Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить 3/5 частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 08 липня 2011 року. У даному будинку зареєстровані її донька - [PERSON], зять - [PERSON] та онука [PERSON]. З червня 2014 року відповідачі не проживають у вказаному будинку та їх фактине місце проживання на теперішній час позивачу невідомо. У зв'язку з чим, просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачі будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, третьою особою суду було подано заяву, в якій просили суд справу розглянути у відсутність їх представника, а при ухваленні рішення врахувати висновок Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, долучений ним до своєї заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: На підставі договору дарування частки житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. від 08 липня 2011 року слідує, що [PERSON] є власником 3/5 частками житлового будинку [ADDRESS] Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Слов'янськ» № 30640097 від 15 липня 2001 року слідує, що право власності на 3/5 частки житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 137933316 від 17 вересня 2018 року слідує, що право власності на 3/5 частки житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Згідно довідки Слов'янської міської ради від 03 липня 2018 року слідує, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно акту керівника комітету мікрорайону «Залізничний» м. Слов'янська Белименко Л.В. складеного в присутності свідків № 312 від 26 червня 2018 року слідує, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у вказаному будинку з червня 2014 року по теперішній час. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не будучи власниками 3/5 частки спірного будинку, що складає цілу квартиру, не проживають у ньому понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного. З висновку Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням № 29/03-1532 від 25 липня 2018 року слідує, що орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає недоцільним визнавати малолітню [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме 3/5 частками житлового будинку [ADDRESS]. Натоміть за приписами ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що і в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved