Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона 12.07.1997 року уклала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2015 року шлюб між ними розірвано. Усі обов`язки щодо утримання сина вона несе самостійно. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. На даний час син [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання у Коледжі ракетно-космічного машинобудування Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара. Термін закінчення навчання - 30.06.2021 року. У зв`язку з цим, син потребує матеріальної допомоги від батька під час навчання: на проїзд до місця навчання, на підручники, харчування, одяг, ліки та інше. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Вказала, що відповідач працює слюсарем-ремонтником в Акціонерному товаристві «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на отримання сина, однак добровільно такої допомоги не надає. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до закінчення сином навчання - до 30.06.2021 року , але не більше як до досягнення ним 23-х років. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 року (а.с.17,18) позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Сторонам, третій особі було направлено копію ухвали від 25.11.2019 року, відповідачу та третій особі також направлено копію позову з додатками (а.с.19-21). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, 11.01.2020 року від нього надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.35-38,39-54) в якому зазначив, що факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів. Вказав, що їх син [PERSON] з 2012 року по липень 2018 року проживав без реєстрації разом з ним в квартирі [ADDRESS] . Весь час після розірвання шлюбу він добровільно сплачував на користь позивача аліменти на утримання сина по серпень 2019 року включно, на підтвердження чого ним надаються квитанції. Тобто лише декілька місяців він за особистими обставинами не мав можливості надавати сину матеріальну допомогу. Таким чином, твердження позивача, що усі обов`язки щодо утримання сина вона несе самостійно не відповідають дійсності. Він до недавнього часу брав активну участь у житті сина: купував необхідний одяг, взуття, давав кошти на лікування, придбання канцелярських товарів та на інші потреби за його проханням. Твердження позивача про те, що син не має ніяких джерел доходу також не відповідають дійсності, оскільки син отримує стипендію. Навчання є безоплатним. Послався на те, що позивач не надала жодного доказу, який би підтверджував те, що вона витрачає грошові кошти на сина. Також вказав, що він перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , яка за станом здоров`я не має можливості працювати та знаходиться на його утриманні. Він має вади зору, хвороба прогресує. Зараз в нього пігментна дегенерація сітчатки ока, субатрофія зорових нервів та йому потрібне термінове лікування, але він не маж на це коштів. Він працює слюсарем-ремонтником в ЦПФ в АТ «НЗФ» та його коштів вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності. Крім того йому потрібно сплачувати комунальні платежі, він не отримує ніяких видів державної соціальної допомоги та повинен виплачувати заборгованість по кредиту. Таким чином, з урахуванням його майнового стану та стану здоров`я, він не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. На підставі викладеного просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Від позивача [PERSON] відповіді на відзив не надходило. Від третьої особи [PERSON] пояснень не надходило. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 року відмовлено [PERSON] у задоволенні його заяви про розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін (а.с.57,58). Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191,199-201 СК України підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні обставини. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2015 року розрізано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 12.07.1997 року (а.с.11). Згідно матеріалів справи сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-копія свідоцтва про народження [NUMBER] ). 03.07.2019 року [PERSON] досяг повноліття та на даний час продовжує навчання. Як вбачається з довідки Коледжу ракетно-космічного машинобудування ДНУ ім. О.Гончара від 02.09.2019 року № 9851, [PERSON] в 2019 році вступив до коледжу ракетно-космічного машинобудування ДНУ ім. О.Гончара і до теперішнього часу навчається на 2 курсі на базі ПТУ денного відділення. Термін закінчення коледжу 30.06.2021 року (а.с.13). Згідно довідки про доходи Коледжу ракетно-космічного машинобудування ДНУ ім. О.Гончара від 03.01.2020 року (а.с.39), студенту Коледжу ракетно-космічного машинобудування ДНУ ім. О.Гончара, форма навчання - безплатне навчання, [PERSON] у період 01.09.2019-21.12.2019 було нараховано 5222,00 грн. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що син з 2012 року по липень 2018 року проживав без реєстрації разом з ним та надані на підтвердження цих обставин Акт №4 від 03.01.2020 року (а.с.46) та довідку №20 від 03.01.2020 року в частині періоду проживання сина (а.с.45), так як обставини щодо періоду проживання сина з 2012 року по липень 2018 року не мають значення щодо даного спору . Також суд не бере до уваги надані відповідачем копії квитанцій про оплату аліментів (а.с.40-44), так як вказані документи не стосуються предмету доказування. Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суду не представлено. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює в АТ «Нікопольський завод феросплавів» на посаді слюсаря-ремонтника ЦВФ та сума його загального доходу за період з червня 2019 року по листопад 2019 складає 112587,95 грн. Дані обставини підтверджуються довідкою про нараховану заробітку плату Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» № 1572 від 27.12.2019 року (а.с.26,27). Середньомісячний дохід відповідача складає 18764,65 грн. З огляду на це, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач, згідно довідки від 02.01.2020 року № 3/2 Управління соціальної політики Нікопольської міської ради станом на 02.01.2020 року ніяких видів державного соціальної допомоги не отримував (а.с.48). Суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що він має вади зору та на дай час йому встановлено діагноз пігментна дегенерація сітчатки ока, субатрофія зорових нервів, у зв`язку з чим він потребує лікування. Даний діагноз відповідачу було встановлено після консультації офтальмолога від 04.01.2020 року (а.с.50). Також суд приймає до уваги те, що відповідач сплачує заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитними договорами, яка станом на 08.01.2020 року складає 15163,59 грн. Вказане підтверджується довідкою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 08.01.2020 року № 2UI1OV12EBULUOA6 (а.с.47). Проте, суд не може взяти до уваги посилання відповідача на те, що на даний час він перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , яка за станом здоров`я не може працювати та знаходиться на його утриманні, оскільки на обґрунтування вказаних доводів відповідачем надано лише копію виписки із медичної карти хворого на ім`я [PERSON] № 389 за 2015 рік та копії ультразвукових досліджень на ім`я [PERSON] за 2015 рік та 2017 рік. Будь-яких доказів на підтвердження вказаних відповідачем обставин щодо проживання однією сім`єю з [PERSON] , та її стану здоров`я та перебування на утриманні відповідача на час розгляду справи суду не представлено. З довідки ОСББ «Ідеал-2» №20 від 03.01.2020 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] , квартиронаймачем/власником квартири зазначено [PERSON] (а.с.45). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Отже, суд при визначенні розміру аліментів, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, враховуючи матеріальне положення сторін, матеріальне становище третьої особи [PERSON] , який отримує стипендію, стан здоров`я відповідача, наявність в нього кредитних зобов`язань, та інші обставини справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте у меншому розмірі ніж просить позивач. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто дитину, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зобов`язані утримувати обидва батьки. Крім того, суд враховує той факт, що [PERSON] , [INFO] , навчається безоплатно та отримує стипендію та загальна сума його доходу за період з 01.09.2019 року по 31.12.2019 року становила 5222,00 грн. Таким чином, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає достатнім стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на період навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до 30.06.2021 року , але не більш як до досягнення ним 23 років. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial