Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без дозволу батька. У своєму позові та в уточненій позовній заяві від 28.05.2015 року позивач вказала, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27.05.1995 року по 17.09.2009 року. Шлюб було розірвано відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.09.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час неповнолітній син проживає за адресою: [INFO]. Позивач матеріально його утримує, належним чином піклуюсь про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин відповідач, батько дитини, участі у його вихованні та догляді не приймає, розвитком не цікавиться Постійно безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоровя дитини. Син позивача дуже любить поїздки на Чорне море, де він покращу своє здоровя. Відвідування Криму сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку. На теперішній час поїздка на море в Крим повязана з перетинанням кордону України, де потрібна згода батька дитини. Але відповідач по справі - [PERSON], безпідставно не надає позивачу згоди на виїзд дитини за межі України. У своєму позові позивач просить, а також у уточненій заяві від 28.05.2015 року надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON], [INFO], за межі України до Автономної республіки Крим без згоди та супроводу батька [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO] ; дозволити [PERSON] або її офіційному представникові, без згоди батька [PERSON], оформлення всіх повязаних із перетинанням державного кордону України документів для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON], [INFO] до держави Росія (Крим) у період з 01 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року, а також щороку у період з 01 червня по 31 серпня до повноліття дитини. У судовому засіданні від 19.05.2015 року позивач свій позов підтримала просила надати дозвіл на виїзд її неповнолітнього сина в Крим. У судовому засіданні від 19.05.2015 року відповідач заперечував проти позову. У судове засідання 19.06.2015 року позивач не зявилася, але надала письмову заяву, в якій вказала, що свій позов підтримує і просить його задовольнити, та розглянути справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні 19.06.2015 року позов визнав повністю Третя особа представник органу опіки та піклування у судовому засіданні проти позову не заперечує і надала витяг із протоколу № 15 від 11.06.2015 року,з якого вбачається, що орган опіки та піклування не заперечує проти надання дозволу [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон Малолітнього [PERSON], [INFO]. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення позивача, відповідача. суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі знаходились у зареєстрованому шлюбі. Із свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ЖС № 063680, виданого 17.09.2009 року Заводським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.06.2009 року (актовий запис № 132). Із свідоцтва про народження 1-ЖС № 104059 від 03 жовтня 2002 року, виданого відділом РАГС Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 358,встановлено, що [PERSON] народився 28.06.2002 року і його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Із витягу з протоколу № 15 від 11.06.2015 року комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району вбачається, що орган опіки та піклування не заперечує проти позову [PERSON] Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Як випливає з п.2.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд неповнолітніх осіб за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі предявлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд приходе до висновку, що дії відповідача [PERSON] по ухиленню від виконання своїх батьківських обовязків суперечать інтересам дитини, позивач по справі має намір оздоровити дитину. Вона піклується про її фізичне здоровя, духовний та моральний розвиток і тому є всі правові підставити надати [PERSON] дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON] за кордон у супроводі матері [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved