overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. На протязі останніх років сімейне життя між ними ще більше погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу у них народилася дочка: [PERSON], [INFO] Спільне проживання з відповідачем неможливе, з березня місяця 2016 року разом не проживають та не підтримують будь-які сімейні відносини, а тому просить, суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб сторін від 27 жовтня 2007 р.; копію свідоцтва про народження дитини: [PERSON], [INFO], копію паспорта [PERSON] [INFO] суд вважає що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати, а дитину залишити проживати з позивачем. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, чоловік не поважає її як дружину. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про укладення шлюбу сторін від 10 лютого 1979 р. суд вважає що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, у них різні характери та погляди на сім'ю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім'єю є неможливим. Між ними продовжують виникати сварки, протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. Вони втратили почуття поваги один до одного. В даний час вони, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Їх шлюб існує формально. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини, а тому примирення неможливе. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати. Малолітнього сина просить залишити проживати з нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову та клопотання про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб сторін від 01 вересня 2012 р., копію свідоцтва про народження дитини: [PERSON], [INFO], копії паспорта та картки платника податків [PERSON] [INFO] суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати, дитину залишити проживати з позивачем. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося: між ними виникли непорозуміння, протиріччя з питань побуту та ведення домашнього господарства, виховання дітей. Такі обставини привели до того, що вони втратили почуття поваги одне до одного. Тривалий час разом не проживають, шлюб існує тільки формально. Від шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову та клопотання про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб сторін від 24 листопада 2005 р., копії свідоцтв про народження дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 11.08.2015 року; довідку видану [PERSON] [INFO] Торговицькою сільською радою 03.03.2016 року про те, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] дочка, [PERSON] - [INFO] - син, [PERSON] [INFO] - батько, [PERSON] [INFO] - мати, [PERSON] [INFO] - брат; копію пенсійного посвідчення [PERSON]; копію паспорта та картки платника податків [PERSON], суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітніх дітей, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач проживає окремо з вересня 2013 року, веде свій спосіб життя на власний розсуд, не цікавиться спільним сімейним життям та вихованням дітей. Позивачу стало відомо, що відповідач проживає в іншому населеному пункті з іншою співмешканкою та веде з нею спільне господарства. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Проживають з позивачем. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання в якому ухвалено рішення не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін від 27 липня 2002 року виданого Великокамянською сільською радою; копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; копію паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON], [INFO]; довідку Великокамянської сільської ради від 22 квітня 2015 року № 299 про те, що [PERSON] [INFO] зареєстрований в [INFO], але фактично за вказаною адресою не проживає та його місце проживання не відоме, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, відповідач проживає в іншому населеному пункті, сімєю та дітьми не цікавиться, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що спочатку сімейні відносини з відповідачем були добрими, та згодом погіршились, вони виявились людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя, не могли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Відповідач проживає окремо від сім'ї, шлюбних відносин між ними не існує приблизно 10 років. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний момент повнолітні. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, але звернулись до суду із заявами про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач в судове засідання в якому ухвалено рішення не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про укладення шлюбу сторін від 25 березня 1983 р.; копії свідоцтв про народження дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].; копію паспорта [PERSON], [INFO]., суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, більше 10 років не підтримують шлюбі відносини, не ведуть спільне господарство, неповнолітніх дітей від шлюбу не має, мирової угоди не укладено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача,а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що спочатку сімейні відносини з відповідачем були добрими, та згодом погіршились, вони виявились людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя, не могли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. З відповідачем не досягнуто згоди щодо розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Припинили спільне проживання та сімейні відносини. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], які на даний момент повнолітні. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати та залишити їй прізвище «Коцабюк» . В судовому засіданні за проханням відповідача, сторонам було надано строк на примирення 2 (два) місяці. Однак після спливу наданого строку, сторонам не вдалося примиритися. Позивач в судове засідання не зявилася, але звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, вказала, що примирення з відповідачем не можливе, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання в якому ухвалено рішення не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, поважних причин його неявки не встановлено. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про укладення шлюбу сторін видане Коршівською сільською радою 18 липня 1992 року; довідку Коршівської сільської ради від 12 грудня 2014 року № 2658 про склад сімї; копію паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON], [INFO], суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, сторони фактично припинили спільне проживання та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, примирення між ними не можливе,, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача,а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що спочатку сімейні відносини з відповідачем були посередніми, поскільки вона здогадувалась, що відповідач зраджував їй в подружній вірності. Однак позивач намагалася зберегти сім»ю, з 1995 року відповідач почав поводити себе ще гірше, зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, дебоші та погрожував їй фізичною розправою, інколи наносив побої. Все це відбувалось в присутності неповнолітньої, на той час дочки. Побідна аморальна поведінка чоловіка значно негативно впливала на її моральний та фізичний стан, після чого вона вимушена була час від часу проходити лікування по оздоровленню. З 2006 року вони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач зник з місця реєстрації та проживання не повідомивши її з цього проводу, тому позивач прийшла до повного переконання , що сім»я давно розпалася, а шлюб між нею та відповідачем носить чисто формальний характер. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO], яка на даний момент повнолітня. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, але звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих для суду причин, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб сторін від 15 травня 2009 р.; довідку про склад сім»ї та проживання [PERSON] від 11 червня 2015 року №690 видану Сопівською сільською радою, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, неповнолітніх дітей від шлюбу не має, мирової угоди не укладено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача,а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON] розірвано згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 липня 2011 року. В даному шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Досудово врегулювати справу не вдалося, оскільки добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Відповідач ніде не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. На підставі вищенаведеного просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилися, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву суду не надавав, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію заочного рішення суду від 19 липня 2011 року, яким шлюб між сторонами розірвано, копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; копію паспорта та картки платників податків позивача, довідку про склад сім'ї позивача, видану сектором видачі довідок відділу ведення реєстру територіальної громади управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради 01 березня 2018 року №1038, суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому, з урахуванням матеріального та сімейного станру сторін, їх здоров'я та здоров'я дитини, слід стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 1200 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 21 червня 2018року і до повноліття дитини. На підставі викладеного та ст. 180-184 СК України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 лютого 2014 року. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться дочками. Їй важко самостійно утримувати їхніх дітей тому і звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Їй відомо, що відповідач має мінливий дохід, оскільки працює неофіційно, отримує заробітну плату, стан його здоров'я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На підставі вищенаведеного просить стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Малий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області, на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву суду не подав, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію заочного рішення суду від 20 лютого 2014 року, яким шлюб між сторонами розірвано, копію свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; копію паспорта та картки платників податків позивача, довідку про склад сім'ї позивача, видану Печеніжинською селищною радою об'єднаної територіальної громади 25 червня 2018 року №1019, суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позову, тобто з 09 липня 2018 року і до повноліття дітей. На підставі викладеного та ст. 180-184 СК України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , з яким вона проживали до дня смерті останнього. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема земельну ділянку загальною площею 3,1486га на території Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Вона вступила у володіння даним спадковим майном. Нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу у його її відсутності. Відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно державного акта, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки загальною площею 3,1486га, розташовані на території Хоробрівської сільської ради, призначені для товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] помер [INFO] та до дня смерті з ним проживала його дружина [PERSON] та позивачка [PERSON] , яка є його дочкою, що стверджується свідоцтвом про смерть, довідкою від 17.08.2020р., свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. В свою чергу, поновлення строку для подання заяви про відмову від спадщини законодавством не передбачено. Оскільки позивачка постійно проживала зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Оскільки позивачка позбавлена змоги здійснити своє право в позасудовому порядку, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , з якою вона постійно проживала з 2010 року та доглядала її до дня смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку. За життя [PERSON] уклала заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці. Інші спадкоємці після смерті останньої відсутні. Коли звернулася до нотаріуса, то їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача також подав заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив розглядати справу у його відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до заповіту від 20.11.2017р., [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці [PERSON] . Згідно державного акта, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки загальною площею 1,5940га, розташовані на території Тартаківської сільської ради Сокальського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвами про смерть. З довідки від 08.07.2020р. встановлено, що станом на день смерті [PERSON] , з нею проживала позивачка [PERSON] . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. В свою чергу, позивач має право на спадкування вказаних земельних ділянок, є спадкоємцем після смерті спадкодавця, однак позбавлена змоги здійснити таке право в позасудовому порядку. За таких підстав, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved