Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2010 розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2011 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.07.2002 і до досягнення дитиною повноліття. Малолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Присуджених рішенням суду аліментів на утримання сина на даний час не вистачає. Крім того, відповідач несвоєчасно сплачує аліменти, участі у додаткових витратах відповідач взагалі не приймає. Позивач самостійно не в змозі забезпечити сину належні умови для життя. Також позивач неодноразово зверталася до відповідача з приводу надання згоди для виїзду дитини за кордон на відпочинок та оздоровлення. Однак відповідач у позасудовому порядку не бажає надавати таку згоди. Посилаючись на наведене, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2011 на утримання сина [PERSON], [INFO], до 1500,00 грн. на місяць з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина в травні кожного року до 15.05. у розмірі 2000,00 грн. на оздоровлення та у серпні кожного року у сумі 1000,00 грн. на навчання, починаючи стягнення з 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; та надати дозвіл неповнолітньому сину на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до досягнення ним повноліття без згоди та супроводу відповідача. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 07.12.2017 позов в частині вимог [PERSON] щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон залишено без розгляду. Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Представник Служби у справах дітей ОРДА у м. Києві у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій просила прийняти законне рішення в інтересах дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження від 30.07.2002, [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 7). 07.09.2010 розірвано шлюб, зареєстрований між сторонами. (а.с. 8) Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.09.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.07.2002 і до повноліття дитини (а.с. 12). 05.03.2016 у зв'язку із укладенням шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 9). У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Матеріалами справи підтверджено, що малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до заключення спеціаліста Консультативної поліклініки Київської міської дитячої лікарні №1 від 21.03.2017 [PERSON] встановлено діагноз плоскостопість І-ІІ ст. Стан здоров'я неповнолітнього вимагає додаткових витрат на його утримання, пов'язаних з необхідністю проходити обстеження, приймати лікування, займатися оздоровчою фізкультурою, тощо. До того ж позивач несе постійні витрати для підготовку сина до школи, пов'язані з купівлею одягу, взуття, канцелярських товарів, книжок. Присуджених аліментів за рішенням суду на утримання сина позивачу не вистачає. Враховуючи наведені вище обставини у своєї сукупності, суд доходить висновку, що відповідач як працездатна особа має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], а погіршення стану здоров'я дитини є підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, з часу призначення аліментів відбулася девальвація національної валюти України, зростання прожиткового мінімуму на утримання неповнолітніх осіб, що безпосередньо впливає на купівельну спроможність коштів, які отримує позивач на утримання неповнолітнього сина. Відтак, суд доходить висновку про збільшення розміру аліментів, призначених рішенням суду, які стягуються з відповідача, до 1500 грн. на місяць. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини в травні кожного року до 15.05. у розмірі 2000,00 грн. на оздоровлення та у серпні кожного року у сумі 1000,00 грн. на навчання, судом встановлено наступне. За приписами ст. 185 СК України для того з батьків, з кого стягнуті аліменти, законом встановлено обов'язок участі у додаткових витратах на дитину. Такі витрати мають бути викликані особливими обставинами, носити разовий або постійний характер, пов'язані з розвитком здібностей дитини, хворобою, тощо. Позивач просила стягнути додаткові витрати на майбутнє, до складу яких увійшли витрати, пов'язані з підготовкою дитини до школи та щорічного оздоровлення. Витрати позивача, пов'язані з навчанням сина, за своїм змістом не можуть бути віднесені до додаткових витрат у розумінні ст. 185 СК України. По досягненню дитиною віку 6 років витрати з підготовки її до школи носять постійний характер, не викликані особливими обставинами. Крім того, такі витрати враховані судом у загальних витратах по утриманню дитини (аліментах). Під час розгляду справи позивачем не обґрунтовано та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру додаткових витрат, пов'язаних із щорічним оздоровленням дитини. З огляду на наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 640,00 грн. судового збору. З викладеного,

Outcome: partial