Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що їй належить житловий будинок в якому зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому з 2016 року. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає їй в здійсненні користування житловим приміщенням, реалізовувати права власника на дану житлову площу. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. (а.с. 62). Відповідач у судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. (а.с. 50,63). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу АДМ № 865190 від 20.05.1998 року посвідченого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області належить житловий будинок, розташований за адресою с. Дачне, пров. Советській, буд. 14, Біляївського району Одеської області. (а.с. 11). Рішенням виконавчого комітету Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 10 квітня 2014 року № 79 вказаному житловому будинку присвоєно адресу: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, пров. Совєтський, буд. 14-а. (а.с. 5). Згідно до витягу з розпорядження Дачненської сільсокї ради Біляївського району Одеської області № 91/2015-СР від 25 грудня 2015 року, пров. Совєтський в с. Дачне перейменовано в пров. Лазурний. (а.с. 60). Право власності позивача на вказаний житловий будинок зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119577302. (а.с. 57). У вказаному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується довідкою Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 2706 від 11 грудня 2017 року. (а.с. 10). Згідно до актів депутата Дачненської сільсокї ради від 18.04.2017 року, 09.06.2017 року, 29.11.2017 року, відповідач по справі у вищезазначеному будинку не проживає. (а.с. 15-17). Позивач вказує, що наявність реєстрації відповідача в будинку перешкоджає їй в здійсненні користування житловим приміщенням, реалізовувати права власника на дану житлову площу. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396\~ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача в житловому будинку доведено належними і допустимими доказами.

Outcome: approved