Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? його доходу на кожну дитину щомісячно та визначити місце проживання дітей з матірю, а також стягнути судові витрати. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що після народження доньки почали виникати непорозуміння з відповідачем, стосунки погіршилися, що спричиняло часті сварки. Відповідач часто залишається проживати у своїх батьків. З позовом про розірвання шлюбу звертається втретє, оскільки минулі спроби змінити поведінку чоловіка успіху не мали. Так як від їх постійних сварок страждають діти, наполягає на розірванні шлюбу. Матеріальної допомоги на дітей відповідач не надає, інколи платить за школу чи садочок. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки основною причиною розпаду сімї є відсутність належного матеріального достатку, який він не може забезпечити через низький розмір заробітної плати. Позов про стягнення аліментів визнав частково в розмірі 1/3 частки доходу щомісячно на двох дітей, так як отримує близько 1750 грн. в місяць, з яких сплачує кредит та комунальні послуги. Суд. заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2006 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Наміру поновлювати спільне сімейне життя позивач не має. Наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не дав. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей. Від подружнього життя сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до повноліття. Кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 вересня 2015 року встановлено в розмірі 1167 грн., на дитину віком від 6 до 18 років - в розмірі 1455 грн. Розмір заробітної плати відповідача, з його слів, становить близько 1750 грн. 1/3 частка заробітку відповідача становить менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на двох дітей ( 4 та 8 років ), а тому суд вважає, що підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частки заробітку щомісячно на кожну дитину. У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору, які підтверджені документально, та судовий збір на користь держави з позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved