Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з 17.04.2010 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільним подружнім життям з відповідачем прожили до березня 2016 року. На даний час їх сімя розпалася. За час проживання окремо відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання їх спільної дитини, тому позивач змушена звернутися до суду. Відповідач іншим особам аліментів не сплачує. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття доньки. Позивач в попереднє судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 159875, 17.04.2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Шилінець». З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 291394, вбачається, що її батьками є сторони по справі. Згідно довідки квартального комітету № 25 від 05.10.2016 року [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В ч.1 ст. 179 Сімейного Кодексу України зазначено, що аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує працездатність відповідача та позивача, їх матеріальне становище, а тому суд вважає можливим визначити єдину частку від заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітньої дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, а саме необхідно стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку ( доходу ), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180 - 182, 179, 183, 191 СК України, та

Outcome: approved