Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 05 серпня 2000 року. Від шлюбу мають дочок : Крістіну, [INFO], та Емілію, [INFO]. Сімейні відносини припинені через несумісність характерів, тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач зраджує їй, підтримує відносини з іншою жінкою. Їх шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року, примирення є неможливим, вона будує відносини з іншим чоловіком. Відповідач позов визнав, вказав, що вони з дружиною мають різні погляди на сімейне життя, пріоритетом для обох є робота, що викликає суперечки, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2000 року, від шлюбу мають дочок : Крістіну, [INFO], та Емілію, [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 054806, виданим 05 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, свідоцтвами про народження : серії І-БК № 030195, виданим 28 лютого 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, та серії І-ОК № 161883, виданим 21 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області . Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги, з квітня 2016 року шлюбних стосунків не підтримують. Шлюбні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя та подружню зраду. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, відсутня будь-яка можливість збереження сімї. Ці обставини свідчать про недоцільність надання строку для примирення сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Підстави, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу, відсутні. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач є особою, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу. В судовому засіданні позивач вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище. Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду позивачем було сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору. Враховуючи позицію позивача, вказані витрати не підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved