overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що відповідач є її батьком. На сьогоднішній день вона навчається на денній форми навчання Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (І рівень акредитації), тому самостійно матеріально себе забезпечити не може та потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слуханя справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідача в судове засідання надійшла письмова заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Частина 3 статті 199 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 031084. (а.с.3) На даний час [PERSON] є студенткою 3 курсу денного відділення Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (І рівень акредитації), зі строком закінчення навчання 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою № 244 від 07.02.2017 року (а.с. 7) Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язани утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на утримання дочки аліменті в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, до закінчення нею навчання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640,00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08 листопада 2003 року, зареєстрованому Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 270. Від шлюбу у них спільних неповнолітніх дітей нема. Зазначала, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Їх шлюб розпався через відсутність спільних інтересів, відсутність у нього будь-яких обов*язків по відношенню до сім*ї. Ствердила, що не бажає примирення з відповідачем, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно 16 січня 2014 року серії [NUMBER], Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 270. Від шлюбу дітей у сторін нема. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Між ними втрачене почуття любові і поваги одне до одного, а відтак збереження шлюбу і примирення між ними неможливе та суперечитиме їх інтересам. За таких обставин вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 вересня 2002 року, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2503. Від шлюбу у них є син [PERSON],[INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначала, що подружні відносини не склались. Вони виявились різними людьми з різними поглядами на життя, між ними втрачене почуття взаєморозуміння. Відповідач свій вільний час проводить з друзями, зловживає алкоголем. Між ними часто виникали конфлікти під час яких відповідач ображав її , принижував її гідність, застосовував фізичне насильство в присутності дітей. Вони проживають разом, однак сім*я існує лише формально, це суперечить її інтересам, матеріально сім*ю не утримує.Ствердила, що не бажає примирення з відповідачем, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з*явилася, подала суду заяву в якій підтримала вимоги, просить розірвати з відповідачем шлюб, розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого 14 вересня 2002 року серії [NUMBER], міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 2503. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами виникали сварки та непорозуміння з приводу зловживання відповідачем спиртними напоями та недостатнього утримання сім*ї, що призвело до її розпаду. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, хоча проживають разом. Між ними втрачене почуття любові і поваги одне до одного, а відтак збереження шлюбу і примирення між ними неможливе та суперечитиме їх інтересам. За таких обставин вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30 квітня 1987 року, зареєстрованому Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського управління юстиції, актовий запис №165. Діти від шлюбу повнолітні. Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони є різними людьми з різними поглядами на життя, між ними втрачене почуття любові та взаєморозуміння. Проживають в одній квартирі, однак кожен живе своїм життям. За час подружнього життя відповідач застосовував до неї фізичну силу, з неповагою ставився до неї, погрожував, ображав нецензурною лайкою під час конфліктів, зловживав спиртними напоями. На даний час вони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, сім*я існує формально. Стверджувала, що примирення між ними категорично є неможливим, перебування в шлюбі з відповідачем суперечитиме її інтересам. Позивач в судове засідання не з*явилась, подала заяву в якій підтримала позовні вимоги викладені у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутності. проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає можливим заочно розглядати справу у його відсутності. Дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 30 квітня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 18 жовтня 2013 року серії [NUMBER], зареєстрованим Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 165. Діти від шлюбу: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] повнолітні. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства,хоча проживають разом. Внаслідок постійних сварок та непорозумінь, як вказала позивачка з ініціативи чоловіка, між ними втрачене почуття любові і поваги одне до одного, а відтак збереження шлюбу і примирення між ними неможливе та суперечитиме їх інтересам. За таких обставин вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]П про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи позовну заяву тим, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 10.03.2006 року по 07.04.2015 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON] [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей жодної участі не бере. [PERSON] фізично здорова, працездатна людина. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] [PERSON]М не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON]П в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги викладені в позовній заяві визнає в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~ Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 10.03.2006 року по 07.04.2015 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON] [PERSON], [INFO]. Згідно зі\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку відповідач має можливість та зобовязаний надавати заявлений позивачем в позові розмір аліментів 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави 487,20 грн. судового збору На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житло, посилаючись на наступне. 02.07.2003 року ухвалою Сторожинецького районного суду затверджена мирова угода між позивачем та відповідачем , відповідно до якої позивач набула право власності житловий будинок літ. «А» та інші надвірні споруди,які розташовані в [ADDRESS]. У вищезазначеному житловому будинку літ. «А» на даний час зареєстроване постійне місце проживання [PERSON] , що підтверджується довідкою сільської ради №160 від 27.01.2014 року, витягом з по господарської книги. З 2003 року після розірвання шлюбу, поділу майна та сплати позивачем належної відповідачеві частки домоволодіння [PERSON] у вказаному домоволодінні не проживає, проживає у [ADDRESS], перейшовши жити за іншою адресою відповідач не знявся з реєстрації за адресою де розташований будинок позивача. [PERSON] не проживає у [ADDRESS] більше одного року, без поважних причин .Даний факт підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов від 27.01.2014 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 20.02.2014 року., та повторно 06.03.2014року не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним задовольнити позов з наступних підстав. 02.07.2003 року ухвалою Сторожинецького районного суду затверджена мирова угода між позивачем та відповідачем , відповідно до якої позивач набула право власності житловий будинок літ. «А» та інші надвірні споруди,які розташовані в [ADDRESS] В акті обстеження №09 від 27.01.2014 року вказано,що [PERSON], [INFO] дійсно за місцем реєстрації по [ADDRESS] фактично не проживає близько 10 років. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи викладене, суд знаходить, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житло. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1992 року № 2634. Дане домоволодіння зареєстроване 09.10.1992 року в Балтському районному бюро технічної інвентаризації за № 1819. Позивач стверджує, що відповідач зареєстрований в даному будинку, але не проживає там з моменту реєстрації. В позасудовому порядку вона не може вирішити спір з відповідачем щодо його виписки з будинку, оскільки він усіляко ухилялися від зустрічі з нею, щоб добровільно виписатись. Добровільно виписатись з будинку не бажає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом, і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, про що свідчить оголошення в газеті «Одеські вісті», № 122(4687) від 06.11.2014 року. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач більше шести місяців не проживає в будинку позивача, не має права на частку спільної власності на будинок, не має права користування будинком позивача, не позбавлений права на реєстрацію в іншому місці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житло. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 26 червня 2009 року. Дане домоволодіння зареєстроване 23.07.2009 року в Балтському районному бюро технічної інвентаризації за № 2421556 . Позивач стверджує, що відповідач зареєстрований в даному будинку, але не проживає там з моменту реєстрації. В позасудовому порядку вона не може вирішити спір з відповідачем щодо його виписки з будинку, оскільки вона усіляко ухилялися від зустрічі з нею, щоб добровільно виписатись. Добровільно виписатись з будинку не бажає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом, і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак була повідомлений належним чином через засоби масової інформації, про що свідчить оголошення в газеті «Одеські вісті», № 62(4772) від 16.07.2015 року. Представник третьої особи Балтський РС ГУДМС України в Одеській області надіслав на адресу суду заяву в якій просить позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач з липня 2009 року не проживає в будинку позивача, також адреса проживання та місце знаходження [PERSON] не відома. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила той факт, що вона з моменту реєстрації жодного дня не проживала у вищевказаному будинку. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житло. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в м. Балта, вул. Котовського, 55, Одеської області, на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1992 року № 2634. Дане домоволодіння зареєстроване 09.10.1992 року в Балтському районному бюро технічної інвентаризації за № 1819. Позивач стверджує, що відповідач зареєстрований в даному будинку, але не проживає там з моменту реєстрації. В позасудовому порядку вона не може вирішити спір з відповідачем щодо його виписки з будинку, оскільки він усіляко ухилялися від зустрічі з нею, щоб добровільно виписатись. Добровільно виписатись з будинку не бажає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом, і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, про що свідчить оголошення в газеті «Одеські вісті», № 122(4687) від 06.11.2014 року. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач більше шести місяців не проживає в будинку позивача, не має права на частку спільної власності на будинок, не має права користування будинком позивача, не позбавлений права на реєстрацію в іншому місці. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач з моменту реєстрації, жодного дня не проживав у вищевказаному будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved