Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO] у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання сина. Свої вимоги обґрунтувала наступним. [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Стосовно малолітньої дитини вона є одинокою матір'ю, батько дитини записаний зі слів матері. З 2014 року мати покинула свою дитину на позивача та постійно проживає в м. Новоукраїнка за місцем свого навчання. Хлопчик відвідує дитячий садок в с. Цибулеве та постійно проживає з родиною [PERSON] Позивач більше року займається виховання та забезпеченням дитини, створила всі необхідні умови для проживання та виховання [PERSON], матеріально забезпечує його. Відповідач жодної допомоги на утримання сина не надає, ніяким чином не турбується про нього. Таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Позивач має на утриманні ще семеро дітей, тому матеріально їй важко їх утримувати. Просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти на користь позивача. Служба у справах дітей вважає за доцільне відібрати дитину від матері без позбавлення її батьківських прав, так як вона всю відповідальність за виховання та утримання сина переклала на [PERSON], а також сама надала згоду на відібрання сина від неї Позивач в судове засідання не зявилася, але надав письмову заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглядати справу без її участі. Третя особа надала письмову заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, наступне. Малолітній [PERSON] народився 23.07.2010 року, матір'ю дитини являється [PERSON], батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України зі слів матері, яка є одиначкою (а.с.7,11). Дитина зареєстрована та проживає в [INFO]. Умови проживання родини задовільні. Олександр відвідує дитячий садок з 01.09.2014 відповідно до заяви матері [PERSON] (а.с.9). До складу сімї входять позивач, її чоловік та восьмеро підопічних дітей, враховуючи [PERSON] (а.с.8). Відповідно до висновку служби у справах дітей, з 2014 року [PERSON] залишила свого сина на [PERSON], весь цей час з дитиною не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається. Всю відповідальність за виховання та матеріальне утримання дитини взяла на себе [PERSON] , яка створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, забезпечує його одягом, взуттям, продуктами харчування, проте державної соціальної допомоги на утримання дитини не отримує, так як статус дитини не визначено. Вважає за доцільне відібрати дитину від матері без позбавлення її батьківських прав, так як вона всю відповідальність за виховання та утримання сина залишила на [PERSON], а також сама надала згоду на відібрання сина від неї (а.с.11). Відповідно до ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з ними, є хронічними алкоголіками чи наркоманами чи вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального стану. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.4,5,6 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина та не заперечує проти відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved