overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 07.06.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між сторонами виникали суперечки у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до виникнення неприязних стосунків. З жовтня 2016 року сторони припинили сімейні відносини. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі покласти на неї. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім'я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 07.08.1994 р. зареєструвала шюб з відповідачем. За час проживання в шлюбі мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить їх інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки у судове засідання\~\~всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Частиною 3\~ст.109 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді зясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивача, тому є всі підстави даний шлюб розірвати. Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, ч. 2 ст.\~115\~СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Чорнухинський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач клопотала, що є підставою в силу ч.1\~ст.113 СК України\~для залишення їй шлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 07.08.2004 р. зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, на ґрунті сімейно-побутових проблем постійно виникали сварки, в зв'язку з чим склалися неприязні відносини, при яких збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов визнав і на розірвання шлюбу згоден. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суд, відповідно до статі 109 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів дітей, а тому може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 07.10.2011 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, на ґрунті сімейно-побутових проблем між сторонами постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до втрати почуттів і до припинення спільного проживання, в зв'язку з чим понад три місяці сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище, та стягнувши з відповідача на її користь витрати по справі. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, оскільки примирення між сторонами не відбулося, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, не зважаючи на наданий строк для примирення подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають, суд приходить до висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів дитини, а тому може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору (квитанція № 356.879.1 від 21.07.2014 р. на суму 243,60 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 08.03.2008 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось в звязку з тим, що протягом спільного проживання між сторонами виникали непорозуміння та сварки на побутовому ґрунті, що призвело до втрати почуттів, а з 22.08.2017 і до припинення спільного проживання. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі просила стягнути з відповідача. Позивач у підготовче засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач також не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сімї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сімя вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого ним судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 08.06.1996 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки, внаслідок чого сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй шлюбне прізвище та поклавши на неї судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, строк для примирення сторонам просила не надавати, оскільки з відповідачем більше двох років не проживає. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли позивач подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім`я вже повністю розпалась, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачу слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 08.10.2009 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку: Аліну, [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, оскільки на протязі всього подружнього життя між сторонами виникали непорозуміння, сварки, зникло почуття любові, подальше спільне проживання стало неможливим, в звязку з чим сторони припинили спільне проживання з січня 2018 року. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі просила покласти на неї. Позивач у підготовче засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій справу просила розглянути без її участі, позов підтримала. Відповідач також не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сімї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сімя вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 08.11.2011 р. зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, на протязі останніх двох років подружнього життя між сторонами постійно виникали непорозуміння, сварки, відповідач неодноразово застосовував до позивача фізичне насильство, сторони не спілкуються, хоча і проживають разом. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі просив покласти на відповідача. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнав і на розірвання шлюбу згоден. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів дітей, а тому може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. В зв'язку з повним задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 09.02.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем. В період зареєстрованого шлюбу позивач народила двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач, але фактично ним не являється. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки відповідач перебував у місцях позбавлення волі, а після звільнення сторони також разом не проживали, спільного господарства не вели. На даний час відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, позивач проживає однією сімєю з іншим чоловіком, який є біологічним батьком згаданих дітей. Посилаючись на ці обставини просила розірвати шлюб, залишивши їй дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій справу просила слухати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, письмових заперечень на позов не направив. У письмовій заяві на адресу суду просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2012 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом ДРАЦС по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зроблено актовий запис № 02 від цього ж числа (а.с. 4). В період зареєстрованого шлюбу позивач народила двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач (а.с. 5-6). Довідкою Юрївської сільської ради Путивльського району Сумської області від 16.05.2016 № 193 підтверджено, що до складу сімї позивача входять чотири її малолітні дитини та співмешканець [PERSON] (а.с. 8). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, подальшого спільного життя і збереження сімї один з подружжя не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що ця сімя вже повністю розпалась і зберегти її неможливо, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити дошлюбне прізвище. В звязку з повним задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved