Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] вона проживала однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу з червня 2014 року до лютого 2015 року. Проживали вони за місцем проживання її батьків - [ADDRESS]. Вони з відповідачем мали намір укласти шлюб, про це знали як її так і його батьки, і не заперечували проти їх шлюбу. У серпні 2014 р. вона завагітніла, відповідач знав про це, проти народження дитини не заперечував, але шлюб вони так і не зареєстрували. Час від часу між ними виникали суперечки, в лютому 2015 року вони розстались, відповідач перейшов проживати за іншою адресою. [INFO] року вона народила сина - [PERSON]. Відповідач є його батьком, але він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. Після народження сина і по теперішній час відповідач не спілкується з дитиною, проте визнає його своїм сином і не заперечує проти цього факту. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний це робити. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Аліменти відповідач нікому не платить. В даний час вона не працює по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і має право на утримання від чоловіка. Просить визнати, що [PERSON]. [INFO], уродженець м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянин України, є батьком [PERSON], [INFO]; Змінити прізвище дитини [PERSON], [INFO], з прізвища «[INFO]» на прізвище «[INFO]», про що внести відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та свідоцтва про народження дитини; Стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року; Стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нашим сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO] року; Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд, з урахуванням думки представника позивача, яка дала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Однак, відповідач надав заяву в якій визнає позовні вимоги частково: в частині визнання батьківства -визнає повністю, а частині стягнення аліментів-частково визнає. Таким чином, суд, заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.06.2015 року батьками [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно довідки квартального комітету № 24 [PERSON], [INFO] проживає [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , який знаходиться на її утриманні. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Згідно ст. 84 ч.2,4 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved