Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради, Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є бабусею [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] народження. Мати дітей - [PERSON], а батько дітей записаний згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 30 жовтня 2009 року. [PERSON] є її донькою. Онуки позивача проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Причиною цього стало те, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, не має постійного місця проживання. Мати не цікавиться їх здоров'ям, життям та навчанням, матеріально їй не допомагає. Таким чином, вся відповідальність за здоров'я та життя онуків лежить на ній. Вона є пенсіонеркою, її пенсії не вистачає на утримання дітей. [PERSON] рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 16 березня 2006 року № 2-600/06 позбавлена батьківських прав відносно своїх старших дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивача було призначено опікуном над її онуками. За період з 2006 по 2009 року [PERSON] народила ще двох дітей, яких залишила теж на її утримання. Мати дітей - [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання, утримання та розвитку своїх дітей. У зв'язку з цим, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] за ухилення від виконання батьківських обов'язків; призначити її опікуном на [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] народження; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 500 гривень, на кожного , щомісячно, починаючи від дня подання заяви до повноліття дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена. Представник органу опіки та піклування Синельниківської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей : [PERSON] та [PERSON]; а також висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми терміном на шість місяців. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи - органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], зазначено, що її батьками є « батько - [PERSON]», « мати - [PERSON]». З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], та свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], вбачається, що їх батьками є: «батько - [PERSON]», «мати - [PERSON]». Згідно психолого-педагогічної характеристики на [PERSON], остання навчається в 2-му класі ЗОШ № 2. Дитину виховує бабуся, яка має слабкий вплив на виховання і навчання дитини. З висновку про стан здоров'я [PERSON] від 02.09.2013 року вбачається, що остання за станом свого здоров'я функцію опікуна виконувати здатна. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12.09.2013 року [PERSON] проживає разом з онуками : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Умови проживання задовільні, в наявності є меблі для проживання, побутова техніка. У дітей в наявності спальні місця, місця для навчання та відпочинку, книги, іграшки. Стосунки в сім'ї безконфліктні, мати дітей - [PERSON] за адресою не проживає, вихованням дітей не займається, матеріально не допомагає. Згідно характеристики № 86 від 30.07.2013 року [PERSON] за час проживання за адресою: [ADDRESS] порушень громадського порядку не допускала. Скарг від сусідів не надходило. Згідно довідки про склад сім'ї від 30.07.2013 року [PERSON] проживає разом з онуками : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З довідки дошкільного навчального закладу № 10 «Оленка» загального розвитку від 30.07.2013 року вбачається, що оплата за харчування онука - [PERSON] вноситься бабусею - [PERSON] своєчасно, участь у вихованні онука та у громадському житті ДНЗ № 10 приймає тільки бабуся. Відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради від 21.07.2009 року, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей - [PERSON] та [PERSON] не займається. 17.07.2009 року [PERSON] пішла з дому, залишивши дітей у бабусі - [PERSON]. На даний час її місце знаходження невідоме. 12.10.2009 року Управлінням праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради було здійснено повторне обстеження сім'ї [PERSON] Було встановлено, що вдома були мати заявниці - [PERSON] та діти [PERSON] - донька, [INFO] та син, [INFO]. Зі слів [PERSON], [PERSON] 01.10.2009 року пішла з дому і до 09.10.2009 року не з'являлася. Місцезнаходження її невідоме. З висновку органу опіки та піклування - виконавчий комітет Синельниківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на користь осіб, на утриманні яких будуть знаходитися діти, оскільки мати дітей - [PERSON], [INFO], з дітьми не проживає, утриманням та вихованням не займається, здоров'ям дітей не цікавиться. Діти: [PERSON] та [PERSON], знаходяться на повному утриманні бабусі - [PERSON], яка про них піклується, займається їх вихованням та навчанням. [PERSON] рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 16.03.2006 року № 2-600/06 була позбавлена батьківських прав відносно своїх старших дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У результаті чого [PERSON] було призначено опікуном вищевказаних дітей. Батько малолітніх- [PERSON], записаний згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 30 жовтня 2009 року. Відповідно до висновку органу опіки та піклування - виконавчий комітет Синельниківської міської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільним призначити [PERSON] опікуном над малолітніми : [PERSON] та [PERSON], але терміном на 6 місяців з дня прийняття рішення Синельниківським міськрайонний судом, оскільки на даний час [PERSON] є діючим опікуном над онукою - [PERSON], [INFO]. До 2013 року громадянка була піклувальником над своєю старшою онукою [PERSON], [INFO], яка у 2013 році народила дитину та набула повної цивільної дієздатності. Відповідно характеристики навчального закладу [PERSON] має слабкий вплив на виховання і навчання своєї підопічної, на уроках [PERSON] не уважна, не охоче працює. Опікун неодноразово попереджалася працівниками служби у справах дітей про неналежне виконання нею своїх обов'язків опікуна, також вказувалося на підтримання належного санітарного стану квартири. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я дитини, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Згідно ст.184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка та піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажанням самої дитини. Згідно зі ст.55 ЦК опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів певних категорій осіб - малолітніх (осіб, які не досягли 14 років), неповнолітніх (осіб віком від 14 до 18 років), а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей, залишила їх на повному утриманні позивачки, [PERSON] піклується про розвиток дітей, які також виявляють бажання проживати з бабусею, що не заперечувалось представником органу опіки та піклування. Що стосується призначення позивачки опікуном терміном на шість місяців, то суд дану частину висновку органу опіки та піклування до уваги не приймає, оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] здатна виконувати функції опікуна, та чинним законодавством не передбачено призначення опікуна на відповідний термін. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі як обґрунтовані, підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.. 150, 164, 167, 180, 184, 243-244, Сімейного Колексу України, ст.55, 60 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved