Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі договору купівлі - продажу від 21.01.2008 року їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчений нотаріусом 21.01.2008 року, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 267. В її будинку до 2017 року проживали її син [PERSON] та невістка [PERSON] разом зі своїми дітьми. Згідно рішення Дніпропетровського районного суду від 30 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Дніпропетровського районного суду від 30 липня 2018 року відповідач [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей та її призначено опікуном неповнолітніх онуків, які проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Довідкою виконавчого комітету П`ятихатської міської ради від 20.02.2019 р про склад сім`ї, в тім що за адресою [ADDRESS] дійсно зареєстровані діти, які знаходяться під опікою [PERSON] - [PERSON] , 2004 р.н., [PERSON] , 2009 р .н ., [PERSON] , 2010 р.н. Відповідач [PERSON] , яка є її колишньою невісткою веде аморальний образ життя, пиячить та з 2017 року проживає у свого співмешканця за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради від 20.02.2019 р в будинку [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають з 2017 року [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження умов, складеного членами комісії виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради в буд. [ADDRESS] з 2017 року ніхто не проживає. Так, як вона має намір продати вищезазначений будинок та купити в м. П`ятихатки Дніпропетровської області інший будинок для своїх онуків, її син [PERSON] згоден добровільно знятися з реєстраційного обліку її будинку, але колишня невістка на всі її прохання не бажає знятися з реєстраційного обліку за місцем реєстрації її будинку по [ADDRESS] , чим униможливлює їй власнику розпорядитися своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку в її будинку за адресою: [ADDRESS] . До початку відкритого судового засідання позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила справу розглянути без її участі. У відкрите судове засідання відповідач не з`явилася з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2008 року посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., право власності зареєстровано 04.02.2008 року реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої 20.02.2019 року № 406 виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована, але не проживають з 2017 року (а.с.10), вказане також підтверджується Актом обстеження умов проживання (а.с.11). Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено в судовому засіданні з 2017 року відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , не бере будь-якої участі в утриманні житла, не сплачує за комунальні послуги та втратила будь-який інтерес до даного житла. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституція України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що реєстрацією відповідача в належному позивачу на праві власності житловому будинку порушуються законні права та інтереси позивача, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved