Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 18 березня 2017 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час того як була вагітною відповідач почав ревнувати позивача до інших чоловіків. Після народження дитини в липні 2017 року ревнощі відповідача посилились, він почав влаштовувати сімейні скандали, шлюбні стосунки фактично припинились через місяць після народження сина, тобто з серпня 2017 року. До виходу у відпустку в звязку з вагітністю та пологами та у відпустку по догляду за дитиною позивач працювала на залізничній станції Миронівка Південно-Західної залізниці. На даний час позивач ніде не працює оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Із часу залишення сімї відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому просила стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі ј частки його заробітку (доходу) починаючи із дня предявлення позову та до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зокрема просили стягнути аліментів в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку, оскільки відповідач пояснив, що є учасником бойових дій та з 29 грудня 2016 року перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. Та було оформлено пільги в розмірі 75% знижки на користування комунальними послугами за адресою: [ADDRESS]. На даний час там відповідач не проживає, а позивач продовжує користуватися пільгами. Також відповідач зазначив, що на його утриманні знаходиться його батько, який є інвалідом 2 групи. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 212228, виданим 18 березня 2017 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], 18 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 569340 виданим 19 липня 2017 року Соломянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно з ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Це право виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Позивач не працює, а тому потребує матеріальної допомоги відповідача.\~\~ Згідно з довідкою Військового інституту Київського національного університету імені [PERSON] від 06 листопада 2017 року №100 відповідач проходить військову службу у Військовому інституті Київського національного університету імені [PERSON] на посаді курсант та отримує середнє грошове забезпечення в розмірі 7558 гривень 40 копійок (а. с. 73). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум»). Тобто державою Україна визнано, що дохід в розмір з 1 січня 2018 року - 1762 гривні дає змогу працездатній особі забезпечити своє життя на рівні необхідному для нормального функціонування організму, збереження здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб людини. Відповідач в 2017 році отримував середньомісячний дохід, в розмірі 7558 гривень 40 копійок, відрахування з якого 1/4 на утримання малолітнього сина за судовим наказом Миронівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року та 1/4 на утримання дружини не перевищить 50 відсотків відрахувань із його щомісячного доходу та надасть йому можливість зберегти свій дохід на рівні двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб в 2018 році (7558,40:2+3779,2). При цьому стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/4 його доходу (7558,40:4=1889,6), дасть змогу позивачу забезпечити у 2018 році мінімальний рівень свого життя, необхідний для нормального функціонування організму, збереження здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб людини. За таких обставин, оскільки відповідач має постійне місце роботи та заробіток, суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти на утримання його дружини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, до досягнення дитини трирічного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів є справедливим, враховує майновий стан відповідача та дасть змогу максимально збалансувати інтереси позивача, відповідача та їх малолітньої дитини. При прийнятті рішення суд не бере до уваги доводи відповідача, що на його утриманні перебуває його батько, який є пенсіонером та інвалідом другої групи, оскільки матеріали справи не містять доказів цього. Крім того суд не бере до уваги доводи відповідача, що позивач має можливість користуватися його пільгами як учасника бойових дій, оскільки ці пільги не спростовують право позивача на сплату відповідачем аліментів до досягнення дитиною трирічного віку, в грошовій формі, як це передбачено ч. 2 ст. 77 Сімейного кодексу України. Суд також при прийнятті рішення не бере до уваги військові нагороди, звання, характеристику та статус учасника бойових дій відповідача, оскільки вони не спростовують обовязок відповідача утримувати свою дружину до досягнення дитиною трирічного віку, передбаченого ст. ст. 75, 77, 84 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 80, 84, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved