Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд: встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну ділянку орієнтовано площею 2,0000 га, яка розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що відведена у власність громадянину [PERSON] , вартістю 53062 грн; визнати за нею право власності на спадщину за законом, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що складається з права на земельну ділянку орієнтовано площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Чернин Таращанського району Київської області в адміністративних межах Чернинської сільської ради, що відведена у власність громадянину [PERSON] , вартістю 53062 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який був зареєстрований по [ADDRESS] , та який за життя не склав заповіту. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке зокрема складається з: Ѕ частини квартири [ADDRESS] ; грошових вкладів, земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Чернин Таращанського району Київської області в адміністративних межах Чернинської сільської ради, що відведена у власність громадянину [PERSON] , вартістю 53062 грн. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач, оскільки інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] прийняла спадщину на майно спадкодавця і 17.04.2019 приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та на грошові кошти. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану спадщину - земельну ділянку орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Чернин Таращанського району Київської області в адміністративних межах Чернинської сільської ради, що відведена у власність громадянину [PERSON] , вартістю 53062 грн, позивачу необхідно надати до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, а оскільки у [PERSON] цей документ відсутній, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 205/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 1943 року народження, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 19.10.2018 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, запис за № 147), який до дня смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] , грошові вклади. Приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Овраменко Л.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна спадкодавця, а саме на: Ѕ частину у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.12.2011 року [PERSON] приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, за реєстром № 3307 та зареєстрованого 22.12.2011 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» за реєстром № 50, записаного у реєстрову книгу № 18808 (реєстраційний номер: 35258472), та на грошові вклади. Наказом ГУ Держгокадастру у Київській області від 19.07.2018 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Із довідки ГУ Держгокадастру у Київській області від 13.08.2018 вбачається, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту с.Чернин Таращанського району Київської області в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що відводиться у власність громадянину [PERSON] , відноситься до земель запасу. Постановою від 01.06.2019 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Овраменко Л.В., [PERSON] . було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована в межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Документами, що посвідчують право власності на земельну ділянку є: - Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право власності на землю, Державний акт на право власності на земельну ділянку; - цивільно-правова угода щодо відчуження земельної ділянки, укладена в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності на земельну ділянку; - інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на земельну ділянку, відповідно до закону. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті; народження або смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації факту народження. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки ним не доведено, що [PERSON] при житті набув право власності на земельну ділянку в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області у встановленому законом порядку. За таких обставин,

Outcome: dismissed