Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що вона, як власник земельної ділянки з метою реєстрації належного їй права власності на таке нерухоме майно після виконання робіт з розробки документації із землеустрою, звернулась до відповідного територіального органу управління Держземагентства, який відмовив у внесенні відомостей про належну їй земельну ділянку до Державного земельного кадастру через взаємне перекриття (накладання) інших суміжних земельних ділянок з її земельною ділянкою. Зазначила, що неможливість внесення відомостей до Державного земельного кадастру про придбану нею земельну ділянку у зв'язку взаємним перекриттям з іншими земельними ділянками позбавляють її права належним чином здійснювати право власності своєю земельною ділянкою, унеможливлюють ідентифікацію земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру та на внесення відомостей до державного земельного кадастру. У зв'язку з цим позивач просить визнати недійсними та скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки, які накладаються на її земельну ділянку із скасуванням державної реєстрації таких земельних ділянок. Позивач в судовому засіданні підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі з викладених у заяві підстав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо вимог позову та просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що існують розбіжності в імені позивача, яке вказано у її паспорті та зазначено у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, а виданий на ім'я її довірительки Державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлено належним чином відповідно до вимог законодавства у тому числі з урахуванням положень Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, а тому не може бути визнаний недійсним та скасований. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] та представник третьої особи Управління Держземагенста у Васильківському районі Київської області в судове засідання не прибули. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 20.01.2010 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1376 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.с. 1, а.с. 23). Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 20.01.2010 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1346 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.с. 1, а.с. 24). Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 20.01.2010 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1335 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.с. 1, а.с. 25). За договором купівлі-продажу від 26.11.2002 року, позивач купила земельну ділянку площею 0,073 га., що розташована на території Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, надану для ведення садівництва в садовому товаристві «Співдружність», яка належала [PERSON]. на підставі державного акта [NUMBER] від 04.10.2001 року (т.с. 1, а.с. 18). На замовлення позивача ТОВ «Рідна Земля» розробило документацію із землеустрою та присвоєння кадастрового номеру придбаної нею земельної ділянки (т.с. 1, а.с. 12 - 14). За зверненням позивача Управління Держземагенста у Васильківському районі Київської області надало Рішення № РВ-3200062712014 від 28.01.2014 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (т.с. 1, а.с. 11). Сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України судом було роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, у тому числі додатково роз'яснено позивачу її право клопотати про призначення у справі земельно-технічної експертизи та можливі наслідки не вчинення такої дії. Так, за клопотанням позивача у справі було призначено і проведено земельно-технічну експертизу. Згідно із висновком експерта за результатами проведення судової комплексної експертизи з питань землеустрою та земельно-технічної експертизи від 22.10.2015 року № 14685/15-41/17944+17946/15-41, земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 20.01.2010 року та земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 20.01.2010 року, частково накладаються на земельну ділянку, яка належала [PERSON]. на підставі державного акта [NUMBER] від 04.10.2001 року. Земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 20.01.2010 року, не накладається на земельну ділянку, яка належала [PERSON]. на підставі державного акта [NUMBER] від 04.10.2001 року (т.с. 1, а.с. 244 - 253). Відповідно до частини першої статті 126 ЗК України, в редакції, що діяла станом на дату видачі відповідачам державних актів на право власності на земельні ділянки, право власності на земельну ділянку посвідчувалось відповідним державним актом. У постанові Верховного Суду України № 6-57цс13 від 19 червня 2013 року, викладено правовий висновок згідно із яким державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень; у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Тобто, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, а саме: факту взаємного перетину (накладення) земельних ділянок позивача і відповідачів [PERSON] і [PERSON], слід зробити висновок, що видані на ім'я останніх державні акти на право власності на земельні ділянки кадастровий номер [NUMBER] і кадастровий номер [NUMBER] є недійсними, оскільки їх було видано на підставі проектів землеустрою які, як і їх затвердження, не відповідають вимогам законодавства чинного станом на 18.12.2008 року, що підтверджується висновком експерта від 22.10.2015 року № 14685/15-41/17944+17946/15-41. Враховуючи, що правовий факт існування державних актів на ім'я [PERSON] і [PERSON] та їх юридична дійсність безпосередньо впливають на підстави реєстрації позивачем права власності на належну їй земельну ділянку, суд приходить до висновку, що зазначені обставини перешкоджають позивачу в реалізації її прав щодо придбаної земельної ділянки та оформлення нею права власності на таку земельну ділянку, а тому державні акти ім'я [PERSON] і [PERSON] є неправомірними та порушують права позивача, як власника набутої земельної ділянки, у зв'язку з чим їх необхідно скасувати як недійсні. При цьому, суд зважає на ту обставину, що відповідно до висновку експерта від 22.10.2015 року № 14685/15-41/17944+17946/15-41, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на території села Червоне Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області та його затвердження не відповідають вимогам законодавства чинного станом на 18.12.2008 року, а державні акти відповідачів [PERSON] і [PERSON] видано у часі пізніше ніж видано державний акт та належним чином оформлено право власності на земельну ділянку, яка належала [PERSON]., тобто після реєстрації та оформлення земельної ділянки яку позивач придбала за договором купівлі-продажу. Оскільки законодавство встановлює нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчує його право власності, суд приходить до висновку про необхідність визнання недійсним і скасування державних актів виданих на ім'я [PERSON] і [PERSON]. Доводи представника відповідача [PERSON] - [PERSON] щодо розбіжностей в імені позивача, яке вказано у її паспорті та зазначено у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, суд не приймає до уваги, оскільки згідно із Довідкою Васильківського районного відділу Управління ДМС України в Київській області Вих. № з/20-Д/188 від 17.03.2015 року, позивач документована паспортом громадянина України [NUMBER] у зв'язку з уточненням написання імені «[PERSON]» (а.с. 126). При цьому, довідкою Васильківського міського об'єднання садівничих товариств «Мічурінець» № 52 від 16.03.2015 року, із зазначенням імені «Віра», підтверджено ту обставину, що позивач є членом садівничого товариства «Співдружність ВВС» та має у власності відповідну земельну ділянку (а.с. 125). Твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про те, що наданий за результатами експертизи висновок експерта від 22.10.2015 року № 14685/15-41/17944+17946/15-41 не відповідає вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 та через це відповідно до вимог ЦПК України є неналежним доказом, оскільки експерт не здійснював виїзд на місцевість, суд оцінює критично та вважає їх безпідставними і необґрунтованими, оскільки виїзд не місцевість потребувався лише для дослідження і надання відповіді на третє питання, що було поставлене експерту за ухвалою суду, а саме: чи відповідає фактичне землекористування земельними ділянками відповідачів правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам? Натомість, у висновку експерта зазначено, що клопотання про забезпечення прибуття експерта із експертної установи на місцевість для обстеження об'єктів дослідження - земельних ділянок, які належать сторонам, не було задоволено, у зв'язку з чим експертиза по питанню № 3 не проводилася. Таким чином, оскільки під час розгляду справи встановлено факт порушення законних права та інтересів позивача щодо можливості належного оформлення нею права власності на придбану земельну ділянку, а тому, її інтереси слід захистити, шляхом визнання недійсним і скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, що були видані відповідачам [PERSON] і [PERSON] із скасуванням державної реєстрації земельних ділянок. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим саме щодо вимог до відповідачів [PERSON] і [PERSON], а тому підлягає задоволенню тільки в частині вимог до них з відмовою в задоволенні позиву щодо вимог до іншого відповідача. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial