Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 21 листопада 2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від спільного проживання у сторін 29 травня 2000 року народилася дочка [PERSON] та 22 грудня 2009 року народився син [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що протягом останніх років сімейне життя не складається, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, не може підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сімю, що призвело до фактичного розпаду сімї. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просить строк на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, серії І-БВ №012513 від 21 листопада 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2005 року, про що зроблено актовий запис № 87. Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-БВ №301817 від 28 серпня 2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новоушицького районного управління юстиції, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, серії 1-БВ №118550 від 24 грудня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, не зявившись в судове засідання, засвідчив свою байдужість до збереження сімї. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, згідно поданої нею заяви.

Outcome: approved