Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади с.Переволочна Прилуцького району в особі Переволочнянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. За життя 30 грудня 1996 року батько [PERSON] заповів все своє майно, в тому числі житловий будинок та господарські споруди в [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька, його син [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом не звертався. Проте, будучи спадкоємцем за заповітом, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього майна спадкодавцеві, оскільки за життя спадкодавець з певних причин не зареєстрував право власності на дане нерухоме майно. Тому позивач і звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви її представника адвоката Ткаченко Н.М., заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача в судове засідання також не з»явився, проте згідно заяви просить позов розглядати без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа в судове засідання також не з»явився, проте згідно заяви просить позов розглядати без його участі. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до копії заповіту від 30 грудня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №37 та посвідченого секретарем виконкому Переволочнянської сільської ради Прилуцького району 30 грудня 1996 року, [PERSON], мешканець [ADDRESS], заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок та господарські споруди в [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] порівну (а.с.7). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 червня 2001 року, [PERSON] помер [INFO], про що 21 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції зроблено запис №500 (а.с.8). Згідно довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 02 грудня 2016 року №2603, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.14). У відповідності до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04 січня 2017 року №77725442, відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.23). Згідно листа Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 13 січня 2017 року №35/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13 січня 2017 року №46415316, після смерті [PERSON], який помер [INFO], заведена спадкова справа за №540/2016 за заявою про прийняття спадщини [PERSON]. Інші спадкоємці до державної нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.24-25). Відповідно до копії листа Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 15 грудня 2015 року №3768/02-14, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], [INFO], який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], оскільки [PERSON] не надано правовстановлюючого документу на зазначений будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду з питання визнання права власності на спадкове майно (а.с.10). Крім того, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], по день своєї смерті [INFO], був зареєстрований в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] (а.с.15). Згідно довідок Переволочнянської сільської ради від 25 січня 2017 року №104, №108, судом встановлено, що у відповідності до книги погосподарського обліку Переволочнянської сільської ради за №04, особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS], дійсно належав [PERSON], який помер [INFO]. Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 2001 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Крім того, ст.534 даного Кодексу було передбачено кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а ткож державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] у відповідності до ст. 534 ЦК 1963 року є спадкоємицею за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], та приймаючи до уваги, що його син [PERSON] не заперечує щодо визнання права власності позивача на майно в порядку спадкування за заповітом та із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту до нотаріуса не звертався, тому позов про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved