overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Вепрейчук Оксана Іванівна про визнання правочину недійсним, у якому просить визнати недійсним та скасувати посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепрейчук Оксаною Іванівною договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 18.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] ; поновити її право власності на квартиру [ADDRESS] ; витребувати квартиру [ADDRESS] від [PERSON] та повернути вищевказану квартиру їй. 02.04.2019 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову в даній справі шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , посилаючись на те, що відчуження спірної квартири відповідачем [PERSON] може ускладнити виконання рішення суду, ухвалене по суті позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Положеннями п. 1 та 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Учасники справи на розгляд заяви не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд, пересвідчившись в тому, що, між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, вважає, що позов [PERSON] має бути забезпечений судом. З цією метою суд вважає можливим забезпечити позов шляхом накладення арешту на належне відповідачу [PERSON] майно, а саме квартиру [ADDRESS] , вважає, що вказаний захід забезпечення позову є співмірним заявленим у справі позовним вимогам, забезпечить виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позовних вимог судом. З цих підстав заява представника позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Деордієва І.В., в якому просить визнати недійсним та скасувати посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І.В. договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.12.2015 між [PERSON] та [PERSON], який діяв від її імені, щодо передачі у власність [PERSON] квартири [ADDRESS]; застосувати правові наслідки недійсності правочину та поновити право власності позивача на вказану квартиру. Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Обґрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання рішення суду, оскільки існує велика ймовірність того, що відповідачі можуть відчужити спірну квартиру. Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Положеннями п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Квартира, на яку позивач просить накласти арешт, належить на праві власності відповідачу [PERSON], що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вивчивши матеріали позовної заяви, з'ясувавши обсяг позовних вимог, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вважаю правильним в якості забезпечення позову в даній справі накласти арешт на квартиру [ADDRESS], законність набуття права власності відповідачем на яку оспорюється позивачем. Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами. Підстав для зустрічного забезпечення позову суд не вбачає. Враховуючи вищенаведене, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просив стягнути заборгованість за Комплексним договором № 140/2012 від 11 вересня 2012 року, у розмірі 131300,25 грн., а також судовий збір у розмірі 1969,50 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 140/2012, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у сумі 128160,00 грн., строком з 11 вересня 2012 року до 10 вересня 2019 року. Проте, вказані зобов'язання за Кредитним договором відповідачем не виконуються, кредитні зобов'язання відповідачем постійно порушуються, прострочена заборгованість не погашається, у зв'язку з чим станом на 29 жовтня 2018 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 131300,25 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено Договір поруки від 11 вересня 2012 року, за умовами якого остання зобов'язалась у повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання позичальником зобов'язань за Договором кредиту. На підставі викладеного банк звернувся із позовом про солідарне стягнення кредитної заборгованості. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року підсудність спору визначено Шевченківському районному суду м. Києва. Ухвалою від 25 січня 2019 року року по справі відкрито провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, відзив на позовну заяву не надали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 09 вересня 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], що становить 7 979,61 грн., а також судовий збір у розмірі 1 762 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого останній був наданий кредит у сумі 8800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Проте, вказані зобов'язання за Кредитним договором позичальником не виконувались, кредитні зобов'язання постійно порушувались, прострочена заборгованість не погашалася, у зв'язку з чим станом на [INFO] утворилась заборгованість у розмірі 7 979,61 грн. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцями померлої є [PERSON], [PERSON] На підставі викладеного позивач звернувся із позовом до суду. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 29 травня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до позовної заяви долучив заяву, згідно якої проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, відзив на позовну заяву не надали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просив стягнути заборгованість у солідарному порядку по сплаті процентів за користування кредитом за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 733/82099 від 20 серпня 2007 року у розмірі 833 62,04 грн., та судові витрати у розмірі 1600 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 733/82099, за умовами якого Банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 378 598 грн., зі сплатою процентів в розмірі 13,99% річних згідно порядку погашення заборгованості. 20 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №35.02-09/388, відповідно до якого останній зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту №733/82099 від 20 серпня 2007 року, але в результаті порушення відповідачами умов кредитного договору станом на 05 грудня 2017 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту, у відповідачів наявна заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 407 137,59 грн. Поряд із цим, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року з позичальника було стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 733/82099 від 20 серпня 2007 року у сумі 1 075 909,75 грн., з них сума заборгованості по відсоткам - 323755,55 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 16 квітня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до позовної заяви долучив заяву, згідно якої проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, відзив на позовну заяву не надали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просив стягнути солідарно заборгованість за Договором № 233/2012 від 11 грудня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON], що станом на 06 серпня 2018 року становить 84 030,36 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 233/2012, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у сумі 89600,00 грн., строком з 11 грудня 2012 року до 08 грудня 2017 року, зі сплатою 17,7 % річних. Проте, вказані зобов'язання за Кредитним договором відповідачем не виконуються, кредитні зобов'язання відповідачем постійно порушуються, прострочена заборгованість не погашається, у зв'язку з чим станом на 06 серпня 2018 року за останнім утворилась заборгованість у розмірі 84 030,36 грн. 11 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено Договір поруки № 1, за умовами якого [PERSON] поручилась перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору № 233/2012 від 11 грудня 2012 року. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості у солідарному порядку. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року визначено підсудність Шевченківському районному суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному порядку. Представник позивача у позові просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином шляхом повідомлення через офіційний веб-сайт судової влади України, відзив на позовну заяву не надали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований його син [PERSON] та онук [PERSON] , котрі більше 5 років не проживаєють у цьому помешканні, переїхали на постійні місце проживання до Російської Федерації. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловою квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що згідно з реєстраційного посвідчення від 29.04.1993 року, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS] . Із будинкової книги для прописки громадян, що проживають у квартирі [ADDRESS] встановлено, що у даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON] , [PERSON] не проживають у спірному помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України вони вважаються такими, що втратили право на користування цим житлом. Оцінивши всі докази в сукупності, а також беручи до уваги, що відповідачі позовні вимоги визнали повністю і визнання позову прийняте судом, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] Аліреза Абдулреза про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружжя має різні погляди на життя, часто зчинялися сварки з різних побутових причин, які привели до втрати поваги та любові. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з серпня 2013 року. На даний час, як вважає позивач, їх шлюб існує формально і подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Від спільного життя подружжя має дітей [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO]. В поданій до суду заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення , причину неявки суду не повідомила та заперечень проти позову не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 31.03.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 267. Від спільного життя подружжя має дітей [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 110 112,113, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2006 року. Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 16 січня 2006 року уклали шлюб, який був зареєстрований Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 020024 (а.с. 5). Від даного шлюбу подружжя мають трьох дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7,8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить відновити її дошлюбне прізвище Вічева. На підставі викладеного, ст.ст. 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що між нею, як фізичною особою-підприємцем, та відповідачем 23 вересня 2004 року у Бобровицькому районному центрі зайнятості було укладено трудовий договір, згідно якого останній виконував роботу водія. 20.11.2013 року, здійснюючи технічне обслуговування автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] забув долити масло для двигуна, що потягло за собою псування двигуна. Сума понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля становить 22485 гривень, але відповідач добровільно відшкодовувати шкоду завдану його діями майну позивача відмовляється, хоча вину визнає. Тому позивач просить стягнути з нього на її користь 22485 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позов просить його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю та підтвердив факти зазначені позивачем. Розглянувши матеріали справи, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, 23 вересня 2004 року у Бобровицькому районному центрі зайнятості між [PERSON], як фізичною особою-підприємцем, та [PERSON] було укладено трудовий договір, згідно якого останній виконував роботу водія. Відповідно до ліцензійної картки серії АА № 758165 автомобіль Mersedes-Benz, державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, належить [PERSON] на підставі тимчасового реєстраційного талону ДАР №352531. Згідно акту виконаних робіт від 02.12.2013 року ремонт автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак [NUMBER], становить 22485 гривень. Платником за цим актом є [PERSON]. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Оскільки через бездіяльність відповідача майну [PERSON] було завдано шкоди, то матеріальні витрати, які понесла позивач на його ремонт, підлягають стягненню з відповідача. Крім того, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який остання сплатила при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved