Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що 17.06.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно на кожну доньку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №760, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Як вбачається з копій свідоцтв про народження [INFO] народилася [PERSON], [INFO] - [PERSON], батьками яких є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність в останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, в розмірі по 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно на утримання кожної дитини, які суд вважає, можуть сплачуватись відповідачем по справі. З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до положень ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved