Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з січня 2017 року вони з відповідачем знаходиться у відносинах цивільного шлюбу без реєстрації, проживають в будинку відповідача. [INFO] від їх шлюбу народився син - [PERSON] . В останній час між ними виникли суперечки внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення сіпльного господарства. Ніякої допомоги її чоловік та батько її дитини родині не надає. Відповідач не здатний підтримувати нормальтну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами їх родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини. Жодної матеріальної підтримки син від відповідача не отримує, але зобов`заний це робити. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , у розмірі ј частини з усіх видій заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги змінила та спросила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини визнав повністю та зазначив, що на даний час сплачує аліменти на іншу дитину. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є : «Батько - [PERSON] », «Мати - [PERSON] ». Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2,3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обгрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved