Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно, що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, загальною площею - 67,60 кв.м (житловою - 33,50 кв.м), який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала до дня смерті по [ADDRESS] . На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, на якій розташований будинок, в якому проживала спадкодавець за вищевказаною адресою, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1746; житловий будинок з відповідними господарськими спорудами табудівлями , який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав її на праві власності. Єдиним спадкоємцем на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , є позивач, відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області 15.07.2006, зареєстрованого у реєстрі за № 62. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини прийняли спадщину на майно спадкодавця, а саме подала до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. заяву про прийняття спадщини та вступила в управління та володіння спадковим майном. Проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 22.05.2008 року Виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, запис за № 10), яка до дня смерті проживала по [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, на якій розташований будинок, в якому проживала спадкодавець за вищевказаною адресою, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1746; житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями , який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав її на праві власності. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області 15.07.2006, зареєстрованого у реєстрі за № 62, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповідає [PERSON] . В зв`язку з тим, що інших спадкоємців до майна померлої ні за заповітом, ні за законом немає, позивачу державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. 05.07.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої, а саме на земельну ділянку, на якій розташований будинок, в якому проживала спадкодавець до дня смерті, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель площею 0,1746 га. Проте, 05.07.2019 державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на згадане вище майно. Правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні і поновити їх неможливо. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що позивач, як спадкоємець за заповітом своєчасно, відповідно до ст. 1269 ЦК України, подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується наступними доказами: довідкою № 454 від 03.07.2019, виписками з погосподарських книг за 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010 роки, виданими виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Судові витрати по оплаті судового збору суд залишає за позивачем. За таких обставин,

Outcome: approved