Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що у період з 2008 року до 2011 року проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач вже більше п'яти років життям, здоров'ям сина не цікавиться, не виявляє бажання приймати участь у його вихованні та матеріальному утриманню, будь-якого спілкування та зустрічей уникає, що негативно впливає на фізичний та розумовий розвиток дитини. Всі питання щодо виховання, утримання, навчання сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. Посилаючись на викладене, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Давіда, [INFO], та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник [PERSON] у суді позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, відзиву суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Від Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, в якій вони просять прийняти законне рішення в інтересах дитини та з урахуванням висновку органу опіки та піклування від 25.07.2018. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження від 12.05.2009, [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 13). Згідно з довідкою Дошкільного навчального закладу №636 від 13.05.2016, який [PERSON] відвідував з вересня 2013 року по травень 2015 року, батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина не брав, на батьківські збори не приходив та з вихователями не спілкувався. Відповідно до довідки №483 від 16.05.2016, виданої НВК «Школа І-ІІ ступенів-ліцей №240» Оболонського району м. Києва, в якій [PERSON] навчається з 01.09.2015, батько [PERSON] участі у вихованні сина не брав, батьківські збори жодного разу не відвідував, з учителями не спілкувався. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Матеріалами справи підтверджено, що малолітній [PERSON], 2009 року народження, проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається позивач. Відповідач повністю самоусунувся від виховання свого малолітнього сина. Такі дані підтверджуються також показаннями свідка [PERSON], допитаної у судовому засіданні, а також листом Державної прикордонної служби України від 06.03.2019, з якого вбачається, що у вересні 2015 року відповідач перетнув державний кордон України в напрямку виїзду, дані про його повернення на територію України відсутні. Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], 2009 року народження. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина, а тому останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. За приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України). Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 24.05.2018 і до його повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та в дохід держави необхідно стягнути по 704,80 грн. судового збору. З викладеного,

Outcome: approved