Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2017 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось і вони проживають окремо, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки дитина проживає з нею, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згоден платити аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, інших зобов`язань та утриманців у нього немає. Крім того, на теперішній час їх шлюб з позивачем розірвано, про що є відповідне рішення суду. Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 січня 2017 року. (а.с.8). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народженняСерія [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.29). На даний час дитина проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Відповідач працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані обставини не оспорюються відповідачем. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial