Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 27.03.2017 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - [INFO] . Оскільки відповідач добровільно не брав участі в утриманні дочки, то позивач була змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Так, рішенням Калуського міськрайонного суду від 06.12.2016 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] - [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 грн., щомісячно. На підставі зазначеного рішення судом 06.12.2016 року було видано виконавчий лист №345/4308/16-ц та Калуським МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було відкрито виконавче провадження. Позивач зазначає, що визначений законом розмір аліментів в сумі 700 грн. є меншим, ніж мінімально визначених законом 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дочки [PERSON] , оскільки витрати на дитину поступово збільшуються. Також позивач вказує, що з липня 2019 року відповідач перестав сплачувати будь-які аліменти на утримання дочки [PERSON] і станом на 01.08.2020 року заборгованість по аліментах, відповідно до розрахунку сплати аліментів, становить 8571,36 грн. У зв`язку із простроченням сплати аліментів позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з липня 2019 року по липень 2020 року в розмірі 2615,00 грн. Відповідач є здоровою, працездатною собою, непрацездатних осіб на утриманні не має, періодично працює на високооплачуваних тимчасових та сезонних роботах, а тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у більшому розмірі, проте ухиляється від виконання свого обов`язку. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з відповідача пеню в розмірі 2615,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 17.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав 25.08.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 30). Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.03.2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с.8). Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.9). Дочка проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради від 18.08.2020 року (а.с.15). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.12.2016 року (а.с.13) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 грн., щомісячно. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку. У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін, стан здоров`я сторін. Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою, а тому може працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо належного утримання дочки [PERSON] . За таких обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. Згідно із ч.1 ст.196 СК України із змінами від 17.05.2017р., у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р., що набрав чинності 08.07.2016 р., було внесено зміни до ст. 196 Сімейного кодексу України саме з метою удосконалення механізму відповідальності за несплату аліментів. У п.22 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу на те, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. З огляду на це слід зазначити, що відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі на утримання неповнолітньої доньки та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин. Суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який, маючи працездатний вік, не маючи на утриманні інших осіб, не вживав заходів щодо утримання своєї доньки у належному розмірі. Аналіз ч. 1ст. 196 СК України дає підстави стверджувати, що платник аліментів несе відповідальність, встановлену законом у вигляді пені, за несплату (неповну сплату) аліментів за встановлений рішенням суду період (місяць) у розмірі 1% від суми несплачених (недоплачених) аліментів за кожен день прострочення у вказаному періоді. Це пов`язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому суд вважає, що позивачкою у позові вірно обрано спосіб розрахунок пені, а саме, що пеня нараховуються на заборгованість по сплаті аліментів за кожен місяць окремо і множиться на кількість днів того місяця, у якому виникла така заборгованість. Наведений позивачкою розрахунок частково відповідає вказаним вимогам. Водночас при здійсненні розрахунку пені за період з липня 2019 року по липень 2020 року позивачем не враховано, що відповідач в даний період частково сплачував аліменти, про що свідчить розрахунок заборгованості згідно виконавчого листа №345/4308/16-ц від 06.12.2016 року (а.с.14). Отже, в межах заявлених позовних вимог за період з липня 2019 року по липень 2020 року пеня за прострочення сплати аліментів становитиме: -за листопад 2019 року - 210,00 грн. (700*0,01*31); -за лютий 2020 року - 203,00 грн. (700*0,01*29); -за березень 2020 року - 217,00 грн. (700*0,01*31); -за квітень 2020 року - 210,00 грн. (700*0,01*30); -за травень 2020 року - 217,00 грн. (700*0,01*31); -за червень 2020 року - 210,00 грн. (700*0,01*30); -за липень 2020 року - 217,00 грн. (700*0,01*31). За липень-жовтень, грудень 2019 року, а також в січні 2020 року відповідачем сплачено аліменти у повному обсязі. Тому відсутні підстави для нарахування пені за вказані місяці. Таким чином, загальний розмір пені за ті періоди, коли прострочення сплати аліментів відбувалось з вини відповідача, становить 1484,00 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 906,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.32-35), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed