Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про визнання за нею та [PERSON], який помер [INFO], розмір часток співвласників у спільній частковій власності на нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] рівними та такими, що становлять по ? частки нежитлового приміщення кожному співвласнику, а право спільної сумісної власності припинити. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач проживала однією сім'єю без укладення шлюбу з [PERSON] з 2005 року. 24.07.2008 року [PERSON] за договором купівлі продажу придбав нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS]. Після придбання нежитлового приміщення вони спільно володіли ним. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] Після його смерті спадкоємцями за законом є його мати [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. Пунктом 5.4. договору купівлі продажу нерухомого майна від 27.04.2008 року визначено: «покупець стверджує, що нежитлове приміщення переходить у спільну сумісну власність його та [PERSON] з якою покупець перебуває у фактичних шлюбних відносинах. До моменту смерті [PERSON] на ім'я позивача не оформлювалися документи на ? частку даного приміщення, а отримати такий документ на сьогодні позивач через смерть [PERSON] не має можливості, так як договори про визначення часток у спірному приміщенні не укладалися. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ЗП №050556 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON], та її представник, який діє на підстав довіреності [PERSON] проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав до суду заперечення проти позову, в яких вказав, що в даному спорі мова йде про поділ майна в натурі, а не поділ на частки в праві власності. Відповідач вважає, що позов є безпідставним, оскільки договором купівлі-продажу визначена спільна сумісна власність позивачка на придбане нею нерухоме майно, а законом ст.372 ЦК України визнано рівність часток учасників спільної сумісної власності, тому відсутній спір про визнання право власності на ? частину в праві спільної сумісної власності. До того ж позивач не зазначає чиїми діями порушуються чи ким не визнаються її права на частку майна, якими документами це підтверджується. До того ж позивачем було пропущено строк позовної давності, так як вбачається зі спадкового реєстру спадкова справа була відкрита 11.06.2013 року, позов подано до суду позивачем 10.11.2017 року. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, в своєму відзиві просила суд застосувати до позову строк позовної давності, який був пропущений позивачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог на боці [PERSON] відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Петренко Г.Ф. до судового засідання не з'явилася, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомила, але надала до суду заяву в якій просила позов розглянути за її відсутності, при винесенні рішення просила врахувати інтереси дитини. Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено: Згідно договору купівлі-продажу від 24.07.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. за реєстровим номером 5793, [PERSON] придбав нежиле приміщення [ADDRESS]. Пунктом 5 інших умов вищевказаного договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості від 24.07.2008 року, вказано, що нежитлове приміщення перейшло в спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON], з якою [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO], актовий запис №39. Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №50 за 2013 рік, дата відкриття спадщини [INFO]. Відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] було заявлено клопотання про відмову у позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності позивачем. Відповідно до п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки. Так, у випадку обґрунтованості позовних вимог, суд може відмовити у їх задоволенні у зв'язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу . У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту , який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин . Тобто потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає той спосіб захисту , який відповідає характеру порушення її права чи інтересу. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В даному випадку здійснити таку реєстрацію неможливо, оскільки спадкодавець помер, в зв'язку із чим припинилася його правоздатність, тобто здатність мати права та обов'язки, відповідно і реєстрація якихось його прав неможлива, оскільки визначення судами частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам ст. 4 ЦПК України, ст. ст. 46-49 ЦПК України тому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права - є підставою для відмови у задоволенні позову, що передбачено загальними принципами захисту цивільних прав та інтересів, визначених ст. 16 ЦК України., тому враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed