Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2000 року до 25.06.2003 року. Від спільного життя був народжений син [PERSON], [INFO]. Після розлучення відповідач проживає окремо, ніякої матеріальної та іншої допомоги дитині не надає, повністю ухиляється від виховання дитини, не піклується про його стан здоров'я та навчання, не дбає про духовне та моральне виховання, фізичне здоров'я дитини. Відповідач також умисно ухиляється від сплати аліментів. Тому позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просять суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи служби у справах дітей Білоцерківської міської ради позов підтримав, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав Прокурор не заперечує проти задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, вислухавши учасників судового засідання, думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 червня 2000 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану актовий запис № 360. Від спільного життя народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами у справі був розірваний 25.06.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.11.2003 року. Рішенням Білоцерківського міського суду від 12.04.2002 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини, але він ухиляється від сплати аліментів, перебував у розшуку, що підтверджується копією вказаного рішення суду, копією виконавчого листа, ухвалою від 30.06.2004 року та довідкою ДВС про заборгованість ( а.с.6-10). По справі також встановлено, що відповідач повністю ухиляється від виховання дитини, не піклується про його стан здоров'я та навчання, не дбає про духовне та моральне виховання, фізичне здоров'я сина. Дані обставини також підтверджені довідкою та характеристикою навчального закладу, висновком служби у справах дітей Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. На підставі ст. 164 СК України батьків слід позбавляти батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд, оцінивши всі докази у їхній сукупності, вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved