Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO].н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 24 вересня 2005 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO].н. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З лютого 2014 року вони проживають окремо, малолітня дочка залишилась проживати з нею. На даний час в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між ними. З моменту, коли вони почали проживати окремо, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримання дочки. Жодних коштів на утримання дочки не надає, матеріально не допомагає, хоча є працездатною особою. Стягнення за виконавчими листами з відповідача не проводиться, інших утриманців у нього немає. Зазначає, що їй не відоме місце праці відповідача та його доходи, а тому вважає за доцільне визначити аліменти в твердій грошовій сумі. Вона ж не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130грн., що не достатньо для забезпечення першочергових потреб дитини. У зв'язку з наведеним, просить позов задоволити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково пояснила, що вона визнана інвалідом II групи, на даний час не працює та здійснює догляд за дитиною. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечив щодо встановлення аліментів, однак не в такому розмірі, як просить позивач. Зазначив, що працює водієм-експедитором ТзОВ «Львівська пивна компанія», стабільно отримує заробітну плату та будь-яких інших доходів у нього немає. Окрім цього, покликається на своє скрутне матеріальне становище, оскільки допомагає батькам, які не пенсіонерами, однак не працюють. А відтак, просить встановити аліменти в мінімальному розмірі та частці від його заробітної плати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.184 СК України визначені випадки, коли суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з 24 вересня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO].н.. На даний час в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між сторонами. Як вбачається з пояснень сторін, починаючи з лютого 2014 року вони проживають окремо, дочка залишилась проживати з позивачем, та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює водієм-експедитором у відділі логістики ТзОВ «Львівська пивна компанія», стабільно отримує заробітну плату, яка в період з жовтня 2014 року по березень 2015 року становить 9324,48грн., що стверджується відповідною довідкою про доходи від 07.04.2015р., у нього задовільній стан здоров'я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, інших утриманців немає та стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Суд не приймає покликання відповідача на те, що на його утриманні перебувають батьки, оскільки такі жодними доказами не підтверджені. Окрім цього, як вбачається з пояснень самого ж відповідача, його батьки не досягли пенсійного віку та у нього є також рідний брат. Позивач ж [PERSON] є інвалідом II групи, не працює, та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130грн., що сторонами не заперечується. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, а також вважає, що можливість для відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1500грн. щомісячно, позивачкою не доведена. Разом з тим, у разі виникнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобою тощо), позивач вправі звернутися до суду з відповідним позовом щодо стягнення половини таких з відповідача наперед чи після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст.185 СК України). З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визначити аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову- 16 березня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 243,60грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial