Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що разом з нею проживає її онук - [PERSON], [INFO]. Батьками дитини є [PERSON] (її син) та [PERSON]. Шлюб між батьками онука розірвано в 2011 році. 26.12.2008 року Дніпровський районний суду м. Києва постановив рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON]. Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації за № 137 від 17.03.2009 року її (позивача) призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON]. Батько дитини - відповідач по справі, на час призначення її опікуном, знаходився в місцях позбавлення волі. На даний час її онук фактично з 2006 року знаходиться постійно з нею, проживають вони разом. Онук є учнем 6-в класу СШ № 234, гарно навчається з усіх предметів, є здібним учнем. Фактично вона самостійно займається вихованням та утриманням онука, вона постійно його забезпечує, вдягає, купує взуття, продукти харчування. Батько дитини взагалі не піклується про нього, вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає, ніде не працює, його постійне проживання невідоме. Фактично батько дитини ухилився від батьківських обов'язків. Крім того, відповідач повідомив Службу, що він не заперечує щодо позбавлення батьківських прав та згоден на призначення її опікуном. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином за останньою відомою адресою, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, позов підтримав. Представник Прокуратури Дніпровського району м. Києва надав заяву в якій зазначив, що задоволення позовних вимог у повному обсязі є такими, що сприяють якнайкращому забезпеченню прав та інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді в повному обсязі і підлягають задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії І-БК № 183557, від 01.08.2002 року, виданого Відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився 15.07.2002 року, батьками записано - [PERSON] (змінив прізвище з «[PERSON]» у зв'язку з укладенням шлюбу) та [PERSON]. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2008 року [PERSON] було позбавлено батьківським прав по відношенню сина - [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 137 від 17.03.2009 року [PERSON] було призначено опікуном [PERSON], [INFO] у зв'язку з тим, що мати дитини була позбавлена батьківських прав, а батько дитини знаходився в місцях позбавлення волі. З часу звільнення відповідача з місць позбавлення волі він дитиною не цікавиться, вихованням та утриманням не займається. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.07.2014 року № 5104/41/2/103, вони вважають за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Крім того, відповідачем було складено заяву, яка посвідчена 04.07.2014 року приватним нотаріус КМНО [PERSON], про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та дає згоду на призначення опікуном над його малолітнім сином - бабусю [PERSON]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Таким чином, враховуючи надані докази, та обміркувавши їх обґрунтованість, суд дійшов висновку, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно його сина - [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 55, 58 ЦК України опіку та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб. Опіка встановлюється на малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Статтею 60 ЦК встановлено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При розгляді даної справи судом встановлено, що малолітня дитина - [PERSON], є таким, що позбавлений батьківського піклування, мати позбавлена батьківських прав, а батько не займається вихованням та утриманням дитини. З подання Орану опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.11.2014 року № 8354/41/3/103 слідує, що вони в разі позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина, вважають за можливе призначити на малолітнім [PERSON], [INFO], опікуном - [PERSON] - бабусю малолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, і на думку суду, вказаний розмір аліментів є відповідним. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved