Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну ділянку 4,31 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності КСП «Спілка Чернеченських господарів» Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку мала право її мати [PERSON], померла 11 лютого 1998 року, стверджуючи, що її мати [PERSON] з 1953 року була членом колгоспу ім. ХХІІ зїзду КПРС (попередник колгосп ім. Сталіна), який в подальшому був реорганізований в КСП «Спілка Чернеченських господарів» Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області. 30 вересня 1979 року [PERSON] вийшла на пенсію за віком як член колгоспу. 11 листопада 1995 року проводилося паювання земель КСП «Спілка Чернеченських господарів». Мати позивача про цю помилку не знала, через похилий вік, поганий стан здоровя у неї не було можливості дізнатися про це. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області мати позивача [PERSON] повинна була отримати сертифікат на земельну частку (пай) площею 4,31 умовних кадастрових гектарів ріллі із земель колективної власності КСП «Спілка Чернеченських господарів» на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області. 11 лютого 1998 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР прийняла спадщину, так як проживала разом з матірю на день її смерті, поховала її, користувалася речами, предметами домашнього вжитку покійної. Крім неї спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її сестра [PERSON], але вона відмовилася від своєї частки спадщини на користь позивача. Належним чином спадщину позивач не оформляла, оскільки про наявність у неї права на земельну ділянку дізналася лише в листопаді 2016 року у Чернеченській сільській раді Балтського району Одеської області. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду. Вказані вище обставини позбавили позивача права на належне їй згідно з вимогами законодавства спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Представники відповідачів до судового засідання не зявилися, але надіслали на адресу суду заяви, в яких не заперечують проти задоволення заявлених позовних вимог, просять розглянути справу за їх відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON] з 1953 року до і дня виходу на пенсію, тобто до 30.09.1979 року, працювала в колгоспі колгоспу ім. ХХІІ зїзду КПРС (попередник колгосп ім. Сталіна), який в подальшому був реорганізований в КСП «Спілка Чернеченських господарів» Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, з невідомих причин, прізвище матері позивача було пропущено в списку померлих громадян, які мали право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Спілка Чернеченських господарів», згідно інформації відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області площа земельної ділянки складає 4,31 умовних кадастрових гектарів, сертифікат на право на земельну частку (пай), державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не отримувала. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Після смерті [PERSON], померлої 11 лютого 1998 року, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР прийняла спадщину, так як проживала разом з матірю на день її смерті, поховала її, користувалася речами, предметами домашнього вжитку покійної, крім неї спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її сестра [PERSON], але вона відмовилася від своєї частки спадщини на користь позивача, про наявність у позивача права на земельну ділянку позивач дізналася лише в листопаді 2016 року у Чернеченській сільській раді Балтського району Одеської області, тому, на думку суду, нею не пропущено строк звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права. Таким чином, у судовому засіданні шляхом оцінки наданих письмових доказів встановлено, що позивач має законне право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 4,31 умовних кадастрових гектарів території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку раніше, як член колективного сільськогосподарського підприємства, мала право її мати [PERSON], померла 11 лютого 1998 року, що підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, в тому числі ксерокопіями паспорту, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про смерть, довідками Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області від 08.12.2016 року №№752,753, довідкою УСЗН Балтської райдержадміністрації Одеської області від 09.12.2016 року №2955, інформацією про нормативну грошову оцінку відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області, нотаріально посвідченою відмовою [PERSON] у прийнятті спадщини та ін.. На підставі викладеного,

Outcome: approved