Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 24 416,49 грн., судовий збір в сумі 252,20 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 800 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.2012 року о 13 годині по вул.. Ревуцького в м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «BYD F3» державний номер [NUMBER] при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «КІА» державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, яку було визнано винним у скоєнні даної ДТП застрахована в ТДВ «СК «Райп» і відповідачем не здійснено страхову виплату у встановлений законом строк, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що 18.11.2012 року о 13 годині по вул.. Ревуцького в м. Києві за участю транспортного засобу «BYD F3» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ «СК «Райп» (поліс № АВ/210121), відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб позивача - «КІА» державний номер [NUMBER]. 25.12.2012 року постановою Дарницького районного суду м. Києва, [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 9) Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до висновку про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 03.12.2012 року, розмір шкоди завданої позивачу пошкодженням в даній ДТП автомобіля «КІА» державний номер [NUMBER], становить 24 416,49 грн. Витрати, понесені позивачем на оплату послуг по визначенню розміру шкоди, згідно квитанції наданої позивачем, складають 800 грн. (а.с. 29) Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України: у разі настання страхового випадку, страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 29.01.2013 року позивач звернулась до ТДВ СК «Райп» з відповідною заявою про страхове відшкодування, однак вказана заява залишена без відповіді, а страхове відшкодування не сплачено. Згідно ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України. З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачем доказів спростування вимог позивача суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з ТзОВ «СК «Райп» страхового відшкодування в сумі 24 416,49 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved