Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить встановити порядок спільного володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою її співвласниками та виділити їй в фактичне володіння й користування 29/100 ідеальної частини земельної ділянки по [ADDRESS] від літери А-1 до межі з пустирем та в довжину до літери «У», які позначені на плані. При цьому посилається на те, що позивач та відповідачі є співвласниками житлового будинку за вказаною адресою та між ними виник спір з приводу встановлення порядку користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідачі в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 29/100 ідеальних частин житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками 58/100 ідеальних частин, а відповідач [PERSON] є власником 13/100 ідеальних частин вказаного житлового будинку. Земельна ділянка по [ADDRESS] загальною площею 0,0908 га перебуває у сумісній приватній власності позивача та відповідачів на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 17.11.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2949. Вказаний Державний акт видано на підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів від 23.10.1997 року №565. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За змістом ст. 88 ЗК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» співвласники жилого будинку мають право звертатись до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм жилий будинок, виходячи з розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно висновку №228/13 судової будівельно-технічної експертизи від 18.11.2013 року експертом запропоновано три варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] у відповідності до часток співвласників у зареєстрованому праві власності на спільне будинковолодіння, як з врахуванням самовільно зведених споруд, так і без них. Встановити порядок користування земельною ділянкою без земель спільного користування не представляється можливим. Встановлення порядку володіння та розпорядження земельною ділянкою законом не передбачено. Позовних вимог про виділення позивачу частини земельної ділянки у власність не було заявлено. Враховуючи що під час видачі державного акту про право власності на землю співвласникам житлового будинку по [ADDRESS] було остаточно вирішено питання щодо площі та меж земельної ділянки, і вказаний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а також рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого він був виданий, є чинними та не скасовані, позов про встановлення порядку користування земельною ділянкою, що передана у приватну власність, не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed