Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з означеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2019 року і до повноліття дитини, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що перебувала у з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згодом з 23 жовтня 2015 року по 23 лютого 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, матеріальну допомогу не надає, тому позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою судді від 06 серпня 2019 року відкрите провадження у справі. 20 листопада 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів у розмірі ј частки від його заробітку. Вказав, що завжди допомагав позивачу утримувати свого неповнолітнього сина, надав копії розписок позивача про отримання нею щомісяця грошових коштів в якості аліментів. За необхідності купував дитині речі, іграшки. Піклується про розвиток сина, відвідує з ним дитячі майданчики, парки, цирк, театр, кінотеатр. Має постійну роботу, тому наполягає на відсутності підстав призначати аліменти в твердій грошовій сумі. Має на утриманні матір, яка є пенсіонером, має ряд захворювань та потребує лікування. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути без неї, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду через свого представника з заявою про часткове визнання позову, в якій просить цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2015 року по 23 лютого 2016 року (а.с.8). Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім, проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.7,9). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи дитина, яка не досягла повноліття проживає разом з матір`ю, а тому вона має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, отже, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, відповідач увесь період часу який проживає окремо надавав матеріальну допомогу добровільно, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України та заяви відповідача про часткове визнання позову з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з того, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти саме у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, як на тому наполягає позивач. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров`я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача права звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлений 19 липня 2019 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved