Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами від 23 листопада 2012 року за №1176, посвідченого приватним нотаріусом Хоменком В.Ю., вона придбала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . 29 листопада 2012 року отримала витяг про державну реєстрацію прав на вказаний вище будинок в Олександрійському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації, запис в реєстрі №8175, в книзі №50. 12 лютого 2013 року вона, як власник будинку, надала згоду на реєстрацію своєму співмешканцю [PERSON] . Деякий час вони проживали однією сім`єю, але без укладення шлюбу. З березня 2016 року відповідач взагалі не з`являвся по місцю реєстрації, особисті речі відповідача в будинку відсутні, окрім того він не допомагає сплачувати комунальні послуги, які на нього нараховуються. На даний час в належному їй будинку зареєстровані: вона, як власник будинку, донька [PERSON] , син [PERSON] , колишній співмешканець [PERSON] . Вирішити питання зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідач не бажає, на зв`язок не виходить. В зв`язку з реєстрацією відповідача у її будинку, у неї виникли труднощі щодо реалізації свого права власності. Позивач у судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позивач подала заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Також позивач зазначила, що відмовляється від допиту свідків у судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, причина повернення конверту з повісткою адресат відсутній. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу від 23.11.2012 року [PERSON] належить будинок з господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується також витягом з Державного реєстру правочинів №12169824 від 23.11.2012 року. Згідно витягу про державну реєстрацію прав Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації №36463718 від 29.11.2012 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2012 року на праві приватної власності в розмірі 1/1 частки належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Зазначена інформація щодо права власності позивача на вказаний будинок підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно домової книги по домоволодінню [ADDRESS] , в даному житловому будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Згідно довідки про склад сім`ї від 12.12.2019 року №463 видної головою квартального № 11 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , власник, [PERSON] , [INFO] , донька, [PERSON] , [INFO] , син та [PERSON] , [INFO] , який за вказаною адресою не проживає з березня 2016 року. Згідно акту про не проживання, підписаного головою квартального комітету № 11 в присутності сусідів, встановлено, що [PERSON] за даною адресою не проживає з березня 2016 року, цей факт засвідчують сусіди. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Відповідно до ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи надані позивачем докази, виходячи зі змісту наведених норм права і з урахуванням вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, а також те, що відповідач не надав суду доказів, які б вказували на те, що він не проживає у зазначеному будинку або відсутній у ньому з поважних причин, або за ним відповідно до закону зберігається право користування жилим приміщенням, суд вважає доведеним те, що відповідач втратив право користування спірним будинком. Тому позовна вимога [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] підлягає задоволенню.

Outcome: approved