Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 10 березня 2012 року [PERSON] позичив у неї 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень, про що дав відповідну розписку, і обіцяв розрахуватися через рік. Починаючи з 10 березня 2013 року вона постійно в усній формі вимагала повернення боргу, але відповідач взяте на себе зобов'язання не виконує, мотивуючи це фінансовою скрутою та тяжким матеріальним становищем. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона і позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речи, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Приймаючи до уваги небажання відповідача виконувати взяте на себе три роки тому зобов'язання та неможливість позасудового вирішення проблеми, вона змушена звертатися до суду за захистом своїх інтересів. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого [INFO], фактично проживаючого [INFO] на її користь борг за договором позики у розмірі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень. Стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого [INFO], фактично проживаючого [INFO] на її користь судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] з позовними вимогами [PERSON], згоден, та пояснив, що на даний час не має можливості сплатити суму боргу у зв»язку з відсутністю грошових коштів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні правовідносини. Судом встановлено, що10 березня 2012 року [PERSON] позичив у позивачки 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень, про що дав відповідну розписку, і обіцяв розрахуватися через рік. Починаючи з 10 березня 2013 року вона постійно в усній формі вимагала повернення боргу, але відповідач взяте на себе зобов'язання не виконує, мотивуючи це фінансовою скрутою та тяжким матеріальним становищем. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона і позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речи, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved