Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ 2121, 1992 року випуску, державні номерні знаки 01160 МК, кузов № ХТА212100N0909518. В обґрунтування позову зазначає наступне. З 10.11.1986 року по 25.12.2006 року включно вона працювала в ТОВ «Україна М». За період її роботи підприємство декілька разів було реформовано та перейменовано. 11.02.1993 року колгосп «Україна» був реформований у колективне сільськогосподарське підприємство «Україна», 18.02.2000 року КСП «Україна» перейменовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», наступне перейменування відбулось 17.07.2004 року в товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», а з 30.03.2005 року і по теперішній час підприємство має назву ТОВ «Україна М». В кінці 1999 на початку 2000 років було визначено розмір пайового фонду майна членів КСП «Україна». 02.04.2000 року було здійснено розпаювання майна підприємства. За результатами розпаювання її частка визначена в розмірі 7297 грн. або 0,6 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства. 21.01.2013 року протоколом загальних зборів колишніх членів КСП «Україна» зі складу уточненого пайового фонду реорганізованого підприємства, їй було виділено в натурі та передано згідно з актом приймання передачі від 23.01.2013 р. у приватну власність майно на загальну суму 7297 грн. Одним з обєктів виділеного та переданого майна став автомобіль ВАЗ 2121, 1992 року випуску. Разом з автомобілем товариство передало їй свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РМС № 047009, де власником автомобіля зазначено КСП «Україна», правонаступником якого є відповідач у справі. На момент приймання передачі автомобіль знаходився у неробочому стані, тому відразу здійснити перереєстрацію вказаного транспортного засобу не було можливості. Після відновлення автомобіля, з метою перереєстрації транспортного засобу, влітку 2016 року позивач звернулася до Територіального сервісного центру 7443 Регіонального сервісного центру МВС в Чернігівській області. Проте, в здійсненні перереєстрації автомобіля їй було відмовлено у звязку з тим, що порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, затвердженого Кабміном України №1388 не передбачено, що майновий сертифікат є документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу. Фактично позивач володіє майновими правами на автомобіль ВАЗ 2121, але це не підтверджено відповідним документом, який засвідчує право власності, тому позивач змушена звернутися до суду з метою захисту свого права шляхом визнання за нею права власності на автомобіль марки ВАЗ 2121, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач ТОВ «Україна М», в особі директора [PERSON], позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна КСП «Україна», що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ЧНББ № 009617, виданим Соколівською сільською радою. Частка позивача визначена в розмірі 7297 гривень, або 0,6 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства (а.с.7). 11.02.1993 року КСП «Україна» був реформований у колективне сільськогосподарське підприємство «Україна», 18.02.2000 року КСП «Україна» перейменовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», наступне перейменування відбулось 17.07.2004 року в товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», а з 30.03.2005 року і по теперішній час підприємство має назву ТОВ «Україна М», що підтверджується довідкою ТОВ «Україна-М» від 05.06.2015 року (а.с.9). Згідно витягу з протоколу № 8 загальних зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 21.01.2013 року, затверджено перелік майна, яке виділяється [PERSON], що мешкає в с. Соколівка Бобровицького району вул.Молодіжна, 9 у приватну власність зі складу майна уточненого пайового фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на майновий сертифікат серії ЧНББ №009617 виданий Соколівською сільрадою 29.03.2012 року на суму 7297грн. Зокрема, [PERSON] у приватну власність виділено автомашину [NUMBER], 1992 року випуску, вартістю 2761 гривень, що підтверджується додатком №1 до витягу з протоколу №8 (а.с.10-11). Актом приймання-передачі від 23 січня 2013 року підтверджується, що [PERSON] передано із ТОВ «Україна-М», крім іншого майна, автомашину [NUMBER], 1992 року випуску (а.с.12) Згідно свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу РМС №047009, власником автомобіля ВАЗ 2121, 1992 року випуску зазначено КС підприємство «Україна» (а.с.13) Листом-відповіддю Територіального сервісного центру 7443 Регіонального сервісного центру МВС в Чернігівській області від 16.08.2016 року, позивачеві відмовлено у перереєстрації транспортного засобу, автомобіля [NUMBER] у зв»язку з ненаданням документів підтверджуючих правомірність придбання зазначеного автомобіля, передбачених п.8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 року(а.с.15) Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.2, 3 ст.9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай є власністю члена підприємства, право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами,\~\~ відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Відповідно до положень «Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001р №62 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2001 року за №305/5496 (який діяв на час виділення майна з пайового фонду підприємства), виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників наступними способами: а/ за структурою пайового фонду; б/ конкретним майном за взаємною згодою співвласників; в/ на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону; майновий пай в грошовому виразі видається з урахуванням фінансових можливостей підприємства-користувача. На комісію з організації вирішення майнових питань покладаються завдання з попереднього вирішення питань, пов'язаних з виділенням майна в натурі власникам майнових паїв; пропозиції комісії щодо переліку майна, призначеного для виділення його в натурі конкретному власнику, розглядаються і затверджуються зборами співвласників. Проаналізувавши надані позивачем докази, враховуючи вищевикладене, те, що позивачу відповідачем дійсно у приватну власність було виділено автомашину [NUMBER], 1992 року випуску, але вона не може перереєструвати право власності на себе, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки право позивача не може бути захищене в інший спосіб.

Outcome: approved