Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 17.10.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який 15.01.2018 року рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області було розірвано. Під час шлюбу 30.04.2013 року вони придбали житловий будинок та земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 1820387800:01:001:0065), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , згідно договорами купівлі-продажу від 30.04.2013 року. Загальна вартість купленого майна становить 155914,47 грн. Відповідно ж вартість Ѕ частини майна становить 77957,23 грн.. При цьому реєстрація права на майно, яке придбане під час шлюбу, проведена лише на ім`я відповідача. Позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 1820387800:01:001:0065), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , як на частку в спільному майні подружжя. В судове засідання представник позивача направив заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, зазначивши, що позовні підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`являвся. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін,\~ суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3\~ст. 368 Цивільного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно\~ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст.\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що 17.10.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 15.01.2018 року було розірвано (а.с.7-9). 30.04.2013 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) було укладено два договори купівлі\~продажу, за якими на ім`я [PERSON] було придбане нерухоме майно : житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 1820387800:01:001:0065), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Із розпорядження сільського голови Павелківської сільської ради від 27.11.2015 року № 23 видно, що [ADDRESS] було перейменовано на вулицю Центральна (а.с.18). Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 1820387800:01:001:0065), яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.12-13). Зміст\~статті 60\~СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Аналіз норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Згідно\~ст..71 СК України\~присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.\~Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Можливість вирішення спору шляхом компенсації позивачу її частки в спільному майні, відповідачем не вчинялася. Відповідно до положень до ст. ст.\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано\~ст. 124 Конституції України. В ході судового розгляду встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою : [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 1820387800:01:001:0065), яка розташована за адресою : [ADDRESS] , були придбані сторонами під час шлюбу, тому це майно є їх спільною сумісною власністю, оскільки презумпція спільності права власності подружжя на майно не спростована відповідачем. Тому зазначене майно підлягає розподілу, оскільки кожна із сторін відповідно до ст. 372\~ЦК України має право на 1/2 частину від спільного майна. \~ Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення.

Outcome: approved