Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №119 по вулиці Пушкіна в м. Олександрія Кіровоградської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона на підставі договору дарування від 18 жовтня 1996 року є власником будинку №119 по вул. Пушкіна в м. Олександрія Кіровоградської області. У спірному будинку крім неї зареєстрований її син, відповідач по справі, який в 2003 році виїхав працювати до м. Львов, де проживає до сьогоднішнього часу. При спілкуванні син погоджується добровільно знятися з реєстрації, однак жодних дій не вчиняє, тому вона вимушена звернутися до суду. Реєстрація відповідача у належному позивачу будинку створює перешкоди для повноцінного користування та розпорядження ним, зокрема, позивач має складнощі, щодо оформлення бажаної житлової субсидії. Позивач у судове засідання не зявилася. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву, заяв і клопотань від нього не надходило. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно договору дарування від 18.10.1992 року посвідченого державним нотаріусом першої Олександрійської державної нотаріально контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-1955, [PERSON] є власником будинку по вул. Пушкіна, 119 в м. Олександрія Кіровоградської області. Згідно довідки квартального комітету №5 Олександрійської міської ради, [PERSON] зареєстрований [INFO] Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 03.01.2019 року складеного Головою квартального комітету №5 Олександрійської міської ради, в присутності сусідів, які засвідчили, що у будинку по вул. Пушкіна, 119, [PERSON] з квітня 2003 року не проживає, на момент перевірки в будинку відсутній, особистих речей немає. За приписами ч.ч. 1, 2 п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У випадках, передбачених пп. 1 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи надані позивачем докази, виходячи зі змісту наведених норм права і з урахуванням вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, а також те, що відповідач не надав суду доказів, які б вказували на те, що він не проживає у зазначеному вище будинку або відсутній у ній з поважних причин, або за ним відповідно до закону зберігається право користування жилим приміщенням, суд вважає доведеним те, що відповідач втратив право користування будинком. Тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved