Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу [PERSON], про розірвання договору довічного утримання (догляду): розірвання договору довічного утримання від 12 квітня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу [PERSON], м. Артемівськ Донецької області, повернення сторін до первинного стану за реєстром № 3444 від 12 квітня 2008 року; зобовязання приватного нотаріуса Артемівського міського нотаріального округу [PERSON] надати до суду правовстановлюючі документи: свідоцтво про право власності на житло від 20 січня 1994 року № 4096 на імя [PERSON], договір довічного утримання від 03 серпня 2004 року між [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач у вказаній позовній заяві зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності. Оскільки позивач похилого віку та потребує стороннього догляду, родичів не має, 12 квітня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Вважає, що відповідач умовила її укласти вказаний договір, згідно якого відповідачу після смерті позивача перейде право власності на вказану квартиру, яка є єдиним майном позивача. На початку дії вказаного договору відповідач скоювала дії з догляду за позивачем, сплачувала вартість комунальних послуг у зазначеній предметом договору квартирі, що передбачено п. 6 договору. Проте, з квітня 2013 року відповідач перестала виконувати свої обовязки щодо утримання позивача з причини того, що вона не працює та доходів не має. Оскільки [PERSON] є пенсіонеркою та не має інших видів доходу, в неї не вистачає коштів на сплату комунальних послуг за утримання її квартири, при зверненні до соціальних служб з метою оформлення субсидії, їй відмовляється на підставі наявності в неї вказаного договору довічного утримання, що порушує її право на отримання субсидії. На підставі зазначених обставин, позивач вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. 07 липня 2015 року позивачем було надано уточнення до позовної заяви, в якому вона зазначила, що просить виключити з позовних вимог вимогу щодо зобовязання приватного нотаріуса Артемівського міського нотаріального округу [PERSON] надати до суду правовстановлюючі документи: свідоцтво про право власності на житло від 20 січня 1994 року № 4096 на імя [PERSON], договір довічного утримання від 03 серпня 2004 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], в іншій частині позовних вимог залишити без змін (а.с. 23). В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, та розглядати справу без її участі (а.с. 36). Відповідач до судового засідання не зявилася, надавши суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 26). Третя особа приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 12 квітня 2008 року укладено договір довічного утримання, згідно якого позивач передала, а відповідач прийняла у власність квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати, розмір жилої площі становить 13,1 м2, загальної корисної площі 23,70 м2. Вказана квартира належить відчужувачу [PERSON] особисто, як набута за безоплатною приватизацією, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 січня 1994 року госпрозрахунковим бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської ради за розпорядженням № 4096 від 20 січня 1994 року, і зареєстрованого в Артемівському БТІ 24 січня 1994 року в Книзі № 23 за реєстровим № 4322. [PERSON] пункту 6 вказаного договору [PERSON] зобовязується: безоплатно надати в довічне користування [PERSON] одну окрему жилу кімнату площею 13,1 м2; безоплатно надавати в [PERSON] медичну допомогу, забезпечувати її належним харчуванням, одягом та іншими необхідними для нормальної життєдіяльності предметами та речами; вартість одягу, харчування та належної медичної допомоги за домовленістю сторін становить 150 (сто пятдесят) гривень щомісячно (а.с. 3, 34). [PERSON] з Державного реєстру правочинів, договір довічного утримання від 12 квітня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідчено 12 квітня 2008 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу [PERSON] за номером у реєстрі нотаріальних дій 3444, номер правочину 2830905 (а.с. 4, 35). [PERSON] статті 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. За правилами ч. 1 ст. 749 Цивільного кодексу України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужування. [PERSON] п. 1 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Той факт, що відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, дає підставу вважати, що факт невиконання нею обовязків, покладених на неї пунктом 6 договору довічного утримання (догляду), не оскаржується та підтверджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved