Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначено, що 08.10.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюб розірвано рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2014 року. Після народження дитини відповідач [PERSON] не надавав жодної грошової допомоги на утримання сина, а тому звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання. Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25.02.2014 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина до його повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Аліменти не сплачуються, відповідач не цікавиться життям житини, не займається його вихованням. З метою примусити відповідача сплачувати аліменти визначені рішенням суду, звернулась з заявою до правоохоронних органів, в результаті чого до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження №12015120020005939 та розпочато досудове розслідування. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю. Представник відповідача , зазначила, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, вважає, що його необхідно позбавити батьківських прав відносно сина, а тому просить задовільнити позов повністю. В судове засідання відповідач не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом та телефонограмою (а. с. 35,47), поважні причини суду не повідомлено. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування підтримала висновок органу опіки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача і визнання його таким, що відповідає інтересам дитини ( а.с. 18-19). Суд ухвалив провести судове засідання за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти . Сторони перебували в шлюбі з 08.10.2011 року . В період шлюбу [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с.6). Шлюб розірвано, що підтверджується копією рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2014 року (а. с.7). Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25.02.2014 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина до його повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьох років (а. с. 8). Відповідач не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] та на її утримання , що підтверджується довідками Відділу ДВС Кіровоградського РУЮ (а. с. 9-10, 49-50). Позивач звернулась з заявою до правоохоронних органів, в результаті чого до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження №12015120020005939 та розпочато досудове розслідування (а. с. 11-13). Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Статтями 150,151,155 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; Батьки зобов'язані поважати дитину;Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства;Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтями 164, 165 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я,навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зазначена позиція висловлена і в п. 16 Постанови ПВС України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В суді довідкою з місця проживання ( а.с. 14) підтвердується, що дитина проживає з мамою . Поясненнями сосідів , що батько не цівиться дитиною ( а.с. 15,16). Суд вважає, що вищевказані обставини справи доводять факт ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків покладених на нього ст.150, 155 СК України, що у відповідності до ст.164 ЦК України є підставою для позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до висновку служби у справах дітей Кіровоградської міської ради Виконавчого комітету [PERSON] тривалий час ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов»язків відносно сина, що знайшло своє піддтвердження в суді . Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача -487,20 грн. сплаченого судового збору . Відповідно до положень ст.ст. 8,11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, ст.164, ст.165, ст.180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11,88, 212-218 ЦПК України,суд,-

Outcome: approved