Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Малолітній [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З 2010 року відповідач з сином не спілкується, участі у розвитку та вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча не заперечує своє батьківство, не цікавиться здоров'ям, життям дитини, що свідчить про відсутність у відповідача почуття батьківської любові до сина та умисного ухилення від виконання батьківських обов'язків. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується, свідомо не виконує та нехтує своїми батьківськими обов'язками. Вважає, що за викладених обставин задоволення позову буде відповідати інтересам дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач не зявився в судове засідання, в матеріалах справи міститься заява, в якій він не заперечує щодо позовних вимог позивача, просить розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяви сторін, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач у справі [PERSON] (а.с.9). Рішенням Знамянського міськрайонного суду від 06.10.2010 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання його сина [PERSON] (а.с.10). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, станом на 01.01.2017 року у [PERSON] існує заборгованість по аліментам у розмірі 50344,89 грн. (а.с.11). Рішенням Знамянського міськрайонного суду від 06.01.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.12). Відповідач у своїй письмовій заяві від 31.07.2017 року не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.13). Повідомленням дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №72 «Гномик» комбінованого типу підтверджується, що малолітній [PERSON] відвідував зазначений дошкільний навчальний заклад, був завжди охайно одягнутий, доглянутий, батьківські збори та інші заходи відвідувала мати дитини (а.с.14). Виробнича характеристика свідчить про те, що [PERSON] працює у ТОВ «Гледфарм ЛТД» з 05.06.2013 року по теперішній час, зарекомендувала себе як професійний, пунктуальний та відповідальний співробітник, завжди проявляє стриманість, терпіння і делікатність, має високу працездатність (а.с.19). Згідно з висновком Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав №01-33/13/3 від 18.09.2017 року, батько малолітнього [PERSON] проживає та працює в м.Кропивницький, участі у вихованні сина не приймає, стосунки не підтримує, має заборгованість по аліментам у розмірі 50344,89 грн., написав заяву, в якій не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав (а.с.20). Довідка Суботцівської сільської ради №2446 від 12.09.2017 року свідчить про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с.16). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Стаття 165 СК України визначає коло осіб, які мають право звернення до суду з відповідним позовом. Отже, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та утримання свого сина, не турбується про нього, не забезпечує необхідним, тобто не робить нічого для задоволення життєво важливих потреб сина. Тому, позивач мав право для звернення до суду з даними вимогами, а у суду є підстави для їх задоволення. Отже, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі, враховуючи, що відповідач ухиляється від належного виконання своїх обов'язків по вихованню сина, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved