Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим , що вона працювала на Державному підприємстві «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» з 1993 року по 27.08.2014 року включно , що підтверджується її трудовою книжкою . 27.08.2014 року її було звільнено з роботи за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України , Наказ № 66 від 27.08.2014 року . Після звільнення позивача відповідач розрахунок по заробітній платі з нею не провів , належну до виплати заробітну плату не виплатив . Заборгованість по заробітній платі складає 3122,97 грн. і при звільненні відповідачем позивачеві виплачена не була , що підтверджується відповідною довідкою . На неодноразові вимоги позивача провести з нею розрахунок адміністрацією ДП «Дирекція КГЗКОР» їй було відмовлено . Відповідно до вказаної довідки середня місячна заробітна плата позивача складає 2701,02 грн., а відповідно її середньо денний заробіток складає 122,77 грн. (2701,02 грн. /середня місячна заробітна плата/ : 22 дні /кількість робочих днів в місяці/ = 122,77 грн.) . З дня звільнення позивача 27.08.2014 року і по день подачі нею позову до суду пройшло 51 день . Таким чином , позивач вважає , що сума середнього заробітку , який відповідач зобов'язаний сплатити на її користь за час затримки розрахунку складає 6261,27 грн. (122,77 грн. /розмір середньо денної заробітної плати/ х 51 день /кількість днів затримки розрахунку/ = 6261,27 грн.) . Крім того , позивач зазначає , що своїми незаконними діями відповідачем їй завдано моральної шкоди . При цьому , посилається на те , що розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко , але вона вважає , що вона має хоча б компенсувати ті емоційні страждання , які довелося перенести їй протягом усього часу , який вона була змушена витрачати на відновлення свого порушеного права на оплату праці - гарантованого Конституцією України . Розмір душевних страждань (моральної шкоди) позивач оцінює в 1000 грн. Визначений позивачем розмір моральної шкоди включає в себе усі страждання , які довелося перенести їй , зокрема порушення звичайного способу та ритму життя , негативного впливу неправомірних дій відповідача на психічний стан її здоров'я , а також моральних страждань , пов'язаних із відновленням її порушеного права у судовому порядку , затрати додаткового особистого часу для відновлення її порушеного права в судовому порядку . Тому позивач вважає , що відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 27.11.2014 р. позивач звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог , посилаючись на те , що на день розгляду справи в суді сума середнього заробітку за час затримки розрахунку , яку відповідач повинен їй сплатити становить 11294,84 грн. (122,77 грн. /розмір середньо денної заробітної плати/ х 92 дні /кількість днів затримки розрахунку/ = 11294,84 грн.) . Тому вважає , що розмір позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає збільшенню до 11294,84 грн., та просить суд стягнути з відповідача на її користь : - заборгованість по заробітній платі в сумі 3122,97 грн.; - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11294,84 грн. ; - моральну шкоду в сумі 1000 грн. ; а всього - 15417,81 грн. Позивач в судовому засіданні відмовилася від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі на суму 3114,83 коп., звернувшись до суду з відповідною письмовою заявою , позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11294,84 та моральної шкоди в сумі 1000 грн. - підтримала . Представник відповідача - ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» , в судове засідання не з»явився , до суду надано письмову заяву , в якій просять розглянути справу за його відсутності у зв»язку з неможливістю прибуття в судове засідання . Проти позову заперечують , посилаючись на подані письмові заперечення . За таких підстав , суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи без участі представника відповідача . Вислухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази по справі , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню . Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства , установи , організації , провадяться в день звільнення . Якщо працівник в день звільнення не працював , то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок . В разі спору про розмір сум , належних працівникові при звільненні , власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму . Згідно положень ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в статті 116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа , організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку . Позивач [PERSON] дійсно працювала на Державному підприємстві «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» з 1993 року по 27.08.2014 року включно , що підтверджується відповідною копією її трудової книжки . За даними довідки ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» № 651 від 14.10.2014 р. [PERSON] звільнилася 27.08.2014 р. заборгованість по заробітній платі та розрахункових складає 3122,97 грн., середня місячна заробітна плата складає - 2701,02 грн. В судовому засіданні позивач відмовилася від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі на суму 3114,83 коп. Довідками ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» № 950 від 12.12.2014 р., та № 46 від 15.12.2014 р. підтверджено , що заборгованість по заробітній платі позивача відповідачем погашена . На час розгляду справи в суді станом на 27.11.2014 р. середній заробіток за час затримки розрахунку становить 11294,84 грн. (122,77 грн. /розмір середньо денної заробітної плати/ х 92 дні /кількість днів затримки розрахунку/ = 11294,84 грн.) , та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача . При цьому , позивачем не доведено ступінь завдання їй відповідачем моральних збитків . Вирішуючи питання про задоволення позовної вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди , суд вважає , що дана позовна вимога задоволенню не підлягає , оскільки чинним цивільним законодавством України не передбачено стягнення моральної шкоди за порушення вимог законодавства про працю , а саме невиплату заробітної плати при звільненні працівника , відповідальність за вказане порушення передбачена КЗпП України у вигляді відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку . При цьому, суд виходить з положень ст. 10, 11, 60 ЦПК України , згідно якої кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір . В решті позовних вимог відмовити .

Outcome: approved