Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 6,47 в умовних кадастрових гектарах в АТ «Дружба» Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0079753 , зареєстрованого від 18.07.1997 за №475 на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 30.05.1996 №216-р. Проте, оформити у встановленому законом порядку право на спадщину після смерті батька позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). Ще у 2004 році будинок, в якому мешкав спадкодавець, повністю згорів разом з усіма документами. До архіву місцевого фонду документації екземпляр сертифікат не передавався. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,47 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0079753 , зареєстрованого 18.07.1997 за №475 на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 30.05.1996 №216-р. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що земельні ділянки для надання земельної частки (паю) категорії земель для ведення сільськогосподарського товарного виробництва в комунальній власності на території даної сільської ради відсутні. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2018 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Морозівка Олександрійського району Кіровоградської області. Відповідно до інформаційного листа Відділу у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09.11.2018 №29-11-0.24-1169/112-18, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів акціонерного товариства «Дружба» по Диківській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) членів акціонерного товариства «Дружба» по Диківській сільській раді серії КР №0079753 від 18.07.1997 №475 на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 30.05.1996 №216-р у розмірі земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 6,47. До архіву місцевого фонду документації відділу екземпляр сертифікату на право на земельну частку (пай) не передавався, оскільки при проведенні розпаювання земель було передбачено виготовлення сертифікату в одному екземплярі, що видавався власнику сертифіката. У книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів акціонерного товариства «Дружба» по Диківській сільській раді наявний підпис про отримання сертифікату [PERSON] . Відповідно до відомостей з наявних книг реєстрації державних актів на право на земельну ділянку до 01.01.2013 по Знам`янському району Кіровоградської області на ім`я [PERSON] зареєстровані земельні ділянки відсутні. Позивач є рідною донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 12.09.2018 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2013. На день смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] . Як свідчить довідка про реєстрацію місця проживання від 10.01.2019 №129/01\\1, позивач з 12.09.2006 і по час видачі довідки зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подавалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.08.2019 №57099463. Частина друга статті 16 ЦК України передбачає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зіст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визначається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень, що містять у п.п.10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 №7, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердження цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державної адміністрації. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ в порядку спадкування» від 16.05.2013, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В матеріалах справи відсутні докази, а також їх не надано представником позивача і в судовому засіданні, щодо прийняття позивачем спадщини після смерті її батька [PERSON] , а також докази звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та винесення нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Зважаючи на невжиття позивачем передбачених законом заходів для прийняття спадщини, відсутності обґрунтованої відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину на право на земельну частку пай, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed