Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона 19.01.2019 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Спору про розподіл майна подружжя між ними не має, в разі виникнення будуть звертатися до суду з окремою позовною заявою. Позивач також вказує, що причиною розірвання шлюбу є та обставина, що вони втратили взаєморозуміння, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. У кожного з них своє життя, шлюбні відносини припинені, мешкають окремо. Окрім цього, позивач вказує, що їх з відповідачем подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливо. Спір про місце проживання дитини відсутній, дитина буде проживати разом з нею. Вважає, що подальше спільне з відповідачем життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.01.2019 р.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] (а.с. 20). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 26). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 січня 2019 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 3 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.03.2019 р. Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 3). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved