Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою №6 будинку №39/1 по вулиці Чайковського в місті Миколаєві, оскільки відповідач з січня 2015 року не проживає в квартирі, особистих речей в квартирі не має, не сплачує за комунальні послуги, що є перешкодою в оформленні та отриманні субсидії, можливістю вільно розпоряджатися своїм майном. Від позивача надійшло клопотання про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності, вимоги позову визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 04.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №279. Іншим співвласником квартири є [PERSON], якому на підставі вказаного договору дарування належить 1/3 частки квартири. Вказане підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2017року. Відповідно до довідки обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоря-6» від 02.10.2017 року №676, в квартирі зареєстровані: позивач, яка є власником особового рахунку, її батько відповідач у справі, її син третя особа в справі. Актом від 02.10.2017 року №665, складеного сусідами позивача та посвідченого головою обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоря-6», підтверджено те, що відповідач з січня 2015 року не проживає в [INFO]. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.03.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Судакської державної нотаріальної контори №1 Автономної Республіки Крим [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №534, та із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2017 року, відповідачу на праві приватної спільної часткової власності належить: 9/25 частки житлового будинку №20 по провулку Колхозний в місті Судак Автономної Республіки Крим; 3/6 частки квартири [ADDRESS]. Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік. Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Аналогічні положення передбачені ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР. Частиною 2 статті 64 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги, що відповідач є батьком позивача та відповідно є членом сімї позивача, однак відсутній без поважних причин понад 2 років, що підтверджується поясненнями позивачки наданими у позові та згодою відповідача з позовом, позов підлягає задоволенню. Згідно із 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу Української РСР та ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved