Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами дійсним та визнання права власності на житловий будинок. Позивач посилається на те, що 24 листопада 2012 року між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач оплатила [PERSON] згідно домовленності 30 000 грн., про що свідчить розписка останньої. Після сплати грошей позивач користується будинком, однак договір купівлі-продажу не був оформлений, так як [PERSON] померла [INFO] . При цьому єдиним спадкоємцем за законом є її донька [PERSON] , якій достовірно відомо про продаж матір`ю будинку. Позивач вважає, що вона виконала всі покладені на неї обов`язки згідно домовленості (договору купівлі-продажу) - сплатила всю обумовлену суму вартості житлового будинку, безперешкодно користується ними, а у зв`язку зі смертю [PERSON] неможливо виконати вимоги щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Тому просить в судовому порядку захистити її права. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі позивача та відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Положеннями ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні. Згідно положень ст.220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домолися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що 24 листопада 2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач віддала 30 000 грн. [PERSON] , про що свідчить розписка останньої від 24 листопада 2012 року(а.с. 6). Згідно довідки Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (а.с.7). Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 24 вересня 2013 року(а.с.19). Відповідно до даних спадкової справи №98/2015, яка надійшла з Кривоозерської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Миколаївській області, спадщина після смерті [PERSON] прийнята донькою [PERSON] (дані свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого с.Кумари ІІ, Первомайського району Миколаївської області 12 червня 1964 року(а.с.23), дані свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого Іллічовським ЗАГС м.Одеса 02 квітня 1971 року(а.с.24)). Донька продавця - відповідач по справі, не оспорює дійсність договору купівлі-продажу та право власності позивача на житловий будинок, проданий їй [PERSON] 24 листопада 2012 року. Згідно положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст.76-80 ЦПК України про належність та допустимість доказів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved