Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що після смерті її бабусі [PERSON] відкрилась спадщина. Позивачка фактично прийняла спадщину, шляхом розпорядження спадковим майном. Крім того померла [PERSON] за життя склала заповіт, в якому вона заповідала позивачці право на земельну частку (пай), розміром 4.52 в умовних кадастрових гектарах, яке їй належало на підставі сертифікату, однак при зверненні до нотаріальної контори для отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці було відмовлено. В постанові державний нотаріус зазначає, що померла [PERSON] втратила право на пай оскільки за життя скористалася своїм правом на виділення земельної ділянки в натурі та отримала державні акти на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства серії [NUMBER] та СМ №189088. Виходячи з наведеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача по справі Степанівської селищної у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. надала заяву в якій просить справу розглядати без участі їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявних у справі доказах вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що і не оспорюється сторонами, що позивачка [PERSON] є онукою померлої [INFO] , [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачки, її матері, та померлої [PERSON] (а.с.8-10). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с.14) Згідно заповіту від 02.06.2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Підліснівської сільської ради Сумського району, Сумської області, [PERSON] , право на земельну частку (пай), розміром 4.52 в умовних кадастрових гектарах, що належали їй на підставі сертифікату заповіла позивачці - [PERSON] (а.с.11). Однак в січні 2003 року [PERSON] реалізувала своє право на виділення в натурі земельної частки (пая), та отримала державні акти на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія СМ №021654 площею 3,8281 га, та для ведення особистого селянського господарства серії СМ №189088 площею 0,0875 га., які розташовані на території Підліснівської сільської ради, Сумського району, Сумської області(а.с.12,13). Право власності померлої [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджується і витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастрових планів на земельні ділянки (а.с.15-18). У зв`язку з тим, що в заповіті було розпорядження щодо права на земельну частку (пай), а спадкодавець отримала державні акти на виділені земельні ділянки в натурі, тобто реалізувала своє право на спірні земельні ділянки, а тому позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 травня 2019 року (а.с. 19). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296\~ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297\~ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст.\~1225\~ЦК\~України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст.\~126\~ЗК\~України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається з матеріалів справи, спірні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства серії СМ №021654 та СМ №189088 є спадковим майном за заповітом [PERSON] , яке указано як право на земельну частку (пай), розміром 4.52 в умовних кадастрових гектарах. А тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за позивачем права власності на дані земельні ділянки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved