Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача,\~відповідно до\~якої просила\~ розірвати\~спадковий договір,\~укладений 30\~липня 2014\~року між\~нею та\~відповідачем,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Маєвською\~Марією Вікторівною,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№513,\~стягнути з\~відповідача понесені\~нею судові\~витрати у\~справі в\~сумі 768,40\~грн,\~в тому\~числі й\~ витрати\~на правову\~допомогу.\~В підтвердження\~своїх позовних\~вимог зазначила,\~що 30 липня 2014 року між нею та відповідачем був укладений спірний спадковий договір. Разом з тим, на даний момент, відповідач не виконує умови даного спадкового договору, що порушує права і законні інтереси позивача. Крім того, позивач посилається на те, що після підписання цього спадкового договору відповідач не виконує розпоряджень позивача, а саме: не забезпечує позивача медикаментами, лікарськими засобами, згідно з рекомендаціями лікаря, не купує продукти харчування та не забезпечує гарячою поживною їжею, а також не здійснює вологе прибирання та генеральне прибирання в квартирі позивача. Отже, позивач вважає, що відповідач, в порушення вищенаведеного, не виконує свої зобов`язання, відповідно до умов вказаного спадкового договору, що є підставою для його розірвання в односторонньому порядку. Додатково позивач також наголошує на тому, що оскільки відповідач вчинила замах на її життя та здоров`я, остання не має права на спадкування за спадковим договором, що є ще однією підставою для розірвання спадкового договору. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2019 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маєвська М.В. про розірвання спадкового договору відмовлено. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. 08 квітня 2019 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позовної заяви відмовити та додатково повідомив, що позивач вже не вперше укладає спадковий договір та договір довічного утримання, які через деякий час були розірвані з ініціативи позивача. Зазначає, що відповідач належним чином виконувала свої обов`язки за спірним договором та продовжує їх виконувати по даний час. Більше того за проханням позивача та з власної ініціативи відповідач здійснює інші дії не передбачені договором (надавала послуги перукаря; заготівка продуктів на зиму (консервація); щонайменше раз на рік разом з позивачем відвідували кладовище, де покояться родичі позивача з обов`язковим прибиранням могил; встановлювала нові вхідні двері; встановлювала огорожу у палісаднику під вікнами квартири позивача; за власні кошти придбавала позивачу меблі, побутову техніку (для комфортного проживання); за проханням позивача та рекомендацією лікарів здійснювала розтинання та накладення компресів позивачу; забезпечувала позивача транспортом для її виїзду у місто, магазини, аптеки; інші вимоги позивача). Відповідач наполягала на підписанні актів-виконаних робіт, але позивач відмовилася їх підписувати, а тому, враховуючи, що така вимога не передбачена спірним договором, відповідач не наполягала на їх підписанні. Зазначив, що співробітник соціальної служби, яка відвідувала позивача, зможе підтвердити факт виконання відповідачем своїх зобов`язань за спадковим договором. Також факт належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за спадковим договором підтверджується копіями квитанцій та показами сусідів позивача. 29 липня 2019 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вказував, що відповідач надала суду копії фіскальних чеків з аптек, однак, ці докази не підтверджують, що саме ці медикаменти/ліки були придбані для позивача чи за її розпорядженням. Тобто, такі докази, на думку представника позивача, є неналежними, оскільки вони не містять інформацію щодо виконання умов спадкового договору, а також не встановлюють факту того, що придбані медикаменти/ліки призначались для позивача. Комунальні платежі позивач сплачувала самостійно, хоча відповідач відповідно до п.4 спадкового договору прийняла на себе таке зобов`язання. Крім того, представник позивача також звертає увагу на той факт, що підтверджень купівлі продуктів харчування для позивача та доказів здійснення прибирання квартири відповідач не надала, а інші докази є неналежними та не відносяться до предмету спору. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що продукти харчування купувалися та комунальні послуги сплачували тільки за її особисті кошти, прибирати відповідач почала тільки з січня 2019 року, до цього часу тільки інколи замітала в квартирі. Також пояснила, що відповідач дійсно приходила до неї двічі на тиждень, але вони лише по дружньому розмовляли, проте після того, як відповідач почала її душити, вважає, що спадковий договір потрібно розірвати. Відповідач та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що лікарських рекомендацій не було, а тому і підстав виконувати пункт договору щодо забезпечення позивача ліками не було, всі комунальні послуги сплачувала відповідач, два рази на тиждень вона приходила до позивача, здійснювала генеральне прибирання, доказів протилежного суду позивачем не надано. Зазначив, що лише інколи на особисте прохання позивача відповідач купувала позивачу ліки за кошти останньої. Крім того, представник відповідача [PERSON] вказав, що вважає спірний договір неоплатним, так як його умовами не визначено за чиї кошти відповідач повинна була здійснювати його виконання, а тому здійснення його виконання і за кошти позивача не є порушенням його умов. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона робила все, про що її просила позивач, але разом з цим підтвердила, що половину продуктів харчування вона купувала за свої кошти, а половину за кошти позивача, їжу позивачу вона готувала лише іноді, так як позивач любила їсти тільки свою їжу. Підтвердила, що в неї дійсно з позивачем стався конфлікт через гроші, які позивач попросила поміняти на долари США, вказавши, що нібито відповідач повернула їй не вірну суму. Потім відповідач дізналася, що позивач розпустила слухи, що вона її душила, та перестала пускати її до квартири. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маєвська М.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши позивача, представника позивача [PERSON] , відповідача, представника відповідача [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши наявні письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. 30 липня 2014 року між сторонами укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Маєвською Марією Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №513, за яким відповідач зобов`язувалась виконувати, передбачені даним договором розпорядження позивача та в разі її смерті набуває право власності на належну позивачу квартиру [ADDRESS] (а.с.50-54). Пунктом 4 спірного спадкового договору визначено, що розпорядження відчужувача, які кореспондуються обов`язками набувача полягають у наступному: -забезпечувати відчужувача медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів; -сплачувати за відчужувача комунальні послуги (водопостачання, газопостачання, електроенергію, квартплату, вивіз побутових відходів, тощо); -два рази на тиждень купувати продукти харчування відчужувачу, готувати гарячу поживну їжу відчужувачу та здійснювати вологе прибирання в помешканні відчужувача; -два рази на рік виконувати генеральне прибирання в помешканні відчужувача; -після смерті відчужувача організувати поховання його за християнськими звичаями на Сурському кладовищі міста Дніпропетровська та влаштувати поминки. В січні 2019 року між сторонами виник конфлікт та з серпня 2019 року позивач остаточно перестала впускати відповідача до квартири та приймати від неї виконання умов спадкового договору, що зокрема підтверджується актами про вчинення перешкод у виконанні спадкового договору та поштовими документами про відправку відповідачем позивачу продуктів харчування (а.с.99-101, 115-120, 148-158). Вирішуючи позовні вимоги, судом враховується наступне. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі статтею 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1308 ЦК України зазначено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до частини другої\~статті 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом 15 спадкового договору передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України). Свідок [PERSON] , який є хрещеним сином позивача, в судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2019 року йому подзвонила позивач та почала розповідати про те, що у неї зникають гроші та те, що відповідач її душила. Коли він 19 січня 2019 року приїхав до позивача, то побачив, що в квартирі було брудно, але, в холодильнику були продукти. Свідок [PERSON] , яка до 24 вересня 2019 року була сусідкою позивача, пояснила, що часто була у позивача вдома та в період з 2015-2016 років по суботам і в деякі будні дати (2-3 рази на тиждень) бачила там відповідача, в тамбурі та квартирі було чисто. Але разом з цим, свідок [PERSON] зазначила, що особисто вона бачила лише, як відповідач мила вікна, про здійснення відповідачем прибирання в квартирі, купівлю продуктів харчування та плату за квартиру вона знає зі слів позивача, особисто вона свідком цього не була. Знає, що з літа 2019 року відповідач вже не ходила до позивача, адже остання не пускала її туди. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача з 2010 року, пояснила, що зі слів позивача знає, що відповідач з 2015 року здійснює за нею хороший догляд. Пояснила, що бачила, як відповідач виводила позивача на вулицю, прибирала в під`їзді, мила вікна, привозила їжу. Але разом з цим зазначила, що в квартирі позивача вона ніколи не була та лише може здогадуватися, що в квартирі також прибиралося, оскільки бачила, як відповідач мила під`їзд. Чому зараз позивач не пускає відповідача до квартири їй невідомо. Свідок [PERSON] пояснила, що вона познайомилась з позивачем восени 2018 року у зв`язку з тим, що допомагала позивачу з її котом приблизно 5-6 разів протягом 10 днів, а тому приходила до додому до позивача та в цей час бачила там відповідача, яка працювала на огороді, приносила сумки з продуктами, трусила доріжки. Також зазначила, що досить часто буває в дворі позивача та зі сторони бачила, як відповідач пару раз на тиждень до весни 2019 року прибирала в палісаднику, трусила килими, але в квартирі, крім того часу, коли лікувала кота позивача, вона більше не була. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує покладені на неї зобов`язання за спірним спадковим договором. Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що половину продуктів харчування вона купувала за свої кошти, а половину за кошти позивача, їжу позивачу вона готувала лише іноді. Доводи представника відповідача [PERSON] щодо того, що спірний договір є неоплатним, так як його умовами не визначено за чиї кошти відповідач повинна була здійснювати його виконання, а тому здійснення його виконання і за кошти позивача не є порушенням його умов, судом до уваги не приймаються. Спадковий договір не є договором про спадкування, а норми, що регулюють цей договір, утворюють інститут зобов`язального, а не спадкового права. В пункті №4 спірного договору чітко визначено, що відповідач зобов`язується два рази на тиждень купувати продукти харчування відчужувачу, тобто здійснювати цю дію за свої кошти замість позивача. Мова про те, що відповідач повинна була лише доставляти позивачу продукти харчування з магазину розплатившись за них коштами позивача, в спірному договорі не йде. Крім того, умовами спірного спадкового договору не передбачена можливість невиконання його умов набувачем за певних обставин. \~ \~ \~ \~Таким чином, сторонами не заперечується факт не виконання відповідачем належним чином умов спірного спадкового договору в частині купівлі продуктів харчування позивачу та готування гарячої поживної їжі, а, отже, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню та підтверджують факт невиконання умов договору в даній частині. Крім того, в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт неналежного виконання відповідачем розпорядження відчужувача за спірним договором в частині сплати нею за відчужувача комунальних послуг (водопостачання, газопостачання, електроенергію, квартплату, вивіз побутових відходів, тощо). В пункті №4 спірного договору чітко визначено, що відповідач зобов`язується сплачувати за відчужувача комунальні послуги (водопостачання, газопостачання, електроенергію, квартплату, вивіз побутових відходів, тощо), тобто здійснювати цю дію за свої кошти замість позивача. Мова про те, що відповідач повинна була лише проводити зарахування коштів позивача на рахунки відповідних установ, які надають позивачу житлово-комунальні послуги, в спірному договорі також не йде. Відповідачем в свою чергу на підтвердження виконання нею такого розпорядження на виконання спірного договору надано суду копії квитанцій про сплату нею комунальних послуг за позивача лише за деякі місяці, доказів про сплату нею за позивача комунальних послуг за весь період дії спірного спадкового договору суду не надано (а.с.31-35). Показання свідка [PERSON] щодо сплати відповідачем комунальних послуг судом враховуватися не можуть, оскільки такі показання не є належним та допустим доказом та вона не була особисто свідком сплати відповідачем комунальних послуг. Таким чином, в судовому засіданні також встановлено факт невиконання відповідачем розпорядження позивача в частині сплати нею за відчужувача комунальних послуг (водопостачання, газопостачання, електроенергію, квартплату, вивіз побутових відходів, тощо). В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт не здійснення відповідачем вологого прибирання та генерального прибирання в квартирі позивача, оскільки свідок [PERSON] до 19 січня 2019 року в квартирі позивача не був, а свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] особисто свідками виконання відповідачем такого зобов`язання не були та лише припускають, що відповідач виконувала таке зобов`язання. Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження не виконання відповідачем спірного спадкового договору в частині не забезпечення нею позивача медикаментами, лікарськими засобами, згідно з рекомендаціями лікаря, оскільки жодних належних та допустимих доказів того, що лікар рекомендував позивачу за час дії спадкового договору якісь медикаменти чи лікарські засоби позивачем суду не надано. Проте, як вже зазначалося, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконувала належним чином умови спірного спадкового договору в частині сплати нею за позивача витрат на комунальні послуги, купівлі продуктів харчування позивачу та готування гарячої поживної їжі, чого достатньо для задоволення позовних вимог. Додаткова підстава для розірвання спадкового договору вказана позивачем у виді вчинення відповідачем замаху на її життя та здоров`я, що свідчить про відсутність права на спадкування за спадковим договором, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного суду не надано. Посилання відповідача та її представника [PERSON] на те, що відповідач виконувала інші доручення позивача висновків суду не спростовують та не свідчать про належне виконання визначених спадковим договором розпоряджень відчужувача. Крім того, судом враховується, що між сторонами виник конфлікт та позивач більше не бажає виконання відповідачем умов спірного спадкового договору, а тому подальше існування між сторонами зобов`язальних відносин унеможливлюється. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн (а.с.1). Витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягають, оскільки в порушення ч.3 ст. 137 ЦПК України позивачем не подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Заяв щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі позивач та її представник не зробили.

Outcome: approved