Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила позбавити його батьківських прав щодо їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . Також просила стягувати щомісячно з відповідача додаткові витрати на утримання їхнього спільного сина у розмірі 1 500,00 грн щомісячно. У обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона разом з відповідачем від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Проте з кінця 2010 року сторони проживають окремо. З цього часу відповідач не приймає участі у вихованні сина, не виконує обов`язків батька по вихованню дитини, не цікавиться життям та станом його здоров`я, не намагається спілкуватися з ним, не надавав необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо усунувся від виховання сина. Також позивач зазначила, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року з відповідача на користь позивача вже стягуються щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від його доходу. Окрім того позивач додатково несе витрати на навчання та оздоровлення дитини, у зв`язку з чим вважає необхідним стягувати з відповідача на свою користь щомісячно 1 500,00 грн додаткових витрат до досягнення сином повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 25 січня 2021 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, якою також позов підтримала та просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА в м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батько - [PERSON] (відповідач), мати - [PERSON] (позивач), що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року з відповідача на користь позивача стягуються щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його доходу. З розрахунку заборгованості по аліментам, що складений державним виконавцем Деснянського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), судом вбачається, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року відповідачем не виконується та аліменти на утримання спільного сина не сплачуються. Станом на 01.12.2020 у відповідача перед позивачем існує заборгованість по аліментам у розмірі 325 628,00 грн. Згідно характеристик НВК «Ластівка» та Центру військово-патріотичного та фізичного виховання дітей та молоді «Єдність» Оболонського району м. Києва [PERSON] відвідує вказані заклади. Мати дитини вирішує всі питання щодо його навчання, бере активну участь у вихованні сина, батька малолітнього працівнику закладу ні разу не бачили. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Висновком, наданим Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією від 03 червня 2021 року № 104-4311, встановлено, що [PERSON] проживає з позивачем. Відповідач не виконує обов`язків батька по вихованню дитини, не цікавився життям та станом його здоров`я, не намагається спілкуватися з ним, не надає необхідної матеріальної допомоги. Також у вищезазначеному висновку вказано, що Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація рекомендує позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 09 від 27 травня 2021 року). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконував обов`язків батька по вихованню сина, не цікавився життям та станом його здоров`я, не намагається спілкуватися з ним, не надавав необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо відхиляється від виховання дитини, тому суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Сімейним кодексом України передбачено також участь батьків у додаткових витратах на дитину. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний Суд України у свої Постанові від 13 вересня 2017 року дійшов висновку, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З матеріалів справи вбачається, що позивач додатково несе витрати на навчання та оздоровлення дитини у сумі 36 000,00 грн на рік, на підставі чого суд вважає правильним стягувати з відповідача на її користь 1/2 частину понесених додаткових витрат, що складає 1 500,00 грн щомісяця. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 908,00 грн за розгляд позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання сина, а також на користь позивача судові витрати в сумі 908,00 грн за розгляд позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного, ст. 141, 150, 164, 165, 166, 185 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved