Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом (а.с.1-2), посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.03.2010 року, посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 3-440, належить квартира [ADDRESS] . В 2013 році вона вступила у фактичні шлюбні стосунки з [PERSON] . Він вселився до її квартири та проживав з нею рік. З 2014 року [PERSON] не проживає в належній їй квартирі, в ній відсутні будь-які речі, належні відповідачу. Зазначила, що у неї відсутні відомості про те, де перебуває відповідач на даний час. Відповідач без поважної причини сім років не проживає в належній їй квартирі, не є членом її родини, тому втратив право користування житловою площею. На підставі викладеного просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , знявши його з реєстрації за вказаною адресою. Ухвалою судді від 07.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.24,25). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 07.06.2021 року направлено позивачу (а.с.28). Копію ухвали судді від 07.06.2021 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його останнім місцем реєстрації (а.с.23,28). До суду повернувся поштовий конверт, як не вручений за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.31). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Від відповідача у встановлений строк відзив на позов не надійшов. Ухвалою суду від 31.08.2021 року вирішено розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.03.2010 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. реєстровий № 3-440 (а.с.8) належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини також вбачаються з Витягу про державну реєстрацію прав № 28176694, виданого КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.11.2010 року (а.с.9), а також з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 260427374 від 08.06.2021 року (а.с.26,27). За відомостями Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № РГ-1346/21 від 25.05.2021 року (а.с.23), [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.01.2013 року. Також зазначене підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.04.2021 року, посвідченою головою ОСББ «Шевченка-180» Фірсовою Ю.І. (а.с.13). З Акту від 12.04.2021, складеного за участі сусідів та затвердженого керівником ОСББ «Шевченка-180» Фірсовою Ю.І., вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2014 року не мешкає [PERSON] , [INFO] (а.с.14). У зв`язку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі порушуються права позивача, як власника, у здійсненні права користування і розпорядження належним їй нерухомим майном Поважних причин не проживання відповідача [PERSON] у зазначеній квартирі судом не встановлено. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 2014 року, доказів щодо поважних причин його не проживання та щодо домовленості між ним та власником житла суду не пред`явлено, тому суд приходить висновку, що відповідач, втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. В той же час, вимоги позивача в частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у вищезазначеній квартирі задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку і тому додаткового вирішення питання не потребує.

Outcome: partial