Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись, що 20.02.1980 Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 192, між сторонами зареєстровано шлюб. Вказує, що від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Останні 14 років з відповідачем не мешкають з причини частих сварок, непорозумінь щодо вирішення побутових, сімейних, матеріальних проблем, відмінність поглядів на життя. На цьому ґрунті шлюбні відносини були припинені і відповідач виїхала з м. Мелітополя. З того часу вони разом не проживають, сумісне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають і взагалі не спілкуються, повністю втратили зв'язок. Подальше збереження шлюбних відносин позивач вважає не можливим, тому звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Позовна заява пред'явлена за останнім відомим місцем проживання відповідача. Згідно з відповіддю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 12.10.2018 року №6291 за відомостями Реєстру територіальної громади відповідача знято з реєстрації місця проживання 26.08.2004 у зв'язку з вибуттям до країни Ізраїль. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України: http://ml.zp.court.gov.ua/sud0815. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.02.1980 Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 192, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого повторно. /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинені 14 років тому, з того часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved