overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, вона на підставі договору дарування від 03.12.2004 року є власником квартири № 92 в будинку по вул. Пушкіна, 39 в м. Черкаси, в якій на даний час зареєстрований крім неї та її неповнолітніх дітей, колишній чоловік - [PERSON] З відповідачем вона розлучена з 2008 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане 07.05.2008 року. До даного часу відповідач залишається зареєстрованим в [INFO], чим створює перешкоди у користуванні належним їй майном, збільшуючи витрати по утриманню житла. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 92 по вул. Пушкіна, буд. 39 в м. Черкаси. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не неодноразові виклики не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що власницею квартири [ADDRESS] , згідно договору дарування від 03.12.2004 року є позивач - [PERSON]. Згідно довідки про склад сімї № 1479 від 14.04.2015 року, в даному житловому приміщенні прописано 4 особи: вона, двоє її неповнолітніх дітей та її колишній чоловік [PERSON], який з 2008 року не проживає у вказаній квартирі, чим створюються перешкоди в користуванні позивачем належним їй майном. Відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою з 2008 року у квартирі [ADDRESS] не проживає так як переїхав до іншого місця, \~житлом в якому зареєстрований не користується без поважних причин, звязок з квартирою не підтримує, участі в оплаті житлово-комунальних послуг \~не бере. Факт відсутності відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджуються поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], актом опитування сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 23.03.2015 р., в якому зазначено, що відповідач після розірвання шлюбу з [PERSON] не проживає з 2008 року в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України. \~Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведені обставини та беручи до уваги те, що відповідач з 2008 року не проживає в спірній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], комунальні послуги не сплачує, втратив з нею всякий звязок, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що належить позивачу. \~\~\~\~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам \~\~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06.10.2011 року. Позивач є власником квартири розташованої за адресою : [ADDRESS], квартира належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок. В зазначеній квартирі зареєстрована його колишня дружина, з якою він після розірвання шлюбу припинив відносини, відповідач забрала всі свої речі і переїхала у інше місто у серпні 2016 року. Все викладене вище і змусило [PERSON] звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився проте надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судовогопроцесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1997 року на [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11), копією договору дарування ? частки квартири від 05.06.2008 року [PERSON] на користь [PERSON] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19127662 від 09.06.2008 року (а.с.12,13) та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 107218298 від 12.12.2017 року (а.с. 18-19). Згідно акта обстеження житлового приміщення від 08.12.2017 року виданого КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області, відповідач по справі за зазначеною вище адресою не мешкає з серпня 2016 року (а.с. 16). З довідки Відділу ЖКГ ВК Первомайської міської ради Харківської області, про склад сімї вбачається, що відповідач по справі дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.17). Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення до суду є те, що позивач вимушений безпідставно сплачувати поточні комунальні послуги за відповідача, оскільки вона не мешкає в спірній квартирі більш одного року, але з реєстраційного обліку не знялася, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік, без поважних причин, тому її можна визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, від 15.04.2014 року. У вказаному будинку зареєстрований, [PERSON], [INFO], відповідач по справі. Місце перебування відповідача позивачу не відомо, з 20.03.2014 року і до теперішнього часу не проживає у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету від 01.03.2015 року. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не знявся з реєстрації, позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, а також не має можливості розпоряджатися належним їй майном. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задовольнити та не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки повідомлень не надійшло. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечує проти задоволення позову. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, від 15.04.2014 року. У вказаному будинку зареєстрований, [PERSON], [INFO], відповідач по справі. З 20.03.2014 року і до теперішнього часу відповідач не проживає у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету від 01.03.2015 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 72 ЖК України особа втрачає право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців там не проживає. Приймаючи до уваги, що відповідач, не проживає в будинку, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 17.06.2014 року. У вказаному будинку зареєстрована, [PERSON], [INFO] відповідач по справі. Місце перебування відповідача позивачу не відомо, з 2008 року і до теперішнього часу не проживає у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету № 15 від 13.07.2014 року № 130. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не знялася з реєстрації, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, а також не має можливості розпоряджатися належним їй майном. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити та не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час слухання справи повідомлена належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки повідомлень не надійшло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що з 2008 року відповідач по справі [PERSON] у зазначеному будинку не проживає, де вона мешкає на теперішній час їй не відомо, а також пояснила, що позивач не чинила їй перешкод у користуванні будинком. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 17.06.2014 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2014 року. У вказаному будинку зареєстрована, [PERSON], [INFO] відповідач по справі. Відповідач з 2008 року і до теперішнього часу не проживає у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету № 15 від 13.07.2014 року № 130 та показаннями свідка. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 72 ЖК України особа втрачає право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців там не проживає. Приймаючи до уваги, що відповідач, не проживає в будинку [ADDRESS] з 2008 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позивач є співвласником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.11.1995 року. У вказаному будинку зареєстрована, [PERSON], [INFO], відповідач по справі. Місце перебування відповідача позивачу не відомо, з 20.09.2012 року і до теперішнього часу не проживає у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету № 18 від 04.07.2014 року. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не знялася з реєстрації, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, а також не має можливості розпоряджатися належним їй майном. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задовольнити та не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час слухання справи повідомлена належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки повідомлень не надійшло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що відповідач по справі є далеким родичем позивачу, з вересня 2012 року в будинку позивача не проживає, де вона перебуває на теперішній час їй не відомо, позивач не чинила їй перешкод у користуванні будинком. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є співвласником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.11.1995 року, реєстраційним посвідченням. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO]. З 20.09.2012 року і до теперішнього часу відповідач не проживає у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету № 18 від 04.07.2014 року, показаннями свідка [PERSON] Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 72 ЖК України особа втрачає право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців там не проживає. Приймаючи до уваги, що відповідач, не проживає в будинку [ADDRESS] з 20.09.2012 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на піставі договору дарування квартири від 28.01.2003 року вона є власником житлової квартири [ADDRESS]. В даному житловому будинку зареєстрована її дочка [PERSON], котра декілька років не проживає у цьому помешканні. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №6 по вул. Князя Василька, 12, в м. Володимирі-Волинському, Волинської області. Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити за її відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не зявились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що згідно з договору дарування квартири від 28.01.2003 р. [PERSON] належить житлова квартира №6 у будинку під №12 по вул. Князя Василька. Із довідки КП «ІРЦ» від 07.12.2018 року вбачається, що [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON], будучи членом сім»ї [PERSON], котра є власником спірної квартири, не проживає у цьому помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України вон вважається такою, що втратила право на користування цим житлом. Оцінивши всі докази в сукупності, а також беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнала повністю і визнання позову прийняте судом, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на піставі договору купівлі-продажу від 22.10.1968 року вона є власником житлового будинку №12 по провулок Вишневому, в м. Володимирі-Волинському, Волинської області. В даному житловому будинку зареєстрований [PERSON], котрий більше 5 років не проживає у цьому помешканні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №12 по првул. Вишневому, в м. Володимирі-Волинському, Волинської області. Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не зявились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що згідно з договору купівлі-продажу від 22.10.1968 р. та реєстраційного посвідчення, [PERSON] належить житловий будинок №12 по провулок Вишневий у м. Володимирі-Волинському, Волинської області. Із довідки КП «ІРЦ» від 07.12.2018 року вбачається, що по провулку Вишневому № 12, в м. Володимирі-Волинському, Волинської області зареєстрований [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у спірному помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. Оцінивши всі докази в сукупності, а також беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав повністю і визнання позову прийняте судом, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на піставі свідоцтва про право власності від 03.04.2002 року вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстрований [PERSON] , котрий більше 5 років не проживає у цьому помешканні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про право власності від 03.04.2002 року, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] . Із довідки Зарічанської сільської ради від 24.11.2020 року вбачається, що по [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у спірному помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. Оцінивши всі докази в сукупності, а також беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав повністю і визнання позову прийняте судом, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved