Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому, [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 серпня 2016 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Зазначену квартиру йому було придбано у громадянки [PERSON] , що на момент оформлення угоди була зареєстрована у Харківській області, Зачепилівський район, с. Леб`яже. Договір купівлі-продажу квартири за реєстром № 697,серія та номер [NUMBER] , видано приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю. До моменту придбання ним квартири розташованої - [ADDRESS] , [PERSON] зазначену квартиру придбала у громадян [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно договору купівлі продажу квартири від 14.09.2015 року. Копію договору купівлі продажу квартири, серія НАР № 636523, який зареєстровано в реєстрі за № 715 та видано приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., додаю до матеріалів справи. Так ним, при погашенні заборгованості по комунальним платежам, які йому перейшли разом з купленою квартирою, він дізнався, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] так і не виписалися з належної йому на праві власності квартири після продажу, комунальні платежі вони не сплачують, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей відповідачів в квартирі не має. Відповідно до довідки отриманої мною у Виконавчому комітеті Іларіонівської селищної ради 16.08.2019 року № 2737, згідно даних загальної домової книги громадяни [PERSON] та [PERSON] разом зі ним зареєстровані по [ADDRESS] . Однак, Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому приміщенні вже 4 роки з моменту продажу квартири. Згідно із довідкою виданою Виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради 16.08.2019 року за № 2742 Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] за адресою по [ADDRESS] не проживають. Так, Відповідачі залишили житлове приміщення ще до 14.09.2015 року - дата укладання першої угоди купівлі продажу квартири із громадянкою [PERSON] . Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту його порушених прав. Враховуючи вищенаведене, вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] у зв`язку із продажем зазначеної квартири та з тривалою, понад один рік без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, а тому він [PERSON] , як власник житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки Відповідач 1, Відповідач 2 створюють перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. З реєстрації Відповідачі в добровільному порядку не знялися, він з ними не спілкується, що є підставою для зняття з обліку [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Місцеперебування Відповідача 1, Відповідача 2, а також засоби зв`язку із ними йому не відомі. Вищевикладені факти суттєво порушують його право власності та створюють перешкоди в користуванні його власністю, яка несе додаткові витрати по його утриманню, оскільки плата за користування житлом нараховується виходячи з кількості проживаючих осіб згідно реєстрації та відсутня можливість оформити передбачену законодавством субсидію на комунальні послуги. Просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] ; Визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] ; Стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 768,40 грн. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі у відкрите судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 02 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 697, [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру за номером [ADDRESS] , що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 серпня 2016 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 715, [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] квартиру за номером [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтверджується відповідними записами в паспортах громадянина України. Крім того, відповідно довідки виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району від 16 серпня 2019 року № 2742, [PERSON] , 1956 р.н. та [PERSON] , 1981 р.н., станом на 02.08.2016 за адресою: [ADDRESS] , не проживали. Станом на 16.08.2019 за вказаною адресою вони не проживають, згідно даними довідки квартального по [ADDRESS] . У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства. Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідачі не проживають у даному будинку, більше одного року без поважної причини. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі по 768,40 грн. з кожного, адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved