Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21 жовтня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років відносини з чоловіком розладились, відсутність взаєморозуміння призводила до зясування стосунків\~та сварок,\~що негативно\~впливало на\~психологічний стан\~дитини.\~На даний\~час з\~відповідачем шлюбних\~відносин не\~підтримує,\~на примирення\~не погоджується, просила прийняти рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подав. У судове засідання позивач не зявилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, від позову не відмовилася, повідомила, що вересня 2018 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримує, проживають окремо. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 2000 року, є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Дані обставини\~підтверджуються свідоцтвом\~про одруження\~серії 1-БК\~№ 058832,\~виданим відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Миронівського районного\~управління юстиції\~Київської області 21\~жовтня 2000\~року,\~свідоцтвом про\~народження серії\~1-БК\~№ 026342,\~виданим відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Миронівського районного\~управління юстиції\~Київської області 08 серпня 2001 року. Встановлено, що між сторонами як подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, стали частими сварки. Відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям, негативно впливали на виховання дитини та її психологічний стан. З вересня 2018 року сторони шлюбних відносин не підтримують, наміру на примирення і збереження сімї не мають, проживають окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~105,\~110,\~112,\~160\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved