Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить cтягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 19 162,50 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят дві гривні 50 копійок). Свої вимоги мотивує тим, що 14 липня 2001 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, у якому в сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка змушена була звернутись до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про стягнення з нього аліментів, який було задоволено. Вподальшому, вказаний шлюб було розірвано, після чого, у зв`язку із недостачею коштів для утримання дитини, позивачка звернулась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, а також додаткових витрат на утримання дитини, який судом було задоволено. [PERSON] звертає увагу на те, що навчання їхньої доньки доволі коштовне та вважає, що [PERSON] , як батько дитини, зобов`язаний заплатити половину вартості такого, що і зумовило її звернення до суду із даним позовом, який [PERSON] просить задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 березня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Також роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 08 квітня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Додатково пояснивши, що на утримання доньки [PERSON] сплачує аліменти щомісячно, що підтверджується квитанціями. Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22.01.2019р. справа №462/4995/18 розмір аліментів становить 1200 грн. щомісячно. Крім цього 13.05.2019р. ним було здійснено оплату на додаткові витрати доньки в сумі 10544,39 грн., що підтверджується квитанцією. Відповідач працює в Приватному Підприємстві «Виробничо-монтажна компанія ЕНЕРГОАЛЬЯНС». За 2019 рік щомісячно в середньому отримував заробітну плату в розмірі 3486грн., за (січень, лютий, березень) 2020 року щомісячно в середньому 4025 грн. Із даної заробітної плати він оплачує щомісячно 1200 грн. аліментів. Щодо компенсації половини вартості сплаченої за навчання доньки в сумі 19 162,5 грн., він не заперечує, але враховуючи матеріальне становище та низький рівень заробітної плати, що не дозволяє сплачувати додаткові витрати одноразово в сумі зазначеній в позовній заяві, просить суд розтермінувати сплату суми 19 162,50 грн. на 8 платежів, щомісячно в сумі 2 395, 30 грн. Крім того, [PERSON] подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14 липня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, про що Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] , та зроблено відповідний актовий запис № 1106./а.с.6/ За час шлюбу з відповідачем у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] ./а.с.7/ Оскільки відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання доньки, позивачка змушена була звернутись до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про стягнення з нього аліментів. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 жовтня 2014 року у справі № 462/7186/ 14-ц було частково задоволено позов та вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки по 700 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи з 10 жовтня 2014р. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року у справі № 462/4751/18 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року у справі № 462/4995/18 змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 жовтня 2014 року, та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, у розмірі 1200 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 14.08.2018 року. Крім того, даним рішенням вирішено стягнути з відповідача на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання нашої доньки в сумі 9375 грн. З наявних у матеріалах справи доказів, судом встановлено, що відповідач виконую вище вказані рішення суду, та виплачує аліменти, а також ним було здійснено виплату на утримання доньки у визначеному судом розмірі, що підтверджується відповідними квитанціями./а.с.41-46/ Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. В даному випадку цими документами слугують вище вказані договори та чеки, що свідчать про оплату позивачкою послуг за навчання дітей. Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.09.2017р., згідно з якою роз`яснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1ст. 5 ЦПК,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті12,80,81,83 ЦПК,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідност. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З наведених доводів позивачем та визнання відповідачем понесених позивачкою додаткових витрат на дитину, а саме на її навчання, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача 19 162,50 грн. знайшло свого підтвердження, оскільки саме така сума є реальною, та підтверджується наявними чеками у матеріалах справи щодо понесення додаткових витрат [PERSON] на дитину у подвійному розмірі від вище вказаної суми./а.с.18-31/ Щодо заявленого клопотання відповідачем про розстрочення додаткових витрат дитину терміном на 8 місяців у розмірі 2395,30 грн. щомісячно, суд зазначає наступне. Статтею 435 ЦПК України, визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Суд, з урахуванням майнового становища відповідача приходить до висновку, що розтермінування додаткових витрат на дитину, а саме суми 19 162,50 грн. терміном на 8 місяців по 2395,30 грн. кожного місяця є цілком виправданою та реальною для виплати. Оскільки позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину та підлягають частковому задоволенню, суд приходить до переконань про необхідність стягнення з відповідача в користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial