Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 11 грудня 2013 року [PERSON] уклав з КС «Талісман» договір позики № 0004/5011, згідно умов якого отримав грошові кошти у розмірі 1500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,34% на рік на суму залишку заборгованості та 1% від суми позики за кожен день прострочки неустойки, строком на 12 місяців. 13 лютого 2015 року між КС «Талісман» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги № 010/15/ДВ, відповідно до умов якого були відступлені вимоги щодо даного договору позики. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим виникла заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 10727 гривень 86 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за договором у розмірі 1500 гривень; заборгованість по процентам за користуванням позикою у розмірі 2274 гривні 60 копійок; неустойка за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 6480 гривень, 3% річних та інфляційних нарахувань у розмірі 420 гривень. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за договором позики в розмірі 10727 гривень 86 копійок. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, але надали суду заяви в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на її задоволенні. Крім цього в своїй заяві зазначили, що в разі неявки в судове засідання відповідача по справі не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення. Наслідки ухвалення заочного рішення їм відомі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 11 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «Талісман» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0004/5011. Відповідно до умов вищевказаного договору кредитна спілка надала Позичальнику кредит у розмірі 1500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,34% в день строком на 12 місяців з кінцевим терміном повернення 11 грудня 2014 року в обмін на зобов'язання позичальника робити погашення тіла кредиту і відсотків шляхом зарахування на особовий рахунок суми щомісячних платежів. У відповідності до зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється ануїтетними платежами в розмірі 138 гривень на місяць, шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора, однак Позичальником даний договір не виконується. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. 13 лютого 2015 року Кредитна спілка «Талісман» та [PERSON] уклали договір про відступлення права вимоги № 010/15/ДВ. На підставі п. 1.1 даного договору, клієнт КС «Талісман» відступає позивачу по справі свої права вимоги заборгованості по кредитному договору, укладеному між КС «Талісман» і боржником [PERSON]. За даним договором позивач має право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за кредитним договором. Тобто, станом на дату відступлення права вимоги відповідач по справі свої зобов'язання за договором № 0004/5011 від 11 грудня 2013 року в установлені терміни не виконував, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на день звернення до суду, а саме станом на 03.03.2015 року він має заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 1500 гривень; заборгованості по відсоткам у розмірі 2274 гривні 60 копійок; неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 6480 гривень, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Крім цього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, виходячи з наступного: Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Так, індекс інфляція за грудень 2014 року - 1,249, за січень 2015 року - 1,03. Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає: 1500,00х1,249=1873,50-1500,00=373,50 1500,00х1,03=1546,50-1500,00=46,50 373,50+46,50= 420,00 грн. Три відсотки річних від простроченої суми за період з 25.12.2013р по 03.03.2015 року складає: 1500 грн. х 3% (0,03) х 432: 365 : 100 = 53,26 гривень. У зв'язку з цим дану вимогу позивача суд задовольняє в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при подачі позовної заяви майнового характеру станом на 01.01.2015 року складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тому позивач при подачі позовної заяви до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав і інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушеннях їхніх прав. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача є громадською організацією, отже, від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду звільняється, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved