Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтувала тим, що починаючи з 2017 року вони з відповідачем зустрічалися, були гарною і люблячою парою. Від цих стосунків у них [INFO] народився син - [PERSON] . Протягом всієї вагітності відповідач був поруч та після народження сина постійно цікавився його життям, брав участь у вихованні, спілкувався та проводив час з дитиною, однак, в добровільному порядку відмовився подавати в орган реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Тому, при реєстрації факту народження дитини відомості про батька дитини до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження записали відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На даний час відповідач заперечує своє батьківство та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Син знаходиться на повному її утриманні, державної допомоги не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. За вказаних обставин, з метою захисту прав дитини вона вирішила звернутися до суду з позовною вимогою про визнання батьківства відповідача стосовно сина [PERSON] .. Позивач та її представник адвокат - Сьора О.М. у підготовче засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява в якій вона підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, відмовилась від стягнення з відповідача судового збору в сумі 908 грн.. Просила справу розглядати без її участі. Відповідач у підготовче засідання також не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він визнав себе батьком [PERSON] , не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 червня 2020 року Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] , народився [INFO] у місті Кропивницький Кіровоградської області, про що 17 червня 2020 року складено відповідний актовий запис за №92. Його батьками записані [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14) Запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу. Відповідно до довідка квартального комітету №20 м.Знам`янка, позивач проживає по [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входять: донька - [PERSON] , 2011 року народження, син - [PERSON] , 2020 року народження (а.с. 15). На підтвердження того, що між позивачем та відповідачем були стосунки, а також того, що відповідач є батьком [PERSON] позивачем до матеріалів справи долучено фотографії, на яких зображені вона, відповідач та їх дитина у різні періоди (а.с.6-11). З письмових пояснень [PERSON] , яка є матір`ю позивача та брата позивача [PERSON] , які узгоджуються між собою вбачається, що протягом останніх чотирьох років позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зустрічалися. В 2020 році в них народилась дитина. Протягом всієї вагітності та після народження дитини [PERSON] піклувався про [PERSON] та новонародженого сина, часто приїздив до них в гості (а.с.16;17). Відповідач заявлені до нього позовні вимоги про визнання батьківства визнав у повному обсязі. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частина 1 ст.128 СК України визначає умови, за яких батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, - відсутність заяв право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 Кодексу, тобто не подано спільної заяви жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або не подано заяви чоловіком, який вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства може бути прийнятий судом за умови, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Кодексу. Це означає, що в порядку позовного провадження спір про визнання батьківства може бути розглянуто, якщо при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст.128 СК України). Враховуючи сукупність зібраних у справі доказів, суд зауважує, що підстави ставити під сумнів відповідні обставини щодо батьківства відповідача стосовно дитини відсутні. Відповідач позовні вимоги визнав, не оспорював викладені в позовній заяві обставини та не спростовував докази. Клопотання про проведення судово-генетичної експертизи сторонами повторно не заявлялося. Крім того, відповідно до ч.1 ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно з положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином суд вважає за можливе визнати батьківство відповідача стосовно малолітнього [PERSON] та внести до актового запису про народження останнього зміни, зазначивши відповідача його батьком. На підставі викладеного та

Outcome: approved