Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.12.1995 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №178. Від даного шлюбу у них двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними зникли взаєморозуміння, взаємоповага та спільні життєві інтереси, без чого існування сім'є неможливе. Подружніх стосунків з відповідачем вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин збереження сімї вважає неможливим, примирення між ними не буде, а тому вона бажає шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася. В матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої вона просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги не визнає, проти розірвання шлюбу заперечує. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб від 05.10.2017 серія І-АМ №204700 (а.с. 5) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать копії повторних свідоцтв про народження від 19.09.2002 серія 1-АМ №174138 (а.с.6) та від 28.09.2017 серія І-АМ № 377349 (а.с.7). Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім'ї. Наданий сторонам строк для примирення до позитивних результатів щодо збереження шлюбу і покращення взаємовідносин не призвів. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.4 ч.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ч.1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 110-113 СК України. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім'ю не має, відповідач не вказав об'єктивних причин щодо збереження сім'ї, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved