Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, просила позбавити його батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 09 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народилася спільна дитина - син [PERSON] , а [INFO] - народилася донька [PERSON] . Спільне життя в нас не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Причиною розпаду родини було психологічна несумісність між нами, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в родині. 02.01.2018 року вони фактично припинили шлюбні відносини, та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2018 року шлюб було розірвано. Діти є зареєстрованими та проживають разом з позивачем в будинку [ADDRESS] , відвідують середню загальноосвітню школу № 116 . Відповідно до характеристик, наданих директором СЗШ №116, діти характеризуються позитивно, батько до школи ніколи не приходив, не цікавився навчанням дітей, не відвідував батьківські збори. Позивач зазначає, що вона, як мати, з метою підготовки дітей до самостійного життя, приділяє дуже багато уваги та часу їх вихованню, навчанню та розвитку, не шкодує коштів на розширення світогляду дитини, витрачає кошти на лікування та оздоровлення. Позивач офіційно працевлаштована, та працює в ТОВ «Аксор» та має позитивну характеристику з місця роботи. Окрім того, тільки вона одна матеріально забезпечує своїх дітей. Крім того, після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач відмовився приймати участь в утримання своїх дітей, в зв`язку з чим, позивач змушена була звернутися до суду. Судовим наказом від 09.02.2018 року, було стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку. Станом на липень 2020 року склалась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 89371,30 грн. На теперішній час місце перебування відповідача позивачу невідомо. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2018 року розірвано шлюб між сторонами. Судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2018 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29 січня 2018 року. Відповідно до характеристики, наданої з Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №» 1 16» Дніпровської міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , навчається у даному закладі з першого класу по теперішній час. Документи до закладу щодо зарахування дитини подавала мати. [PERSON] доброзичлива, чуйна, вразлива. Має непоганий загальний розвиток, вміє логічно мислити, охайна та активна. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки, завжди цікавиться її життям, є опорою для дитини та авторитетом. Тато дитини до школи не приходив, не цікавиться навчанням доньки, не відвідує батьківських зборів. Відповідно до характеристики, наданої з Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №1 16» Дніпровської міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , навчається у даному закладі з першого класу по теперішній час. Документи до закладу щодо зарахування дитини подавала мати. [PERSON] старанний, активний, вразливий. Має достатній рівень знань, вміє логічно мислити, охайний, веселий, жвавий та товариський. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, завжди цікавиться його життям, є опорою для дитини та авторитетом. Тато дитини до школи не приходив, не цікавиться навчанням сина, не відвідує батьківських зборів. Згідно з актом обстеження житлових умов № 03/4104 від 28.10.2020 малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради № 4/4-762 від 23.12.2020 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Із роз`яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом під час розгляду справи у суді не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дітей суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судові витрати у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved