Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті батька - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 2,1882 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пиріжнянської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №013840. За життя спадкодавець не розпорядився належним йому майном, не склавши заповіт. Спадкоємцями за законом є вона та відповідач як рідні дочки померлого. На час відкриття спадщини вона проживала однією сім»ює зі спадкодавцем і таким чином, згядно частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, прийняла спадщину. У встановлений законом строк звернулася до нотаріуса за формленням спадщини. Нотаріусом їй біло відомвлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що є спір щодо поділу спадщини, а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідач заволоділа оригіналом державного акту на право власності на землю. Її намагання добровільно врегулювати спір залишились марними. У зв»язку з виникли спором, нотаріус відмовилась видати свідоцтво про спадщину. Все вище зазначене і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить постановити рішення, яким поділи спадкове майно таким чином: визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,1882 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пиріжнянської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №013840, виданого на ім»я [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що до розгляду справи вирішили спір мирним шляхом. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 12 березня 2004 року Пиріжнянською сільською радою, Кодимського району, Одеської області). Відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,1882 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пиріжнянської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №013840. Спадкоємцями за законом як рідні дочки стали позивач і відповідач. При прийнятті спадщини, між сторонами виник спір щодо поділу спадкового майна. Відповідач залишили у себе оригінал державного акту на право власності на землю, що належав спадкодавцю. Згідно довідки Пиріжнянської сільської ради Кодимського району №37 від 17 січня 2014 року, [PERSON] проживала однією сім»єю зі своїм батьком - [PERSON], на час смерті останнього - [INFO]. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає в цьому випадку пріоритетною норму Закону, яка визначає саме черговість спадкування за законом, оскільки Глава 87 Цивільного кодексу України регулює вже здійснення права на спадкування. Однак, на час розгляду справи в суді відповідач визнала позов і не заперечувала проти його задоволення. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. Відтак, за [PERSON] суд визнає в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно після смерті [PERSON]: земельну ділянку площею 2,1882 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пиріжнянської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №013840, виданого на ім»я [PERSON], померлого [INFO]. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1261, 1268 ч.3, 1278 ЦК України,

Outcome: approved