overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають дитину, яка є повнолітньою. Зазначила, що через різні погляди на сімейне життя, постійні непорозуміння сімейні відносини зіпсовані. На ґрунті взаємних непорозумінь вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Також зазначила, що вони припинили проживати разом і не ведуть спільного господарства. Позивача надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами 09.10.1999 р. укладено шлюб, який зареєстровано у Паляниченській сільраді Фастівського району Київської області, актовий запис за № 3, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09.10.1999 р. (а.с. 4). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.09.2000 р. (а.с. 5). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають дитину, яка є повнолітньою. Зазначила, що через різні характери, різні погляди на сімейне життя, постійні непорозуміння сімейні відносини зіпсовані. На ґрунті взаємних непорозумінь вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Також зазначила, що вони припинили проживати разом і не ведуть спільного господарства. Позивача надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не зявився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами 21.10.2000 р. укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 7, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії І-ОК № 186664 від 01.09.2015 (а.с. 3). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження (повторне) серії І-ОК № 309093 від 01.09.2015 р. (а.с. 7). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають малолітню дитину. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюбні відносини та сімейне життя, різні характери, що приводило до постійних сварок та непорозумінь. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. В звязку з тим, що відповідач позов визнав, суд на підставі ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 13.10.2012 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 290, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 135680 (а.с. 7). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 269320 (а.с. 6). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають малололітню дитину. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюбні відносини та сімейне життя, що приводило до постійних сварок та непорозумінь. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони шлюбні відносини фактично припинились. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. В звязку з тим, що відповідач позов визнав, суд на підставі ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 28.08.2010 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис за № 135, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 112349 (а.с. 6). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 283844 (а.с. 7). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що відповідач веде себе агресивно та аморально, застосовує відносно неї психічне та фізичне насилля, не піклується про неї та дитину. Вказане призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом впродовж останніх пяти років і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 30.01.2010 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис за № 105, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 129102 (а.с. 5). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-БК № 216804 (а.с. 6). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що вони з відповідачем мають різні характери, різні погляди на життя та сімю. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом впродовж останнього року і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просить відновити її дошлюбне прізвище «Чернишова». Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 19.03.2014 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 81, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 159757. Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 210577. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що впродовж останніх десяти років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, постійно виникають сварки. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 128, 130 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не зявився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 01.08.1998 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Глевахівській селищній раді Васильківського району Київської області, актовий запис за № 25, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-БК № 013847 (а.с. 6). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-БК № 101044 (а.с. 4). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюбні відносини та сімейне життя, різні характери, що приводило до постійних сварок та непорозумінь. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом впродовж останніх шести місяців і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. В звязку з тим, що відповідач позов визнав, суд на підставі ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 15.05.2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис за № 27, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 112349 (а.с. 6). Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 186888 (а.с. 7). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюбні відносини та сімейне життя, що приводило до постійних сварок та непорозумінь. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. В звязку з тим, що відповідач позов визнав, суд на підставі ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 16.02.2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 76, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 116238. Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-БК № 173552 (а.с. 6). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюбні відносини та сімейне життя, що приводило до постійних сварок та непорозумінь. Вказане привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Також, зазначила, що вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. В звязку з тим, що відповідач позов визнав, суд на підставі ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 31.10.2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 20, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 167822. Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 283750. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved