Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що подружні відносини з відповідачем припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на життя, сім'ю та обов'язки. З 2010 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] Шлюб має формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 04.12.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 18.12.2018 через канцелярію суду позивачем надано уточнену позовну заяву з усунутими недоліками. Ухвалою суду від 21.12.2018 відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 21.01.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач також в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований 26.07.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, свідоцтво [NUMBER], актовий запис №1195. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON]. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин з 2010 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння, поваги та почуття любові між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідач своїх заперечень проти розірвання шлюбу до суду не надав. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача - «[PERSON]». Згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved