Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 37572 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що працювала на ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», однак, після звільнення розрахунку не отримала. Рішенням суду з відповідача стягнуто на її користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з вересня 2012 року по 1 квітня 2014 року. Остаточний розрахунок відповідачем було проведено лише в травні 2015 року, а тому вважає наявними підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з квітня 2014 року по травень 2015 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Рішенням Рівненського міського суду від 9 січня 2014 року з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» стягнуто на користь позивача компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 10677,43 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 59496 грн. за період з вересня 2012 року по 1 квітня 2014 року. Вказаним рішенням встановлено середній заробіток позивача в розмірі 3131,40 грн. \~\~\~\~Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській\~ \~або\~ \~адміністративній\~ \~справі,\~ \~що набрало законної сили,\~\~не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено\~\~ці обставини. З пояснень представника позивача встановлено, що заборгованість за вищевказаним рішенням виплачена в травні 2015 року. У відповідності до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Верховний Суд України 29 січня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-144цс13, предметом якої був спір про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди і зробив правовий висновок про те, що після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме - виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 квітня 2014 року по 1 травня 2015 року, що становить 40708,20 грн. ( 3131,40 грн. х 13 місяців ). Однак, враховуючи, що суд згідно правил ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, до задоволення підлягає заявлена позивачем сума 37572 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved