Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі не меншому належного мінімального відсотка від прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду, і до досягнення донькою повноліття, а також у розмірі 1/6 частини заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з січня по лютий 2018 року з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте, спільне життя між ними не склалося, постійно виникали сварки у звязку з різним поглядом на життя, наразі проживають окремо, при цьому донька знаходиться на її повному утриманні. Відповідач протягом тривалого часу грошових коштів на утримання дитини та її забезпечення не надає. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, а саме: заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача, оскільки вона в теперішній час працевлаштована. З донькою він систематично спілкується та надає посильну матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з січня по лютий 2018 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з довідкою ОСББ «Будинок мрії-10» від 26.07.2018 року, до складу сімї [PERSON] входить її дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7). Довідка Управління соціального захисту населення м.Знамянка №526 від 11.07.2018 року свідчить проте, що [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 860.00 грн. (а.с.8). З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що звільнено 23.07.2018 року з посади монтера колії ВПСК «Знамянська дистанція колії» Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» і доход у нього відсутній (а.с.23). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~ відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року). Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Верховний Суд України 16 жовтня 2016 року у справі №6-1798цс16 зробив правовий висновок, відповідно до якого аліменти на двох і більше дітей визначаються судом у єдиній частці від заробітку (доходу) батька, а не в будь-який інший спосіб на розсуд суду. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 84 ч. 2 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального\~становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи строк, з якого і до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ст.\~79\~та ч. 2 ст.\~84 СК України, відповідно до яких аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач частково заперечує проти стягнення з нього аліментів, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання спільної доньки, визначивши розмір аліментів, як того вимагає положення ст.183 СК, в єдиній частці від заробітку батька в межах заявлених позовних вимог - у частині, що становитиме 1/4, а також по 1/6 частині заробітку на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved