Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем з 15 травня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі 26 листопада 2010 року позивач народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач. Дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально дитину не утримує, внаслідок чого позивач звернулася із позовом до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву у якій вказав, що позов визнає та просить його задовольнити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 15 травня 2010 року та є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає, згідно з відміткою на свідоцтві про народження про прописку та відмітці в паспорті позивача - з позивачем. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження наявності домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, позивач наполягав, а відповідачем не спростовано, що станом на день розгляду справи неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Доказів наявності негативного стану здоров`я дитини суд не надано. Доказів негативного стану здоров`я відповідача, який би позбавляв можливості останнього працювати та отримувати дохід суду не доведено. Доказів наявності у платника аліментів інших осіб на утриманні матеріали справи не містять, як не надано суду і доказів наявності у відповідача нерухомого майна, інших обставин, які-б мали істотне значення для визначення розміру аліментів, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, саме означеного розміру аліментів, з урахуванням обставин справи, наданих сторонами доказів, відомостей про дохід сторін та прохальної частини позову буде достатньо для утримання дитини. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась з позовом 23 березня 2017 року, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд враховує, що позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не просячи визначити розмір аліментів у частці від заробітку, твердій грошовій сумі, внаслідок чого суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, визначивши розмір аліментів у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial