Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий в`їзд та виїзд на підконтрольну територію України без супроводу (згоди) батька. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 5 вересня 2019 року був розірваний між ними з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. У зв`язку з тим, що на даний час Краснодонський район Луганської області, де вона зареєстрована з тимчасово неконтрольованою українською владою територією, для перетину лінії розмежування у зоні проведення АТО необхідна посвідчена згода батька. Але вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям, відповідач залишився проживати у м. Суходільську та своїми інтересами. Він абсолютно не бере участі у житті та вихованні сина і вони взагалі не спілкуються. Усі її намагання звернутися до відповідача - батька їхнього сина з проханням підписати у нотаріуса згоду на його виїзд залишились без уваги. Тобто відповідач безпідставно відмовляється надати згоду на виїзд сина. Вважає, що відповідач, який повністю відсторонився від участі в житті сина, не займається його вихованням, перешкоджає своєю цією відмовою нормальному розвитку та відпочинку сина, чим грубо порушує свої батьківські обов`язки, її права та права їхнього сина. Просить суд надати їхньому неповнолітньому сину [PERSON] , [INFO] , право перетину лінії розмежування у зоні проведення АТО до досягнення ним повноліття, без згоди їхнього батька - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.26). Заперечень щдо заочного розгляду справи від позивача не надходило. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату , час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] , про що в матеріали справи надано копію свідоцтва про народження (а.с.6). Позивач [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані та взяті на облік як внутрішньо переміщені особи у [ADDRESS] . Як зазначає позивач у своєму позові, відповідач по справі залишився проживати на тимчасово непідконтрольній українській владі території - у м. Суходільську Луганської області. Ст. 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків у здійсненні батьківських прав. Згідно із ч.ч. 1 і 3 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 154 СК України, батьки мають право на самозахист своєї дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв`язання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Ч. 2 ст. 3 зазначеного Закону визначає, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Згідно з Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (пункт 4), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 367 «Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» затверджено Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї. Так, пунктом 3 зазначеного Порядку визначено, що в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239). Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Виходячи із встановлених фактів, саме позивач, як матір дитини, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання і на самозахист своєї дитини. Крім того, її вимоги зводяться на отримання дозволу на виїзд не за межі України, а переміщення в межах території України за місцем її реєстрації у місті Суходільську Краснодонського району Луганської області, лише території, яка тимчасово неконтрольована владою. Діючими Законами України такі обмеження на пересування громадян України в межах території України не передбачені. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позовні вимоги щодо надання дозволу [PERSON] , [INFO] на виїзд та в`їзд в район проведення антитерористичної операції на непідконтрольну територію України через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької областей у супроводі матері - [PERSON] , без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на те, що тимчасово окупована територія Луганської та Донецької областей є територією України. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved