Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, укладений 19 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з матір`ю та стягнути судові витрати. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 19 липня 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з несумісністю характерів та поглядів на життя. Шлюбні відносини між ними припинені. Переконана, що поновлення сімейних стосунків неможливе і завдасть шкоди їй та дітям. З питання щодо утримання та виховання дітей згоди досягнуто. Ухвалою від 12 лютого 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. 12 червня 2020 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. Ухвалою від 4 серпня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що з відповідачем спільно не проживають з вересня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї стали часті конфлікти, сварки. Відповідач наніс їй тілесні ушкодження, з приводу чого відкрито кримінальне провадження. Заходів до примирення за час окремого проживання відповідач не вживав. Діти проживають з нею, зрідка бачаться з батьком. Перешкод у спілкуванні з дітьми вона відповідачу не чинить. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У підготовчому засіданні 30 березня 2020 року відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання йому можливості скористатися допомогою адвоката. Суд клопотання відповідача задовольнив. У всі наступні судові засідання (28 квітня 2020 року, 18 травня 2020 року, 12 червня 2020 року, 10 липня 2020 року, 4 серпня 2020 року, 7 вересня 2020 року, 22 вересня 2020 року, 12 жовтня 2020 року) відповідач не з`явився. Про місце, дату та час судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подавав. Представник третьої особи підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, яким визнано за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитині, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України). Малолітні діти сторін проживають з матір`ю (позивачем) та зареєстровані за адресою [ADDRESS] , про що свідчить адресна картка м.Рівне № 6873 від 3 лютого 2020 року. З висновку органу опіки та піклування № 08-1155 від 26 жовтня 2020 року встановлено, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2020 року у справі № 569/145/20, який залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно. Діти сторін проживають з матір`ю в трикімнатній квартирі, в якій займають окрему кімнату. В помешканні створені належні умови для проживання та виховання [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] працює в дошкільному навчальному закладі ясла-садок № 47. Відповідно до довідки про доходи № 141 від 12 серпня 2020 року її заробітна плата за період з лютого по липень 2020 року становить 32827,31 грн. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії [PERSON] є інвалідом ІІ групи з ураженням ЦНС з 26 серпня 2020 року, інвалідність встановлена на строк до вересня 2021 року. За повідомленням відповідача іншого доходу, крім пенсії по інвалідності, він не має. Під час бесіди [PERSON] та [PERSON] повідомили, що люблять маму і тата, але хочуть проживати з мамою, а до тата ходити в гості. Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність залишення малолітніх [PERSON] та [PERSON] на проживання з матір`ю. Відповідно до положень ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність залишення малолітніх дітей сторін на проживання з матір`ю, бажання дітей сторін проживати з матір`ю, наявність у позивача можливості створити дітям належні умови для їх виховання та розвитку, відсутність передбачених ч.2 ст.161 СК України обставини, що перешкоджають передачі дітей для проживання з матір`ю, суд дійшов висновку про необхідність визначення місця проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю. За таких обставин позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved