Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона являється рідною тіткою малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю всіх трьох малолітніх дітей є [PERSON] , батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] записані відповідно до ст. 135 ч.1 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої батьківські обов`язки, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. Вона часто без попередження зникала з дому, залишаючи дітей самих. Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] вихованням дітей майже не займався. Діти передавалися на виховання до дитячих будинків. З 30 грудня 2010 року до 16 грудня 2011 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували на вихованні у Київському міському будинку дитини «Берізка», а з 26 лютого 2012 року до 07 червня 2013 року - у Київському міському будинку дитини імені М.М . Городецького. Троє малолітніх дітей з листопада 2016 року по даний час проживають без реєстрації з нею в будинку під номером [ADDRESS] . Вона зі своїм чоловіком [PERSON] виховують та доглядають дітей, піклуються про стан їхнього здоров`я, створюють належні умови для проживання, виховання та духовного розвитку. Діти забезпечені всім необхідним для нормального життя, обліковуються в медичному закладі, перебувають в позитивному сімейному оточенні, в атмосфері щастя та любові. [PERSON] та [PERSON] відвідують школу. Відповідачі життям та здоров`ям дітей не цікавляться, не беруть участі у їх вихованні, не сприяють створенню умов для проживання та нормального розвитку дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, не турбуються про забезпечення їх харчуванням, сезонним одягом, предметами домашнього вжитку, шкільним приладдям тощо. Достовірно знаючи, де проживають діти, вони жодного разу не відвідали їх. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей та свідомо нехтують ними, просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ; [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з щорічною індексацією відповідно до закону; з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з щорічною індексацією відповідно до закону. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено питання про витребування у органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації Київської області висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей. Відповідачі відзиву на позов не подали. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, в поясненнях послалися на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи відповідач [PERSON] повідомлявся за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, відповідач [PERSON] шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Миронівського районного суду Київської області, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] 10 вересня 2018 року склав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його дітей. Вірність підпису на заяві посвідчена нотаріусом. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, відповідачі, не з`явилися до суду, відповідач [PERSON] причин неявки в судове засідання не повідомила, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідачів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Миронівської райдержадміністрації Київської області вважає заяву обґрунтованою. Свідок [PERSON] вказав, що проживає по сусідству із позивачем у будинку під номером [ADDRESS] , малолітні діти проживають у сім`ї позивача приблизно впродовж 3-4 років, позивач опікується ними та доглядає їх. Рідні батьки жодного разу не з`являлися, щоб навідати дітей. [PERSON] , як свідок, показала, що є сусідкою сім`ї позивача та що знає сім`ю з 2015 року. У сім`ї проживає троє дітей, з них два хлопчики та одна дівчинка, спочатку думала, що це рідні діти позивачки та її чоловіка, а пізніше дізналася, що це племінники - діти сестри позивача. Рідних батьків дітей ніколи не бачила. Діти живуть добре, позивачка доглядає та піклується про них. Свідок [PERSON] є чоловіком позивачки та повідомив, що діти проживають у них з листопада 2016 року, так, як батько дітей - [PERSON] , будучи у стані алкогольного сп`яніння, привіз дітей до будинку позивачки і запропонував забрати дітей назавжди. Мати дітей веде аморальний спосіб життя. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи та свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини, 1959 року: «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». За змістом статтей 51, 52 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. На підставі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Вказаною нормою передбачено, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, яка встановлена законом. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є в тому числі, позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] записані відповідно до ст. 135 ч.1 Сімейного кодексу України. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24 липня 2008 року та серії [NUMBER] від 05 жовтня 2010 року, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 жовтня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої стаття 135 Сімейного кодексу України №00014620961 від 22 жовтня 2014 року (а.с, а.с. 14-17). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували свої батьківські обов`язки, не виховували дітей та не піклувалися про них. Діти перебували на вихованні у дитячих будинках. Відповідно до довідки №061/150-887 від 25 жовтня 2018 року, виданої Київським міським будинком дитини «Берізка», з 30 грудня 2010 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували на вихованні у Київському міському будинку дитини «Берізка» за заявою батьків у зв`язку з тяжким матеріальним становищем на підставі листа Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, а 16 грудня 2011 року діти повернуті на виховання батькові - [PERSON] на підставі витягу протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та Листа Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про повернення малолітніх батькові (а.с., а.с.19-20). З 26 лютого 2012 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували у Київському міському будинку дитини імені М.М. Городецького, були направлені у будинок дитини Службою у справах дітей Солом`янської районної державної адміністрації міста Києва у зв`язку із складними життєвими обставинами. Влаштовані до закладу за направленням Головного управління охорони здоров`я міста Києва за заявою батька. Батьки відвідували дітей рідко. 07 червня 2013 року діти вибули до матері на підставі висновку Служби у справах дітей Солом`янської районної державної адміністрації міста Києва. Вказане підтверджується даними довідки № 698 від 25 жовтня 2018 року, виданої Київським міським будинком дитини імені М . М . Городецького (а.с. 21). 10 вересня 2018 року відповідачем [PERSON] складено заяву серії ННР 074426, вірність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О., заява зареєстрована в реєстрі під номером 1098, згідно з якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із складними матеріальним та сімейним становищем (а.с, а.с. 18, 85). Малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживають разом з тіткою [PERSON] та дядьком [PERSON] у будинку під номером [ADDRESS] . Вихованням та утриманням дітей займаються тітка та дядько. Рідні батьки дітей не відвідують, у вихованні участі не беруть, за їх місцем проживання відсутні з 2016 року. Особисті речі батьків у будинку відсутні. Такі обставини підтверджені даними актів від 16 жовтня 2018 року довідки, складених депутатом Козинської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с, а.с. 30-32). Комісією виконавчого комітету Козинської сільської ради Миронівського району Київської області проводилося обстеження умов проживання, у яких мешкають малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до актів умов проживання, в будинку під номером [ADDRESS] умови проживання задовільні, наявні необхідні умови для проживання та навчання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Стосунки в сім`ї родинні, доброзичливі. Члени сім`ї ставляться один до одного з повагою. Такі обставини підтверджені даними актів обстеження умов проживання від 04 жовтня 2018 року, складених сільським головою, секретарем та депутатом Козинської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с., а.с. 27-29). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до виконкому сільської ради щодо повернення малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не зверталися, не цікавилися подальшою долею дітей, не турбувалися щодо визначення способів виховання в подальшому. Вказане підтверджено даними довідок № 518, № 519, № 520 від 02 жовтня 2018 року, виданих виконкомом Козинської сільської ради Миронівського району Київської області (с.с.,а.с. 22-24). [PERSON] та [PERSON] навчаються в комунальному закладі «Козинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Миронівської районної ради Київської області. Батьки учнів впродовж їх навчання у школі не з`являлися, не цікавилися їх навчанням та не брали участі у вихованні дітей. Навчанням та вихованням учнів займається тітка [PERSON] . Зазначене підтверджено даними довідок №118 та №119 від 25 вересня 2018 року, виданих комунальним закладом Миронівської районної ради Київської області «Козинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» (а.с, а.с. 25-26). Виписками із амбулаторних карток [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] №1, №2, №3, від 25 вересня 2018 року Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради Київської області Миронівського центру первинної медико-санітарної допомоги «Козинська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» підтверджено факт перебування дітей на диспансерному обліку з 24 грудня 2016 року, де дітям проводяться профілактичні щеплення та, за необхідності, лікування. У 2017 році малолітні проходили санаторно-курортне оздоровлення. Санітарно-побутові умови проживання дітей задовільні (а.с., а.с. 33-35). На профілактичні щеплення та медичні огляди малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приводить тітка [PERSON] . Батьки дітей жодного разу до медичного закладу з дітьми не з`являлися, про стан здоров`я дітей не цікавилися. Такі обставини підтверджені даними довідок №18, №19, №20 від 16 жовтня 2018 року, виданих сімейним лікарем Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради Київської області Миронівського центру первинної медико-санітарної допомоги «Козинська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» (а.с, а.с. 36-39). Відповідно до положень статті 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У висновку органу опіки та піклування Миронівської РДА Київської області № 59/06/27 - 1825 від 25 червня 2019 року вказаний орган вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с., а.с. 75-76). Висновок мотивований тим, що батьки не цікавляться життям, здоров`ям та навчанням своїх дітей, не утримують їх матеріально. За час проживання дітей в тітки, батьки жодного разу не відвідали та не намагалися повернути їх в біологічну сім`ю. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що відповідачі не виконують батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей та їх утриманню, не піклуються про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтують своїми обов`язками. Будучи зобов`язаними створити умови для отримання дітьми освіти, готувати їх до самостійного життя, відповідачі самоусунулись від піклування та виховання дочки [PERSON] , синів [PERSON] та [PERSON] , постійного спілкування з ними. Така поведінка батьків є винною по відношенню до дочки [PERSON] , синів [PERSON] та [PERSON] . Ухилення від виконання батьківських обов`язків є навмисним, відомості, що відповідачі не розуміють наслідки своєї винної поведінки, відсутні. Суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав має стати засобом захисту прав дітей та заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дітей. Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мають місце. Позивачем доведено вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дітей в інтересах захисту прав дітей. Вказаний захід є крайнім, проте єдиним для захисту прав малолітніх дітей з урахуванням ставлення до них батьків. За правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки діти не отримують від батьків грошової та іншої допомоги, при позбавленні їх батьківських прав, суд одночасно вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України, встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Відповідачами не подано відзиву на позов, не повідомлено суд про наявність обставин, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дітей, зокрема щодо їх незадовільного стану здоров`я, наявності інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину є обґрунтованими. Такий розмір аліментів з урахуванням позиції позивача є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. За правилом частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок та понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 850 гривень. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами статтей 137, 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідачів на користь позивача. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 19, 150, 152, 155, 164, 166, 180 -182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved