Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 800,00 грн., щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що із 19.10.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Крім того, вказала, що відповідач участі у виховані спільної дитини не бере, у добровільному порядку кошти на її утримання не надає. Представники сторін надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, представник позивача позов підтримала, а представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.2004 року вбачається, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 184 ЦК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що сторони домовились, щодо виконання цього обов'язку, тому суд стягує із відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800,00 грн., щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved