Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 09.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №82. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка за їх спільною згодою проживає з позивачем. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сімейні відносини не склались, через відсутність взаємопорозуміння, взаємоповаги та згоди при вирішенні більшості питань спільного проживання. Протягом восьми років подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливі. Спору з приводу поділу майна та місця проживання неповнолітньої дитини вони не мають. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Судові повістки про виклик відповідача в судові засідання, призначені на 20.03.2018 року та 22.05.2018 року, разом з копією позовної заяви, які було направлено на адресу вказану в позовній заяві, а саме: м.Олександрія, вул. 6 Грудня,191, повернулись на адресу суду з відмітками «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення». Разом з тим, згідно довідки управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 12.02.2018 року та довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Кіровоградській області від 19.02.2018 року [PERSON], [INFO] зареєстрований за вказаною адресою з 23.05.2000року. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, на підставі ст.280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №82 (свідоцтво про одруження серія 1-ОЛ №073978). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ОЛ №017791), яка за згодою сторін проживає з позивачем. Спільне життя не склалося, оскільки між сторонами відсутні взаємопорозуміння, взаємоповага та згода при вирішення питань спільного проживання. Фактичні шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства припинені, подальше збереження сімї стало неможливе та недоцільне. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати, зазначаючи, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні відносини. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат, тому суд вважає залишити їх фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved