Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування\~своїх вимог\~посилається на\~те,\~що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] ,\~який проживав\~разом з\~нею в\~будинку [ADDRESS] .\~Після його\~смерті залишилось\~спадкове майно,\~яке складається\~з 48/100\~частин будинку\~з надвірними\~спорудами,\~загальною площею\~58.2\~кв.м.,\~житловою площею\~37.1\~кв.м.\~(коридору\~2-1,\~площею-\~5.9\~кв.м.,\~кухні \~2-2\~-\~8.7\~кв.м.,\~сан.вузлу\~2-5\~-\~6.5\~кв.м.,\~житлової кімнати\~2-3\~-28.5\~кв.м.,\~житлової кімнати\~2-4\~-\~8.6\~кв.м.,\~літної кухні\~«Е» -\~5.0\~кв.м.,\~сараю «Ж»\~-\~7.0\~кв.м.,\~вбиральні «В»),\~по [ADDRESS] ;\~з вкладів\~«Стандарт» ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~(договір\~№ SAMDNWFD0071444188201\~від 11.01.2017\~року та\~№SAMDNWFD0071660321201\~від 05.08.2017\~року),\~яке належало\~її чоловіку\~ [PERSON] \~на праві\~власності.\~Спадкоємцем за\~законом першої\~черги є\~вона одна\~як дружина,\~оскільки інших\~спадкоємців у\~чоловіка немає.\~У встановлений\~законом строк\~вона звернулась\~до Першої\~Нікопольської державної\~нотаріальної контори\~із заявою\~про прийняття\~спадщини після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] ,\~але державний\~нотаріус Ткачова\~Л.П.\~відмовила їй\~у видачі\~свідоцтва про\~право власності\~на вищевказане\~майно,\~пославшись на\~те,\~що в\~неї немає\~правовстановлюючих документів\~на спадкове\~майно.\~За життя\~чоловік [PERSON] \~продав 52/100\~частини будинку\~гр. [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією витягу\~про держану\~реєстрацію прав\~від 22.11.2012\~року та\~копією витягу\~про реєстрацію\~в Державному\~реєстрі правочинів,\~яка фактично\~і проживає\~в другій\~половині будинку.\~Але БТІ\~надає відомості,\~що реєстрація\~права власності\~на 52/100\~частини будинку\~відсутні за\~гр. [PERSON] \~і 48/100\~частини будинку\~за її\~чоловіком,\~що є фактичною\~помилкою,\~так як\~є документи,\~які підтверджують\~купівлю і\~реєстрацію 52/100\~частини будинку\~за \~гр. [PERSON] .\~В договорі\~дарування ННО\~410412,\~виданому державним\~нотаріусом Костомаровою\~Ю.С.,\~зроблено помилку\~в прізвищі\~та імені\~її чоловіка\~ [PERSON] ,\~бо правильно\~-\~ [PERSON] \~(в\~технічному паспорті,\~витягу з\~реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~договір дарування\~на від\~18\~січня 1996\~року,\~виданий першою\~Державною нотаріальною\~конторою Чубенко\~І.С.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~2-108\~та реєстраційному\~надписі правовстановлюючого\~документу і\~відповіді начальника\~Нікопольського МБТІ\~завідувачу Нікопольської\~державної нотаріальної\~контори помилково\~вказано ім`я\~її чоловіка\~ [PERSON] а\~правильно \~ [PERSON] ).\~Вона неодноразово\~зверталась до\~нотаріальних контор,\~БТІ та\~в реєстраційну\~службу,\~щоб виправили\~помилку,\~але з\~нею ніхто\~розмовляти не\~хотів і\~відповідали,\~щоб вона\~йшла до\~суду.За таких обставин й звернулась до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.73). Представник відповідача та третя особа проти задоволення позову не заперечували (а.с.68, 74). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, [INFO] помер чоловік позивачки по справі [PERSON] (а.с.4, 65-66). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 48/100 частин будинку з надвірними спорудами, загальною площею 58.2 кв.м., житловою площею 37.1 кв.м. (коридору 2-1, площею- 5.9 кв.м., кухні 2-2 - 8.7 кв.м., сан.вузлу 2-5 - 6.5 кв.м., житлової кімнати 2-3 -28.5 кв.м., житлової кімнати 2-4 - 8.6 кв.м., літної кухні «Е» - 5.0 кв.м., сараю «Ж» - 7.0 кв.м., вбиральні «В»), по [ADDRESS] (а.с.7-8, 11-12); з вкладів «Стандарт» ПАТ КБ «Приватбанк» (договір №SAMDNWFD0071444188201 від 11.01.2017 року та № SAMDNWFD0071660321201 від 05.08.2017 року) (а.с.13-16), яке належало спакдкодавцеві [PERSON] на праві власності. Спадкоємцем за законом першої черги є позивачка по справі як дружина (а.с.19). У встановлений законом строк позивачка звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , але отримала відмову у видачі свідоцтва про право власності на вищевказане майно через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.5). За життя спадкодавець [PERSON] продав 52/100 частини будинку гр. [PERSON] (а.с.8-10). Але в БТІ відомості щодо реєстрації права власності на 48/100 частин будинку за спадкодавцем [PERSON] відсутні (а.с.62). Хоча відомості про реєстрацію 52/100\~частини будинку\~за [PERSON] \~ в\~наявності (а.с.62).\~Однак,\~в договорі дарування ННО 410412, виданому державним нотаріусом Костомаровою Ю.С., зроблено помилку в прізвищі та імені спадкодавця і зазначено: [PERSON] , хоча правильно: [PERSON] (в технічному паспорті, витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, договорі дарування на від 18 січня 1996 року, виданого першою Державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-108 та реєстраційному написі правовстановлюючого документу і відповіді начальника Нікопольського МБТІ завідувачу Нікопольської державної нотаріальної контори помилково вказано ім`я спадкодавця [PERSON] , хоча правильно [PERSON] ). Позивачка неодноразово зверталась до нотаріальних контор, БТІ та в реєстраційну службу, щоб виправити помилку, однак, її перенаправляли до суду. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного проваджений. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі же охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з ч.3 ст.1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному Законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved