Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь майнову шкоду у розмірі 12680,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася га те, що 17.06.2016 року відповідача засуджено до позбавлення волі. Позивач є потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON], однак цивільний позов не заявляла. Посилаючись на те, що злочином їй завдано майнову та моральну шкоду, просила позов задовольнити. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч. 3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією ? частини належного йому майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно визначено [PERSON] покарання за сукупністю злочинів у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна. Цим вироком вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, речові докази. За змістом вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2016 року [PERSON] визнано винним, зокрема за те, що він в ніч з 13 на 14 травня 2011 року з корисливих мотивів, маючи намір на розкрадання чужого майна, прибув до квартири [ADDRESS], де переконавшись у відсутності в квартирі її власників, за допомогою заздалегідь заготовленої викрутки заламав замки зазначеної квартири, після чого проник в дану квартиру, з якої таємно викрав грошові кошти у сумі 9500,00 грн., 2 банківські картки банку «ПриватБанк», що не представляють матеріальної цінності для потерпілої, духи марки «Oriflame архітектор» вартістю 220,00 грн.; духи марки «Oriflame Джордані Мен» вартістю 190,00 грн., палітру марки «Oriflame» вартістю 250,00 грн., духи жіночої марки «Amber Elixir» вартістю 160,00 грн., духи жіночої марки «Volare Magnolia» вартістю 130,00 грн., крем «Королівський оксамит» вартістю 80,00 грн., золотий браслет вартістю 800,00 грн. з золоти кулоном вартістю 200,00 грн., кварцові годинники марки «Oriflame» в кількості 4 шт. по 250 грн. вартістю на загальну суму 1000,00 грн., пульт від люстри вартістю 150,00 грн., що належить [PERSON] З місця скоєння злочину [PERSON] зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 12680,00 грн. За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 27, ст. 57 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Той факт, що вищезазначені дії [PERSON] мали місце, а також, що вчинені вони відповідачем, доказані обвинувальним вироком у кримінальному провадженні, що є обов'язковим для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій такої особи (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди. У цій цивільній справі внаслідок винних дій відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду у розмірі 12680,00 грн, за такого вказана сума підлягає відшкодуванню відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просила про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., оскільки зазнала душевних страждань у зв*язку із втратою свого майна. З урахуванням тих душевних стражданнях, яких позивач могла зазнати у зв'язку із крадіжкою його майна, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступень вини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позивач заслуговує на відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial