Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що вона [PERSON] з 16.12.2014 року по 15.08.2018 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МАШ-СЕРВІС». 15.08.2018 року її було звільнено з роботи у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки відповідача №144 від 23.08.2018 року, станом на 21.08.2018 року заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] становила 14753,59 грн. Виплата вказаної заборгованості була здійснена лише 19.10.2018 року. Тому позивач просить суд стягнути з ТОВ «МАШ-СЕРВІС» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 06.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 16.12.2014 року по 15.08.2018 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МАШ-СЕРВІС», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-9). Наказом ТОВ «МАШ-СЕРВІС» від 13.08.2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.9). Згідно Довідки ТОВ «МАШ-СЕРВІС» №144 від 23.08.2018 року, сума невиплаченої заробітної плати, належної до виплати [PERSON], станом на 21.08.2018 року, складала 14753 грн. 59 коп. (а.с.10). Вказана заборгованість була виплачена лише 19.10.2018 року (а.с.13). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обовязок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов'язковими для судів. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З Довідки ТОВ «МАШ-СЕРВІС» №144 від 23.08.2018 року вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 190 грн. 91 коп. (а.с.10). Таким чином, оскільки [PERSON] була звільнена 15.08.2018 року, а повний розрахунок з нею не було проведено лише 19.10.2018 року, тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 8590 грн. 95 коп. за період з 15.08.2018 р. по 19.10.2018 р., що складає 45 робочих днів, при середньоденній заробітній платі позивача 190,91 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved