Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона та третя особа по справі [PERSON] є власниками квартири під [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.12.2000 р. та Договору дарування частки квартири. У вищезазначеній квартирі разом з позивачем, зареєстровані, також, її мама та брат [PERSON] , відповідач по справі. Відповідач в квартирі не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Факт реєстрації відповідача створює ряд незручностей для позивача та є перешкодою в належному користуванні житлом, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування вказаною квартирою. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, відзиву, письмових заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних клопотань чи заперечень не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач та третя особа [PERSON] являються співвласниками квартири під [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.12.2000 р. та Договорів дарування частки квартири від 30.01.2017 року та від 20.11.2018 року (а.с. 13,14,16). Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання позивача, її матері та брата, який є відповідачем по справі (а.с. 18). Позивач суду пояснила, що спірна квартира була приватизована на сім`ю із 4-ох осіб. В подальшому її мати та брат подарували позивачу свої частки у праві власності даної квартири. Відповідач з 2012 року не проживає в квартирі [ADDRESS] , не несе жодних витрат по утриманню житла, не сплачував ніколи комунальні платежі, не підтримує жодних стосунків з позивачем. Востаннє позивач бачила свого брата півтора року тому. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є сусідкою сторін більше 30 років, суду показала, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає 10 років. Свідку відомо, що у позивача з братом і батьком були сварки, лайки. Тривалий час у вказаній квартирі постійно проживає позивач та іноді приїздить її мама [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По справі встановлено, що позивач та третя особа по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] , відповідач відчужив свою частку у праві власності на дану квартиру своїй сестрі [PERSON] , однак залишився бути зареєстрованим в цій квартирі, як член сім`ї власників житла, але, фактично, не проживає в даному житлі більше року без поважних причин, що дає підстави зробити висновок про втрату інтересу відповідачем до вказаного житла. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, суду не надано, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved