Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 500 гривень щомісяця на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 10 листопада 2005 року по 01 лютого 2016 року перебувала з відповідачем в не зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, дитину не відвідує та матеріальної допомоги на утримання не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини своїх неявок суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], /а.с.3/, який проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні /а.с. 4/. 20 лютого 2016 року позивач вступила в шлюб та змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 11, 12/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять. Оскільки неповнолітня дитина станом на день розгляду справи проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню і, з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулась з позовом 16 березня 2016 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп.

Outcome: approved