Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дитини. Посилається на те, що відповідач не займається вихованням та матеріальним забезпеченням своєї неповнолітньої дитини, не виконує батьківських обов'язків в повній мірі. У період часу з листопада 2008 року по травень 2009 року вона з відповідачем підтримували фактичні шлюбні стосунки, проживали разом. [INFO] у них народилася спільна дитина - син [PERSON], батьком якого є відповідач та який за його заявою згідно записів у книзі актів про народження був офіційно записаний батьком сина. Оскільки сімейні стосунки не склалися вона у травні 2009 року разом з дитиною повернулася проживати до своєї матері де постійно і мешкала до виїзду з дитиною до Одеської області. До моменту досягнення дитиною трьох років вони з відповідачем періодично поновляли стосунки, але примирення так і не відбулося. У січні 2013 року вона разом з сином виїхала до Одеської області. З квітня 2013 року син [PERSON] відвідує Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» №222. За рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02.04.2013 року з відповідача на її користь щомісяця стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів на утримання їх дитини до досягнення нею повноліття. Поки відповідач працював на ДСП «ЧАЕС» вона отримувала від нього аліменти, але у вересні 2014 року він звільнився, і відповідно вона перестала від нього отримувати будь-яку матеріальну допомогу на сина. На момент його звільнення з роботи борг по аліментах складав 764 гривні 91 копійка, відповідно на даний час борг збільшився. З 2013 року відповідач припинив спілкування з дитиною повністю. Батько ніколи не приїжджав до дитини, хоча йому добре відомо де вони живуть, не виявляв особливого бажання навіть і у спілкуванні з сином по телефону, хоча йому відомий номер її мобільного телефону. Останній раз він передзвонив дитині в грудні 2014 року, поздоровивши його з днем народження. Відповідач ніколи не цікавився ані станом здоров»я дитини, ані його проблемами та успіхами у навчанні і житті. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їх сина. В судовому засіданні позивач і представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, у суді дали покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з,явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, до суду письмових заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи Органу Опіки та Піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області, позовні вимоги підтримала, вважає, що в інтересах неповнолітньої дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], копія якого долучена до справи, [PERSON] народився [INFO] в м. Славутичі, про що в Книзі реєстрації народжень 15 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 09. Його батько [PERSON]; мати [PERSON] (а.с.10). Відповідно до вимог ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 5 ст.150 СК України передбачено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суду повідомили, що відповідач не переймається проблемами своєї дитини. Батько жодного разу не відвідав дитину за місцем проживання. Відповідач не надає матеріальної допомоги, не приймає ніякої участі у вихованні сина, тобто ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляє уваги до його здоров'я, фізичного духовного та морального розвитку. Проаналізувавши покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх обов'язків, покладених на нього ст.150 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ч.1 п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З наданих документів вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, жодного разу не цікавився життям та проблемами дитини, ніколи не відвідував і не відвідує його вдома, на підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучені характеристики на [PERSON], який відвідує Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» № 222 Одеської міської ради Одеської області з 04 квітня 2013 року по теперішній час. За час відвідування дитиною дитячого садка, батько [PERSON] в закладі не з»являвся, не був присутній на батьківських зборах, не цікавився дошкільним вихованням і життям дитини, умовами перебування його в групі, участі у вихованні не приймає. З вихователями та дитячим садком не знайомий. Відповідно акту обстеження умов проживання від 17.03.2015року №1 Бурлачобалківської сільської адміністрації, [PERSON] та син [PERSON] проживають з 2011 року за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Для виховання дитини створені всі умови. Батько дитини не звертався ні з якого приводу ні в дитячий садок, ні в сільську адміністрацію. Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради від 17.07.2015 року № 12-03/47, [PERSON] участі у вихованні, утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] не бере. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів прокурор висловив думку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON], батьківських прав щодо його сина [PERSON]. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач в добровільному порядку ніякої матеріально допомоги дитині не надає, це підтвердили допитані у суді свідки, а також надані до суду письмові докази. Крім того, судом було оглянуто в судовому засіданні Виконавче провадження №278-2/2014 боржника [PERSON], станом на 31.03.2015 року заборгованість по аліментам становить 14779,58 гривень. Дані обставини вказують на те, що відповідач зовсім не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». На підставі наведеного судом зроблено висновок, що відповідач не виконував і не виконує по цей час в повному обсязі своїх батьківських обов'язків. На даний час у суді відсутні відомості про те, що відповідач піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і що йому чинять перепони в цьому. На підставі наведеного судом зроблено висновок, що в даному випадку є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] і це позбавлення буде відповідати інтересам дитини. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та надавши їм правову оцінку суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не дбає про свою дитину, її фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток і позбавлення його батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved