Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, вказуючи, що протягом останнього року спільного подружнього життя між нею та відповідачем склалися складні сімейні відносини: з'явилися різні погляди на життя і непорозуміння по різним життєвим питанням, несумісність характерів. Все це призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин і ведення спільного господарства. Позивач, також просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної доньки [PERSON], [INFO], в розмірі четвертої частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі в суд даної позовної заяви до повноліття доньки. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблений відповідний запис за №234, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві зазначає, що непорозумінь щодо проживання спільної дитини сторони не мають. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують з 21 лютого 2013 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди подружжя на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересами кожного з подружжя, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такими, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже суд, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, визнання відповідачем у повному обсязі позовних вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визначивши аліменти на утримання дитини, які повинен сплачувати відповідач.

Outcome: approved