Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати в свою користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що її дочка [PERSON] рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2013 року позбавлена батьківських прав щодо своєї дочки [PERSON], [INFO] Розпорядженням Голови Сихівської районної адміністрації від 20.11.2013 року позивача призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO] та на даний час дитина проживає з нею. Відповідач не займається вихованням дитини, не дбає про її фізичний і духовний розвиток та матеріальне забезпечення. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, її місце праці позивачу невідоме, просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, якою позов підтримала, просила вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяв про можливість розгляду справи від відповідача не надходило. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження від 18.10.2007 року серії [NUMBER], [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо своєї дочки [PERSON], [INFO] Розпорядженням Голови Сихівської районної адміністрації від 20.11.2013 року позивача призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що дитина на даний час проживає з позивачкою, що стверджується довідкою ТОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 07.04.2014 року № 1006, та перебуває на її утриманні. Мати дитини проживає окремо, не приймає участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, відтак дитина потребує матеріальної допомоги від матері. З наведеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). При визначенні розміру аліментів, суд враховує мінімальний розмір аліментів на одну дитину, те, що місце роботи та дохід відповідача не відомі, хоча по стану здоров'я він є працездатною особою, проживає окремо від дитини, інших утриманців не має і зобов'язаний її утримувати, тому приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити, а саме з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 400 грн. на утримання дитини до досягнення нею повноліття, оскільки обов'язок утримувати дитину покладено на обох батьків в рівних частинах. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3,

Outcome: approved