Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власницею житлового будинку №44, що знаходиться за адресою: м.Херсон, с.Молодіжне, вул.Ботанічна. В даному будинку також проживає її син, відповідач по справі, без реєстрації та законних на те підстав. [PERSON] зловживає спиртними напоями, після чого вчиняє сварки, а також веде аморальний спосіб життя, чим завдає позивачу перешкоди в користуванні житловим будинком. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків. Відповідача неодноразового було притягнуто до адміністративної відповідальності за п.2 ч.2 ст.173 КУпАП та проведено профілактичну бесіду про недопустимість повторного насильства в сімї, але це не привело до виправлення відповідача. Кріт того, відповідач вчинив крадіжку особистих речей позивача з вказаного житлового будинку та знов застосував до позивача фізичне насильство. Проживання разом з [PERSON] є нестерпним. Переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляється, а тому позивач змушена звернутися до суду з заявою про виселення відповідача, який порушує її право на спокійне життя та завдає моральних страждань. Просить виселити відповідача з вказаного житлового будинку. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника, наполягала на задоволенні позовних вимог. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.12.1990 року, [PERSON] є власником житлового будинку №44, що знаходиться за адресою: м.Херсон, с.Молодіжне, вул.Ботанічна. Згідно звернення від 07.09.2015 року вбачається, що 03.09.2015 року представниками Центру соціальної служби захисту дітей в присутності депутата Антонівської сільської ради був проведений огляд життєво-побутових умов дитини [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] і виявлено насилля в сімї та нестерпні умови для проживання дитини-інваліда. А саме, [PERSON] в неадекватному стані в стані алкогольного та наркотичного сп'яніння, повністю голий бігав по хаті, дворі, кидався на присутніх. Погрожував розправою своїй матері [PERSON] Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 03.09.2015 року, [PERSON], опікуном якого є [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] встановлено, що позивач належним чином виховує [PERSON], доглядає його, дбає про його здоровя та розвиток та мають належні умови для всебічного розвитку та виховання дітей. [PERSON], який проживає в зазначеному будинку, унеможливлює життя родині і, насамперед, дитині. [PERSON] зловживає алкоголем, вживає наркотичні речовини, вимагає гроші, простягає руки на оточуючих, виганяє родину на вулицю. 04.03.2015 року [PERSON] звернуталась до депутата Антонівської селищної ради з заявою, в якій просила допомогти у вирішенні питання стосовно її сина [PERSON], оскільки він знущається на її родиною, вимагає гроші, всіх бє, трощить все в домі, кидає ножі, погрожує фізичною розправою. Відповідно до талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні від 12.09.2015 року, [PERSON] 12.09.2015 року знято з реєстраційного обліку за адресою: м.Херсон, с.Молодіжне, вул.Ботанічна №44. У 2015 році позивач зверталася до правохоронних органів із заявами, в яких просила вжити заходів впливу на відповідача [PERSON], який веде аморальний спосіб життя та завдає їй перешкоди в користуванні житловим будинком. Відповідача неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 з позначкою 2 ч.2 КУпАП та проведено профілактичну бесіду про недопустимість повторного вчинення насильства в сімї. [PERSON] місцевої прокуратури від 29.02.2016 року №83/178-15, [PERSON] повідомлено, що прокуратурою розглянуто її звернення щодо заподіяння їй тілесних ушкоджень та крадіжки майна. 26.02.2016 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України. 04.04.2016 року позивач звернулась до Дніпровського РВ УМВС в Херсонській області з заявою, в якій просить прийняти міри відносно її сина [PERSON], який проживає разом з нею і веде аморальний спосіб життя. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №9960, [PERSON] у період з 23.08.2016 року по 29.08.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні, до лікарні звернулась зі скаргами на головну біль, загальну слабкість, нудоту, помірне запаморочення, серцебиття, пітливість. З характеристик вбачається, що [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, в сімї вчиняє конфлікти, веде антигромадський спосіб життя. Неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї та дрібне хуліганство. Перебуває на обліку в Дніпровському РВ під гласним адміністративним наглядом. Незважаючи на\~те,\~що відповідача\~було знято\~з реєстраційного\~ обліку\~з житлового будинку №44, що знаходиться за адресою: м.Херсон, с.Молодіжне, вул.Ботанічна, він самовільно вселився та завдає позивачу перешкоди, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.12.2016 року. Згідно ч.1 ст.316 ЦК право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.317 ЦК за власником закріплене право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. При цьому на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст.383 ЦК власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, можуть звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Згідно з частиною третьою статті 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про виселення з житлового будинку є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved