Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вимоги мотивувала тим, що 27 червня 2015 року вона надала відповідачу [PERSON] позику у борг на суму 18.000 доларів США, без сплати відсотків за її користування, про що остання власноруч склала розписку. Гроші зобов'язалась повернути протягом року. Суму позики вона фактично давала чоловіку відповідачки [PERSON], який є її приятелем і вона йому довіряла, але розписку в отриманні позики написала відповідачка, оскільки позику вони брали удвох для погашення кредиту за будинок, право власності на який по документам було оформлено на відповідачку. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути борг, однак вона борг не повертає, хоча від боргу не відмовляється, мотивуючи неповернення боргу вчасно сімейними обставинами (смертю чоловіка, проблемами із бізнесом). У зв'язку з викладеним позивач просив суд стягнути на її користь з відповідача 18.000 доларів США боргу, без урахування індексу інфляції, судовий збір в сумі 1800грн. У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, своєю заявою від 13.07.2018року зменшила позовні вимоги з 18.000 доларів США до 10.000доларів США (оскільки відповідачка після її звернення із позовом до суду повернула їй 8.000доларів США боргу). Своєю заявою від 13.09.2018року зменшила позовні вимоги до 6.000доларів США (оскільки за два місяці відповідачка добровільно повернула їй ще 4.000доларів США), просила остаточно стягнути з відповідачки на її користь суму позики в розмірі 6.000доларів США - суму позики, яку відповідачка їй не повернула. Судові витрати просила не стягувати, оскільки відповідач їй сплатила цю суму - 1800грв. Відповідач у судове засідання тричі не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що вона дійсно брала у позивачки разом зі своїм чоловіком [PERSON] суму позики в розмірі 18.000долларів США у червні 2015р., позику взяли щоб погасити кредит перед банком за житловий будинок (вони його будували у [ADDRESS]), цими грошима вони погасили кредит банку, але повернути гроші не змогла через сімейні складності (тяжко хворів чоловік, потім він помер). Після звернення позивачки до суду вона частково повернула їй суму позики, проти позовних вимог не заперечує з урахуванням добровільно сплаченої нею суми позивачу. Дослідивши надані позивачем і відповідачем, долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, з огляду на наступне. Судом установлено, що 27 червня 2015 р. позивач надав відповідачу [PERSON] позику на суму 18.000 доларів США без сплати відсотків на один рік, про що остання власноруч склала розписку. Гроші зобов'язалась повернути через рік (а.с.3). Вказану суму грошей відповідач взяла разом зі своїм чоловіком [PERSON] для потреб родини - а саме щоб погасити кредит перед банком за побудований ними житловий будинок за адресою [ADDRESS], цими грошима вони і погасили кредит банку (письмові пояснення відповідачки - а.с.15). Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, однак вона борг не повертає, мотивуючи сімейними складнощами (хворобою, а потім і смерттю чоловіка, проведенням АТО, складнощами з бізнесом, тощо). На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Станом на 18.09.2018року сума боргу складає 6.000 долларів США (оскільки відповідачка після звернення позивача до суду двічи частково погасила суму боргу позивачу на загальну суму 12.000долларів США, у зв'язку з чим позивач зменьшила суму позовних вимог). Таким чином, ураховуючи вимоги договору позики з відповідачки слід стягнути на користь позивача несплачену ним суму позики у розмірі 6.000дорлларів США. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки позивачка не просить суд стягнути з відповідачки вказані суми і також понесені нею судові витрати (позивачка подала суду заяву про те, що відповідач добровільно повернула їй суму сплаченого судового збору), з відповідача слід стягнути на користь позивачки лише суму позики в розмірі 6.000 доларів США. Ураховуючи вищенаведене, оцінивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог (зменшених заявою позивача), та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 526, 553,554, 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: approved