Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що 03.11.1981 році їй та членам її сімї: доньці - [PERSON], сину [PERSON] на підставі рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів був виданий ордер № 1173 на право заняття трикімнатної квартири [ADDRESS] (Троїцька) в м.Суми. 06.01.1998 року на підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації № 4619 було видане свідоцтво про право власності на житло, в якому зазначено, що квартира за адресою: м.Суми, вул. Дзержинського, буд. 17, кв .24 належить на праві спільної сумісної власності їй [PERSON] та членам її сімї: [PERSON]І, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після отримання свідоцтва про право власності на житло нею було виявлено, що в ордері № 1173 від 03.11.1981 року не правильно зазначено по батькові однієї з осіб, на яку видавався ордер, а саме замість [PERSON] зазначено [PERSON]. За таких обставин просить скасувати розпорядження управління комунального майна та приватизації № 4619 від 1997 року та свідоцтво про право власності на житло від 06.01.1998 року зареєстрованого у реєстрову книгу за № 749. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Крім того, пояснив, що описка в ордері на житло може в майбутньому порушити права позивача щодо квартири за адресою: м.Суми, вул. Дзержинського, буд. 17, кв .24 Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради, Управління майна комунальної власності Сумської міської ради повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявилась, про причини своєї не явки суд не сповістила. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомлялися про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявилась, згідно наданих заяв проти задоволення позову не заперечують, просять розглянути справу за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.1981 році позивачу та членам її сімї: доньці - [PERSON], сину [PERSON] був виданий ордер № 1173 на право заняття трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.6) 06.01.1998 року на підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації № 4619 було видане свідоцтво про право власності на житло. Згідно цього свідоцтва квартира за адресою: м.Суми, вул. Дзержинського, буд. 17, кв .24 належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та членам її сімї: [PERSON]І, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7) Вже після отримання свідоцтва про право власності на житло позивачкою було виявлено, що в ордері № 1173 від 03.11.1981 року не правильно зазначено її по батькові, а саме замість «Никонорівна» зазначено «Миколаївна», хоча в самому свідоцтві про право власності на житло її по батькові зазначено вірно «Никонорівна». Позивач у звязку з тим що в ордері не вірно зазначено її по батькові вважає, що в майбутньому можуть бути порушені її права на квартиру за адресою: м.Суми, вул. Дзержинського (Троїцька)[ADDRESS] тому звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, тобто суд захищає вже порушені права, а не ті які можуть бути порушені в майбутньому чи не будуть порушені. Тому, доводи позивачки та її представника про можливе порушення в майбутньому прав позивача не заслуговують на увагу, оскільки суд в силу ст. 3 ЦПК України захищає вже порушені, невизнані або оспорювані права. Крім того, ні позивачка у своєму позові, ні її представник у судовому засіданні не довели яким же чином відповідачі порушили право позивачки. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Крім того, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. З аналізу вищезазначених положень закону слід прийти до висновку, що після видачі свідоцтва про право власності на житло, розпорядження органу місцевого самоврядування про передачу квартири втрачає свою силу та дію, тому єдиним правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності позивача на квартиру за адресою: м.Суми, вул. Дзержинського (Троїцька)[ADDRESS] є свідоцтво про право власності на житло від 06.01.1998 року. Отже, позовні вимоги щодо скасування розпорядження управління комунального майна та приватизації № 4619 від 1997 року задоволенню не підлягають, так як позивач отримала свідоцтво про право власності на житло, а отже ордер та розпорядження вичерпало свою дію. Судом встановлено, що з видачою позивачці свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1998 року її права не порушені та в ньому її імя по батькові зазначено, як «Никонорівна», тобто так як зазначено в її паспорті (а.с.4) Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1998 року квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстрованого у реєстрову книгу за № 749 слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed