу дітям, а позивач говорить неправду. Інших дітей на його утриманні не має. Просить відмовити в позові. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає здоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти мешкають разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дітей і відповідача, те що відповідач працює, отримує дохід, інших дітей на утриманні не має, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини його доходу на місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход державного бюджету судові витрати в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від подружнього життя з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач не займається утриманням та вихованням дітей, хоча працює і має постійний дохід Рішенням суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину до досягнення повноліття. 27.02.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву та позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 2.03.2018 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання неповнолітніх дітей суду не подано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов'язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, матеріальне становище обох сторін, суд вважає, що відповідач зобовязаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від подружнього життя з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу з відповідачем знаходяться на її утриманні. Відповідач працює і має постійний дохід, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Рішенням суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину до досягнення ними повноліття. 19.10.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 27.10.2018 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання неповнолітніх дітей суду не подано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов'язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, матеріальне становище обох сторін, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від подружнього життя з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дочки суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від подружнього життя з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, маючи можливість її надавати. Рішенням суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. 19.10.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 27.10.2018 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дитини суду не подано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов'язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, матеріальне становище обох сторін, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 29.01.2008 року, які знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання 2 неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дітей суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про отримання судового виклику, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або заперечень з приводу пред'явлених вимог не подав. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів за місцем проживання та реєстрації. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved