Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2016 р. у справі №461/3240/16-ц та стягувати з [PERSON] [INFO] аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Вказує на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2016 р. у справі №461/3240/16-ц вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 950,00 грн., починаючи стягнення з 12.05.2016 року до досягнення повноліття дітей. Однак, зазначає, що цих коштів щомісячно на двох дітей не вистарчає, на її прохання збільшити суму аліментів на дітей, відповідач не реагує. Діти потребують одягу, харчування, лікування на котрі йдуть не малі кошти, всі витрати змушена оплачувати позивачка. [PERSON] в суд не з`явилась, подала заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, у якій позов підтримала, просить такий задовольнити; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 31.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського району Львівської області. Згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 01.03.2016 року у справі № 461/544/16-ц шлюб було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] (а.с.8) та син [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Судом також встановлено, що діти постійно проживають з позивачкою, остання їх забезпечує всім необхідним, харчуванням, одягом, додатковим навчанням та дозвіллям. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2016 р. у справі №461/3240/16-ц вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 950,00 грн., починаючи стягнення з 12.05.2016 року до досягнення повноліття дітей (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено та стверджується матеріалами справи, що позивачкою на лікування дітей витрачаються значні кошти, що підтверджується витягом із медичної карти, результатами досліджень, рецептом на окуляри, виготовлення таких потребує матеріальних ресурсів (а.с.12-17). На харчування дітей витрачається значно більше, ніж призначено аліменти в розмірі 950 грн. на двох дітей, що підтверджується квитанціями на харчування, одяг та інші (а.с. 18-21). З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли, доходів позивача не вистарчає. Статтею 180 Сімейного кодексу України унормовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 13 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved