Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1032 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1176 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Зменшивши розмір позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. та аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася донька [PERSON]. Малолітня донька проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з позовом. Місце роботи відповідача їй не відомо, зі слів відповідача, він працює на посаді інженера у сервісному центрі, має мінливий та нерегулярний дохід. Позивач подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень [INFO] року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 5880. Малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та мають бути задоволені.

Outcome: approved