Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з означеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення донькою двадцятитрирічного віку за умови продовження нею навчання. В обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 198 - 201 СК України позивач зазначає, що 16 вересня 2000 року між нею та відповідачем у виконкомі Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 21 зареєстровано шлюб. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на момент розгляду справи досягла повноліття та навчається на шкільному відділенні денної форми навчання комунального закладу вищої освіти «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради» на 4 курсі, на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що зобов`язаний це робити. Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, що й зумовило необхідність звернення до суду. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання - відсутні. Ухвалою судді від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. 16 вересня 2000 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття та проживає з позивачем (а.с.4,7). 23 серпня 2014 року позивач уклала шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та паспортом (а.с.3,9). Як вбачається з довідки № 665 від 05 липня 2019 року, [PERSON] навчається на шкільному відділенні денної форми навчання комунального закладу вищої освіти «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради» на 4 курсі на бюджетній основі. Термін навчання: 01 вересня 2018 року - 01 липня 2020 року (а.с.8). Доказів на підтвердження надання відповідачем допомоги на утримання повнолітньої доньки суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявний спір між позивачем та відповідачем з приводу наявності обов`язку батька надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання. Вирішуючи спір суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено нормами ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Доказів на підтвердження об`єктивної неможливості надання відповідачем допомоги доньці, перебування на утриманні відповідача інших осіб, в зв`язку з чим відсутня можливість надання допомоги суду не надано. Відповідач визнав позов в повному обсязі, доказів того, що [PERSON] працевлаштована, отримує самостійні доходи та у зв`язку з графіком навчання має можливість отримувати дохід відповідачем суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку про потребу доньки у матеріальній допомозі та спроможність відповідача надавати їй таку допомогу. Визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При цьому, стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягувати аліменти в частці від заробітку у розмірі ј частки від заробітку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позов та враховуючи необхідність захисту права особи - отримувача аліментів, визначити розмір аліментів саме в ј частині від заробітку. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд з урахуванням прохальної частини позову, положень ст.200 СК України вважає за необхідне визначити її саме датою закінчення донькою навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження повнолітньою донькою отримання освіти, граничний термін сплати аліментів, обставини, які можуть свідчити про припинення такого обов`язку, визначені ст.199 СК України. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання [PERSON] до дати закінчення навчання, якою є 01 липня 2020 року, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення нею 23 років. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позов пред`явлений 25 липня 2019 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред`явлення позову. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved