Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, згідно уточнених позовних вимог, просила позбавити батьківських прав [PERSON], відносно її малолітньої доньки, а позивача онуки, [PERSON], [INFO], призначити [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], а також вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх її доходів (заробітку). В обґрунтування даного позову позивач зазначила, що [INFO] у сина позивача [PERSON] та його дружини відповідача [PERSON] народилась донька [PERSON]. [INFO] син позивача [PERSON] помер. Після смерті сина позивача, його спільна з відповідачем донька - [PERSON], постійно проживає з позивачем, яка є її рідною бабусею, за адресою: [ADDRESS], залишаючись бути зареєстрованою разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач вже тривалий час не цікавиться життям своєї доньки, не допомагає утримувати її фінансово, не займається вихованням, ніколи не відводила та не забирала її зі школи, не вітала з днем народженням або з іншими святами. Відповідач не працевлаштована, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, через що донька соромиться з нею бачитися. Останній раз, коли [PERSON] хотіла з нею побачитися і прийшла в дім до відповідача, то виявилось, що там, з її матір'ю, проживає незнайомий чоловік, зовні схожий на людину, яка часто перебувала в місцях позбавлення волі, що дуже її злякало. Матір неодноразово не відчиняла їй двері, не пускала до квартири, а номер телефону матері, який у неї був, вже давно не обслуговується оператором. Позивач ніколи не налаштовувала онуку проти своєї рідної матері, проте кожна спроба побачитися з матір'ю приводила до нервових зривів дитини. Дитина не відчувала любов та турботу, яку заслуговує кожна дитина. Наразі, позивач робить все, що в її силах, щоб створити онуці щасливе дитинство, щоб розвити її навички, щоб виховати її гідною людиною. Між позивачем і дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Мати жодної участі у вихованні і житті дитини не приймає. Приймаючи до уваги ситуацію, що склалася та бажання позивача і надалі виховувати цю дитину, грубе порушення матір'ю дитини батьківських обов'язків, позивач вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 10 вересня 2018 року за заявою представника позивача [PERSON] позовні вимоги в частині призначення позивача опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідач та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.10). Батько дитини - [PERSON], помер [INFO] (а.с.11). 14 лютого 2018 року виконуючою обов'язки директора Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради [PERSON] до управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у м.Дніпрі ради було подано клопотання, у якому остання просила порушити питання про позбавлення батьківських прав матері учениці 7-б класу [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. З дитиною мати зв'язок не підтримує, матеріально не забезпечує, навчанням і вихованням не цікавиться. Також, мати перестала підтримувати зв'язок з класним керівником, до школи не приходить, телефон, який надавала, заблокований (а.с.12). Актом обстеження житлово-побутових умов проживання родини учениці СЗШ №15 [PERSON] від 13 лютого 2018 року за адресою: [ADDRESS], складеним комісією Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради, встановлено, що дитина проживає з позивачем, стосунки між ними добрі, бабуся забезпечує онуку усім необхідним. Бабуся дитини [PERSON] займається вихованням дитини, контролює навчання, поведінку, дозвілля (а.с.13). Відповідно до характеристики від 14 лютого 2018 року, наданої на сім'ю учениці 7-Б класу Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради [PERSON], [INFO], родина [PERSON] неповна: батько - [PERSON], помер. За попередньою згодою між батьками дитина проживає з бабусею [PERSON], за адресою: [ADDRESS], хоча зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де мешкає її мати, [PERSON]. Останнім часом мати перестала цікавитися донькою, матеріально не утримує, до школи не з'являється. За словами дитини, мати перестала приділяти їй увагу, відмовляється від спілкування. Повністю взяла на себе виховання і забезпечення дитини бабуся [PERSON]. У навчальному процесі доньки мати останнім часом також перестала брати участь. На даний момент зв'язок з [PERSON] відсутній (а.с.15). Актом обстеження житлово-побутових умов від 02 травня 2018 року за адресою: [ADDRESS], де зареєстрована [PERSON], встановлено, що житлово-побутові умови за адресою: [ADDRESS], в цілому задовільні. Квартира в жилому стані, але неохайна, розкидані речі, меблі та підлога брудні. У квартирі є окремі спальні місця, меблі в робочому стані. Всі комунікації функціонують, є борги за водопостачання та опалення (а.с.59). Малолітня [PERSON], допитана в судовому засіданні за участю психолога [PERSON] та педагога [PERSON], пояснила, що живе з бабусею вже приблизно рік, оскільки вона більше їй приділяє уваги та утримує її. Пояснила, що мати нічого їй не купувала, їжу приносила їй зі школи, де працювала прибиральницею, якої не завжди вистачало. Речі їй завжди купувала бабуся, але були випадки, коли мати їх забирала і сама носила. Були випадки, коли відповідач вживала алкоголь по декілька днів. Останнього разу відповідача дитина бачила випадково на початку літа, мати їй не телефонує, зі святами не вітає. Дитина вказала, що у позивача їй добре, там її годують, у неї є своя кімната, одяг, взуття, бабуся оплачує школу. Крім того, дитина вказала, що саме вона була ініціатором позбавлення відповідача щодо неї батьківських прав. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що вона є вчителем Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради, де навчається дитини. Пояснила, що мати дитини працювала в школі прибиральницею декілька місяців, а потім звільнилася. Крім того свідок зазначила, що протягом 2017-2018 навчальних років вона з матір'ю не могла зв'язатися, дитина говорила їй, що єдиною рідною для неї людиною є бабуся. Свідок вказала, що знає, що утримує дитину лише бабуся, а сама дитина засмучена, бо каже, що матері не потрібна. У судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона є тренером-викладачем дитини з баскетболу в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради та знає, що [PERSON] живе з бабусею. Свідок вказала, що дитина, до того як переїхала до бабусі та жила з мамою, ходила пішки до школи, бо мати їй не давала грошей. Також дитина говорила їй, що мати живе з чоловіком і не пускає її до дому. Крім того, свідок пояснила, що відповідач приходила до школи з перегаром та вона бачила відповідача, як вона просила милостиню біля церкви. На батьківські збори мати приходила лише один раз, в 2017-2018 навчальному році взагалі не приходила. Вирішуючи позовні вимоги, що полягають у позбавленні відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 цього ж кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні не встановлені об'єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками. Емоційний зв'язок між відповідачем та дитиною фактично втрачений, відповідач не виявляє до свого сина батьківського піклування, його не відвідує, долею дитини не цікавиться, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування. Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідач не виконує покладений на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язок щодо піклування про здоров'я своєї дитини, її духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с.58), позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини є доцільним, і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів. Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дитини. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Частиною 4 ст. 167 СК України визначено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Враховуючи, що позивач є бабусею дитини та просить, щоб дитина проживала саме з нею, то саме їй згідно норм ч.4 ст. 167 СК України, слід передати дитину для опікування до вирішення питання встановлення опіки. Дитина - [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою - [ADDRESS] (а.с.83). Згідно відповіді Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради реєстрація права власності на зазначену квартиру станом на 12 грудня 2012 року не проводилася, правовстановлюючі документи не видавалися. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна також відсутні відомості щодо зазначеної квартири (а.с.96,98). Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місце знаходження майна та житла. Тому суд вважає за необхідне, з метою додержання зазначених норм закону, накласти заборону на відчуження майна та житла [PERSON], [INFO], за адресою - [ADDRESS], про що повідомити Третю дніпровську державну нотаріальну контору. Також судом враховується, що відповідно до ч.ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини та при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина, [PERSON], [INFO], самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров'я. Відповідач має задовільний стан здоров'я; матеріали справи не містять відомостей щодо місця роботи відповідача, наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому суд вирішив стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн. та на користь держави у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved