Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер рідний брат позивачки - [PERSON], [INFO] року помер племінник позивачки - [PERSON], після їх смерті залишилося спадкове майно: 1/2 частину жилого будинку з надвірними побудовами, приватизованої земельної ділянки розміром 0,48 га, переданої для ведення обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, що знаходиться в [ADDRESS]. Проте у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, Полтавською районною нотаріальною конторою позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністюта просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, у вирішені справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, заяви про розгляд справи без його участі не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] року помер рідний брат позивачки - [PERSON], [INFO] року помер племінник позивачки - [PERSON] (а.с.5-6). Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги був його син та племінник позивачки - [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], тому згідно із законом вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 28 січня 2003 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] на підставі заповіту прийняв у спадщину спадкове майно, яке складається з: 1/ 2 частини жилого будинку з надвірними побудовами, приватизованої земельної ділянки розміром 0,48 га, переданої для ведення обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, що знаходиться в [ADDRESS] та належало померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Заворсклянської сільської ради Полтавського району та області 14.02.1989 р. та державного акту ПЛ №19-00706, виданого Заворсклянською сільською радою 13.03.1995 р. за №50. Згідно з реєстраційним написом на правовстановлювальному документі від 29 січня 2003 року, 1/ 2 частина жилого будинку зареєстрована Полтавським бюро технічної інвентаризаці на праві приватної власності за [PERSON], записаний у реєстрову книгу №1 за реєстровим №92 (а.с.8). Єдиним спадкоємцем третьої черги за законом після померлого [PERSON] є позивачка, його рідна тітка - [PERSON] (а.с.4). З метою спадкування майна після померлого племінника позивачка звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №140/2013. Але державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно та відсутнє підтвердження родинних відносин. Факт родинних відносин між позивачкою та померлими [PERSON] і [PERSON] був встановлений рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07.10.2013 року (а.с.4). Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 1268 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: в [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved