Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 18.06.2013 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» (відділення у м. Ялта) укладено договір строкового депозитного вкладу «Стандарт на 12 міс.» № SAMDN25000735961187. На рахунок банку нею покладено 100 000,00 грн. Валюта вкладу - гривня, термі - 366 днів по 18.06.2014 року включно, процентна ставка - 18 % річних. На протязі перших восьми місяців банком здійснювалася виплата відсотків за вкладом, як це передбачено умовами договору. Однак, з березня 2014 року банк, без пояснення причин, перестав виплачувати відсотки за вкладом. В позасудовому порядку спір не було врегульовано. Таким чином, банку не сплатив відсотки за чотири місяці в сумі 6 000,00 грн. 16.06.2014 року, за два дні до дати закінчення дії договору, нею попереджено представників банку про закриття депозиту. Однак, 18.06.2014 року відповідачем не було виконано умови договору, ні сума вкладу, ні невиплачені відсотки, їй повернуті не були, а номер її телефону внесено до чорного списку відповідача. 01.07.2014 року нею подано письмову претензію до відповідача, яка зареєстрована у відділенні ПриватБанку № 161751, в якій детально описано ситуацію, що склалася, та зазначено вимогу щодо виплати належних їй коштів. Однак, кошти не виплачено. У зв'язку з чим просила стягнути пеню за вкладом та відсотками в розмірі 31 800,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що позивача є громадянкою України, та зареєстровано в місті Києві, а тому є резидентом, і на неї розповсюджується саме законодавство України, як і на відповідача. Договір банківського вкладу укладений в м. Ялта, оскільки позивач приїздили до своєї хворої матері, яка через два тижні померла. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, та врахувати письмові заперечення. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що 18.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № SAMDN25000735961187, відповідно до якого позивач внесла на депозит кошти в розмірі 100 000,00 грн., терміном на 12 місяців, до 18.06.2014 року включно, з виплатою 18 % річних. На підтвердження отримання вкладу банком надано копію квитанції від 18.06.2013 року. Договором вкладу передбачено, що проценти виплачуються на рахунок/картку для зарахування процентів по закінченню кожного цілого місяця. Як зазначив представник позивача та не спростував представник відповідача, проценти банком нараховувалися до березня 2014 року. 16.06.2014 року, за два дні до закінчення дії договору, позивач звернулася до Банку із заявою про повернення їй вкладу та сплати відсотків. Проте, кошти виплачені не були. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1058 Ц України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, оскільки позивач є громадянкою України, яка з 2004 року зареєстрована у [ADDRESS]. ПАТ КБ «ПриватБанк» є резидентом України, зареєстрований у м. Дніпропетровську. Банк є діючим. Позивач не має права звертатися до Автономної некомерційної організації «Фонду захисту вкладників» в кримському федеральному окрузі Російської Федерації, що займається виплатами депозитів жителям Республіки Крим та м. Севастополя, так як такою не являється. Той факт, що договір укладався в Ялтинському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» не є підставою для відмови у видачі коштів, оскільки на момент укладення договору, АР Крим не була окупованою територією, і договір депозиту укладений згідно діючого законодавства України. Відмова відповідача від виконання своїх зобов'язань є неправомірною, та порушує законні права позивача. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, і ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язаний повернути 100 000,00 грн. депозитного вкладу, та 6 000,00 грн. невиплачених відсотків за чотири місяці - з березня 2014 року. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача за порушення зобов'язання пеню в розмірі 30 000,00 грн. за невиплату вкладу, та 1 800,00 грн. за невиплату відсотків за вкладом згідно Закону України «Про захист прав споживачів». Дана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - 137 800,00 грн. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved