Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 12.10.1996 року уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO]. 25.10.1999 року вона розірвала шлюб з відповідачем та 01.11.2002 року уклала шлюб із [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] у них народився син [PERSON], якому 13.04.2012 року було встановлено діагноз : цукровий діабет 1 типу та призначено державну допомогу в розмірі 884 грн. щомісячно до 2021 року. Вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, оскільки витрачає значну частину коштів на лікування молодшого сина. Відповідач сплачував аліменти у різному розмірі і її це влаштовувало. Але 13.08.2014 року їх донька вступила на денну комерційну форму навчання на природничий факультет у Криворізький національний університет за напрямом «Біологія». Вартість навчання, згідно договору про надання освітніх послуг складає 9 600 грн. на рік, які нею були сплачені за навчання доньки на першому курсі. Строк навчання встановлено до 30.06.2018 року. Згідно договору № 21 «Про надання місця проживання в гуртожитку від 11.08.2014 року» університет надає місце для проживання за окрему плату, розмір якої визначається адміністрацією. За 1 півріччя проживання доньки, у гуртожитку, вона сплатила грошові кошти в розмірі 1500 грн. Її донька навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працювати, не отримує стипендію, потребує коштів для оплати свого навчання та проживання, потребує матеріальної допомоги. Відповідач відмовляється матеріально допомагати своїй доньці. Фактичні витрати на дитину - [PERSON] складають : за перший рік навчання - 9.600 грн., 1500 грн. - за проживання; за другий рік навчання: 1200 грн. за проживання в гуртожитку, 9 600 грн. за навчання. Разом ця сума складає 21 900 грн. Просила суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 800 грн., щомісяця, починаючи з моменту подання позову та до закінчення навчання останньою, чи до досягнення [PERSON] 23 річного віку - у зв'язку з тим, яка із зазначених обставин настане першою. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 10 950 грн. додаткових витрат по оплаті навчання [PERSON] за 1 та 2 курс навчання у Криворізькому Національному Університеті. Стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину витрат по оплаті за навчання їх сумісної дитини [PERSON], які будуть проведені [PERSON] за період навчання [PERSON] з 01.09.2014 року до закінчення навчання останньою чи до досягнення нею 23 річного віку - у зв'язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою. В судове засідання позивачка не з'явилася, її представник підтримав заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача позову не визнала, пояснивши, що [PERSON] сплачує аліменти на повнолітню дитину [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно, не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки має нову родину, неповнолітню дитину, батьків похилого віку, постійного місця роботи немає, живе від тимчасових заробітків. Крім того, норми ст. 185 СК України щодо додаткових витрат на дитину поширюються на неповнолітніх дітей. [PERSON] є повнолітньою дитиною, проживає окремо від матері - позивачки по справі, тому лише вона має право звертатися з вказаним позовом до суду, а не її мати. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним сином, тому у суду є підстави для розгляду справи в її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено. [PERSON] та [PERSON] (нині [PERSON]) перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1996 року. 25.10.1999 року шлюб між ними розірвано. [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 01.11.2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору про надання освітніх послуг від 01.09.2014 року та довідки Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», [PERSON] є студентом природничого факультету вказаного начального закладу, термін навчання до 30.06.2018 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 38 400 грн. Відповідно до договору № 101 про надання місця проживання в гуртожитку від 11 серпня 2014 року слідує, що [PERSON] проживає в гуртожитку Криворізького національного університету за плату визначену в п.6 вказаного договору, що встановлюється щомісячно і складається з квартирної плати, нарахування комунальних послуг, доплати за перевитрачені комунальні послуги понад встановлені норми. [PERSON] працює в Таврійській школі - інтернат і отримує середню заробітну плату в розмірі 2211 грн. щомісячно. З дублікату квитанції від 12.08.2014 року слідує, що [PERSON] оплачено освітні послуги в сумі 9 600 грн. за перший курс навчання. 26.08.2015 року [PERSON] сплачено грошові кошти в сумі 1200 грн. за проживання в гуртожитку. 20.08.2015 року [PERSON] сплачено надання освітніх послуг в сумі 9600 грн. 12.08.2014 року [PERSON] оплатила проживання в гуртожитку в сумі 1500 грн. [PERSON] є дитиною - інвалідом з 03.07.2012 року, страждає на цукровий діабет, перебуває на Д обліку у лікаря - ендокринолога. [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07.03.2003 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. 24.09.2013 року звільнений з роботи. Має батьків пенсійного віку [PERSON] та [PERSON], які хворіють. З квитанцій від 28.08.2015 року, 30.09.2015 року, 02.11.2015 року слідує, що [PERSON] сплачував аліменти ( за серпень, вересень, жовтень 2015 року ) шляхом переказу грошей на карту доньки в сумі 400 грн. щомісячно. З довідки Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» від 30.11.2015 року слідує, що [PERSON] навчається на 2 курсі природничого факультету денної форми навчання. Навчання за контрактом, термін навчання на 2 курсі у 1 семестрі з 01.09.2015 року до 01.02.2016 року, весь термін навчання для здобуття ОКР бакалавра до 30.06.2018 року. З довідки наданої представником позивача слідує, що мати [PERSON] працює до теперішнього часу. З інвентарних справ, наданих на запит суду, вбачається, що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2002 року, укладеного на Регіональній універсальній товарній біржі «Таврійська», співвласником квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] загальною площею 49,8 кв.м. разом з [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1997 року на праві спільної сумісної власності. З відповіді Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області на запит суду слідує, що [PERSON] є власником автомобіля Dewoo Lanos, державний номер [NUMBER]. З індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 2000 року до 2013 року слідує, що в 2012 році та 2013 році річний заробіток [PERSON] склав відповідно 9198,07 грн. та 5 399,73 грн. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, стягнення аліментів на повнолітнього сина чи дочку у зв'язку з продовженням навчання передбачено правилами Глави 16 СК України (статті 198- 201 цього Кодексу). Заявляючи свої вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки, у зв'язку з продовженням нею навчання, позивачка посилалась на положення статті 185 СК України за якими батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За правилами статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194 -197 цього Кодексу. Виходячи із змісту цієї норми, правила статті 185 СК України не можуть бути застосованими у відносинах щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання (статті 199 СК України). Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, сплачених за навчання на 1 та 2 курсі вищого навчального закладу та за проживання в гуртожитку доньки [PERSON], а також для стягнення 1/2 частини витрат по оплаті навчання до закінчення навчання [PERSON]. які необхідно буде сплатити в майбутньому. Частина грошових коштів за навчання у вищому навчальному закладі та проживання в гуртожитку сплачено в період, коли [PERSON] була неповнолітньою, проте суд вважає, що для стягнення 1/2 частини сплачених коштів з відповідача теж немає правових підстав, оскільки витрати на навчання та проживання не відносяться до витрат, викликаних особливими обставинами, метою навчання у вищому навчальному закладі є здобуття спеціальності, а не розвиток здібностей (таланту) дитини. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку, то суд вважає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] сплачує в добровільному порядку аліменти в сумі 400 грн. щомісячно, зазначений вид аліментів стягується з відповідача за умови можливості ним надавати матеріальну допомогу в розмірі, вказаному в позові в сумі 800 грн., судом встановлено, що відповідач не працює, має нову родину, малолітню дитину, непрацездатного батька, що має хворобливий стан, тому не може надавати матеріальну допомогу доньці в розмірі 800 грн., а позивачка не довела суду, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дитину в розмірі 800 грн. щомісячно. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на можливість відповідача сплачувати аліменти на повнолітню дитину у розмірі 800 грн. виходячи з його забезпеченості та наявності на праві власності двох квартири та автомобіля, оскільки відповідач [PERSON] не працює, в 2012 році та 2013 році мав незначний заробіток, наявність у нього майна не свідчить про його матеріальну спроможність сплачувати аліменти на повнолітню дитину у розмірі значеному у позові, до того ж позивачем та його представником не доведено факту утримання належного відповідачу майна, саме за рахунок його коштів. Крім того, ст. 199 ч.3 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину батьками, в разі, якщо дитина проживає з ними, [PERSON] проживає в гуртожитку за місцем знаходження начального закладу, тому позивачка [PERSON] - мати дитини не має права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину. З цих підстав позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed