Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісячно в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати, що викликані хворобою дитини в розмірі 400 грн. щомісячно протягом всього періоду лікування та реабілітації. В обгрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі (без реєстрації), від якого у них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Коли дитині виповнилось півтора року, припинили фактичні шлюбні відносини. Відповідач офіційно працює та має стабільний заробіток, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний і може її надавати, а також не приймає жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини, які пов'язанні з захворюванням останнього на цереброастенічний синдром та дифузний зоб 0-І ст. У зв'язку з хворобою сина, їй доводиться ще здійснювати додаткові витрати на його постійне лікування. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити в повному обсязі. Додатково пояснила, що заперечення відповідача про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі не підлягає до задоволення, оскільки є довідка про доходи, що підтверджує обставину отримання ним регулярного, сталого доходу. Суд не може враховувати заперечення відповідача щодо наявності на його утриманні непрацездатної матері, так як їй відомо, що дружина відповідача [PERSON], разом з донькою [PERSON] та матір'ю починаючи з 2004р. перебували за межами України, а саме в Італії. Твердження відповідача про те, що нею неналежно обгрунтовано розмір витрат необхідних для щомісячного лікування та реабілітації сина не відповідає дійсності, оскільки згідно медичної довідки №178 від 10.07.2014р. дитина перебуває на диспансерному обліку, стан здоров'я відповідає згаданому діагнозу. Дитина потребує відвідування спеціалістів таких як невролог, психолог, логопед послуги яких необхідно оплачувати. Необхідність санаторно-профілактичного лікування та оздоровлення сина підтверджується Довідкою лікуючого лікаря. Вважає, що матеріалами справи підтверджено обставину, що їх син має довготривале захворювання, яке потребує лікування до кінця формування гормонального фону, тобто до досягнення ним повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує свого обов'язку по утриманню дитини, ствердив, що періодично надавав позивачці кошти, однак, сплачувати аліменти та нести додаткові витрати в такому розмірі в якому просить позивачка немає змоги, оскільки отримує мінливу і невелику заробітну плату, а інших джерел доходів у нього немає. Просить також врахувати, що позивачка належним чином не обгронтувала розмір додаткових витрат необхідних на лікування дитини, а крім того просить взяти до уваги те, що у зв'язку з постійним проживанням у м.Стрий, змушений щоденно добиратись до місця праці, що у м.Львові, що зумовлює значні фінансові затрати. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 04.02.2012р., відтак, зобов'язаний його утримувати до досягнення ним повноліття. Враховуючи пояснення самого відповідача, відсутність доказів на підвердження виконання ним обов'язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її матеріальне становище, яку утримує позивачка, матеріальне становище відповідача, який працює, отримує постійний та стабільний дохід, стан його здоров'я, відсутність на його утриманні інших осіб та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 13.05.2014р. до досягнення дитиною повноліття. Крім того, частковому задоволенню підлягає вимога щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989р., яка набула чинності для України 27.09.1991р., кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. З листа Комунальної 4-тої міської поліклініки м.Львова № 928 від 10.07.2014р. вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку в комунальній 4-й міській поліклініці з діагнозом: Церебрастенічний синдром, шифр МКХ-10 Е 23.0, стан його здоров'я на даний час відповідає вищевказаному діагнозу. Крім того, вищевказане захворювання неповнолітнього [PERSON] підтверджується випискою № 149 із медичної картки амбулаторного хворого; довідкою № 117 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування. Враховуючи зазначені обставини, що мають істотне значення, те, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, враховуючи тяжкість та тривалість її хвороби, а також беручи до уваги дані про доходи відповідача, зобов'язання по виплаті ним аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягувати щомісячно 300 грн. додаткових витрат, що викликані його хворобою, що буде належним і рівним для обох сторін розміром.

Outcome: partial