Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 22.08.2001 року вона та її мати, [PERSON], придбали у [PERSON] двокімнатну квартиру № 4 житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 43,9 кв.м., корисною площею 43,4 кв.м., та 1/12 частину сараю «Б», що розташовані в [ADDRESS], на підтвердження чого, вони уклали договір купівлі-продажу № НГР-422. Вказане нерухоме майно належало продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.03.2000 року Гребінківською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 187, зареєстрованого в Лубенському МБТІ в р.к. № 26, під р.№ 3501. Після придбання вказаної вище квартири, вони здійснили реєстрацію права власності у встановленому законом порядку, про що свідчить інформаційна довідка, видана 24.11.2014 року Приватним підприємством «Бюро послуг та консультацій», та довідка КП Лубенське МБТІ № 14*243 від 24.11.2014 року, що додаються до позову. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким, все своє майно без виключення, а також те майно, на яке вона на день смерті за законом матиме право, заповіла їй, своїй дочці [PERSON] [INFO] її мати, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 17.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського РУЮ Полтавської області, що додається до позову. На час смерті [PERSON] мала у власності 1/2 частину вищевказаної двокімнатної квартири та 1/24 частину сараю «Б». Відповідно до ст. 1233, ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З метою переоформлення спадщини, вона звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус їй відмовила мотивуючи свої дії тим, що відсутній правовий документ на спадкову квартиру. Крім того, її право власності та право власності її матері на квартиру, не визнається державною реєстраційною службою, оскільки набуте на підставі договору купівлі-продажу оформленому на Українській універсальній біржі без нотаріального посвідчення. Визнати зазначений договір дійсним в судовому порядку вона позбавлена можливості так як її мати, як сторона договору померла, а місце проживання продавця квартири [PERSON] не відоме. Крім цього, продавець [PERSON] на час складання договору, була особою похилого віку і не відомо, чи жива вона на сьогоднішній день. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, як до цього часу нею не отримано свідоцтв про право на спадщину, у якості належного відповідача у справі повинен бути залучений орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Гребінківська міська рада Полтавської області. Внаслідок таких обставини що склалися, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів, вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житлову квартиру по праву власності та в порядку спадкування за заповітом. У відповідності з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали заяви в яких просять розглянути справу без їх присутності та на позові наполягають. Відповідач у судове засідання надав заяву в якій він визнав позов повністю, та просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведення попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1261 Цивільним кодексом України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив … . У відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно частини 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна. Відповідно ксерокопій свідоцтва про смерть (а.с.5), [PERSON] померла, [INFO]. Згідно свідоцтва про народження позивача (а.с.6) вона є рідною донькою [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження (а.с.7) [PERSON].,що вона одружилась є [PERSON] та взяла прізвище [PERSON]. Згідно договору куплі продажу квартирі та частини сараю, (а.с.8). Згідно заповіту [PERSON].(а.с.14). У нотаріальному порядку питання про спадкування вищевказаного спадкового майна позивач вирішити не може через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкову квартиру та частину сараю, що підтверджено письмовим розясненням нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Беручи до уваги, що у встановлений 6 місячний строк вона не змогла оформити документи на спадщину, фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно мешкала однією сім*єю, здійснила похорон за свій кошт, прийняла володіння спадковим майном, користувалася речами, наглядала за квартирою, тому має право на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved