Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1050,30 гривень (на кожну дитину по 350,10 гривень) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 08 квітня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 гривень щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку, тобто до 26 лютого 2017 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2011 року, однак на даний час разом не проживають. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а також на її утримання, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Позивач вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 382 /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 5,6,7/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що на даний час діти проживають разом з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду. Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. При визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, її матеріальне становище, матеріальне становище відповідача, стан його здоров'я, заяви сторін. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600 гривень щомісячно. Також судом встановлено, що позивач не працює, знаходиться у відпустці до досягнення дітьми трирічного віку, тому, суд приходить до переконання, що позивач потребує матеріальної допомоги. У відповідності до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дітей до досягнення дітьми трьох років. У відповідності до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідач є працездатною особою, тому, суд приходить до переконання, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду 08 квітня 2016 року, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття та на дружину - до досягнення молодшими дітьми трирічного віку, а саме, до 26 лютого 2017 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved