Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 17 жовтня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з листопада 2018 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 жовтня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 17 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №440 (а.с.6). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 травня 2017 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з листопада 2018 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судовий збір необхідно покласти на відповідача у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved