Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона не працює, досягла 59 річного віку, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, як інвалід ІІ групи в сумі 1207,17 грн., більшу частину якої витрачає на ліки та оплату комунальної послуг, інших джерел доходів у неї не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним. Крім того, вона має ряд захворювань. У неї є син [PERSON], який здійснює постійний догляд за нею, проживає з нею разом, по можливості надає їй незначну матеріальну допомогу. Також у неї є донька [PERSON], яка за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.02.2012 року сплачує на її користь аліменти приблизно у розмірі 400,00 грн. Тому, з урахуванням тяжких умов життя, зокрема низького розміру пенсії, важкого стану здоров'я, утримання в такому розмірі є недостатнім для забезпечення її первинних життєвих потреб. Крім того, у неї є донька [PERSON], яка ухиляється від зобов'язання утримувати непрацездатну матір, матеріальну допомогу їй добровільно не надає взагалі, хоча має таку можливість. Відповідачка офіційно не працює, однак має працездатний вік, добрий стан здоров'я та має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. За таких обставин просить стягувати з відповідачки на своє утримання аліменти у розмірі 450,00 грн., щомісячно, починаючи з 02.11.2015 року до зміни матеріального та сімейного стану. В судовому засіданні представник позивача- адвокат Фомінов Р.М. позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник-адвокат Гаврилюк Н.М. позов не визнали, оскільки позивачка не довела, що потребує матеріальної допомоги. Позивач не здійснювала виховання відповідачки, не утримувала її. Відповідачка не має реальної можливості сплачувати аліменти на утримання матері, тому в задоволенні позову просять відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю відповідачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7) Позивач є особою непрацездатного віку, інвалідом ІІ групи (а.с.3,9) Згідно довідки № 2139 від 12.10.2015 року УПФ України в м.Сумах позивач отримує пенсію по інвалідності, з травня 2015 року по серпень 2015 року розмір її щомісячної пенсії склав 1082,17 грн., а з вересня 2015 року розмір пенсії становить 1207,17 грн. (а.с.6) Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], який ніде не працює і отримував державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 167,58 грн., хоча є працездатним (а.с.78) Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.02.2012 року стягнуто з іншої дочки [PERSON] на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини доходу (заробітку) щомісячно, а також додаткові витрати на її утримання у розмірі 1/8 частини доходу (заробітку) щомісячно (а.с.39,40) Судом встановлено, що розмірі цих аліментів становить 360,00 грн. але [PERSON] добровільно сплачує 460,00 грн. та допомагає позивачці продуктами харчування щотижня. Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, підставами виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків є дві нерозривно пов'язані обставини: 1) непрацездатність батьків 2) потреба батьків в матеріальній допомозі. У разі відсутності хоча б однієї з вище перелічених підстав, обов'язку повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід тощо. Таким чином, судом встановлено, що позивач має щомісячний дохід до якого входить пенсія по інвалідності, яка з вересня 2015 року становить 1207,17 грн., аліменти у розмірі 460,00 грн. і для неї однієї цього доходу достатньо, щоб забезпечити себе продуктами харчування та послугами необхідними для задоволення основних соціальних потреб. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Натомість, ні позивач, ні її представник-адвокат не надали суду доказів, які б свідчили про потреби позивача в матеріальній допомозі. Надані стороною позивача чеки на придбання дорого вартісних ліків не можуть слугувати доказами щодо потреби в матеріальній допомозі, так як в матеріалах справи відсутні висновки лікарів та рецепти саме на їх призначення. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони позивача в якості свідка [PERSON] суду показав, що його матір має захворювання опорно-рухаючого апарату та потребує допомоги. Позивач неодноразово зверталась до відповідачки за допомогою, однак тільки він її утримує, а відповідач в цьому йому не допомагає. Натомість, суд вважає покази свідка [PERSON] заінтересованими, оскільки він має неприязні стосунки з відповідачем, між ними постійно виникають сварки. Крім того, судом також встановлено, що фактично він перебуває на утриманні своєї матері. Згідно з ч.1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. При цьому не має значення чи батьки ухилялися від виконання всіх своїх батьківських обов'язків чи тільки частини. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона та її сестра [PERSON] проживали окремо від матері у бабусі з дитинства, бо їх матір не піклувалася про них та не утримувала їх та їх вихованням не займалася. Позивачка по даний час проживає з сином [PERSON] якого фактично утримує. Якби матір не витрачала кошти на дороговартісні мобільні телефони для сина, не давала б йому коштів на цигарки, їх було б достатньо на життя. Крім того, суду показала, що з неї за рішенням суду на користь позивачки стягнуто аліменти, які в грошовому еквіваленті складають 360,00 грн. щомісячно, однак вона надає матері щомісячно більше грошей 460,00 грн. Вона проживає з бабусею та допомагають відповідачці оплачувати житлово-комунальні послуги, оскільки відповідачка за станом здоров'я не може працевлаштуватись. Отже, аналізуючи покази свідка [PERSON] слід прийти до висновку, що позивач не виконувала своїх батьківських обов'язків по утриманню відповідачки та ухилялася від їх виконання в цій частині, тому це є підставою для звільнення відповідача від обов'язку утримувати матір. Крім того, відповідач [PERSON] перебуває з 04.12.2015 року на обліку як безробітна у центрі зайнятості, отримує допомогу по безробіттю з 04.12.2015 року по 31.12.2015 року у розмірі 368,52 грн., має незадовільний стан здоров'я (а.с.56-67) З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] на своє утримання аліментів у розмірі 450,00 коп., щомісячно, починаючи з 02.11.2015 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed