Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спільне сумісне майно подружжя, яке складається з житлового будинку і трьох земельних ділянок. В обґрунтування своїх вимог, в судовому засіданні позивач зазначила, вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року по 05 квітня 2013 року. Пояснила, що нас їх шлюбу відповідач фактично ніде не працював, на жодній з робіт не утримувався тривалий час, а тому постійного стабільного заробітку не мав. Грошові кошти, які він отримував, витрачав виключно на власні потреби в своїх інтересах та не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. Спірне майно придбано за її особисті кошти. Відповідач в судове засідання не з'явився; надав суду письмову заяву, в якій підтвердив, що спірне майно було придбано за кошти позивачки. Повністю визнав позовні вимоги та зазначив, що він не мав можливості дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Просив розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. 14 жовтня 2006 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 5), який потім розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05 квітня 2013 року (а.с. 7). Як вбачається з доданих до позову копій правовстановлюючих документів, за час шлюбу з відповідачем, позивачка придбала житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельні ділянки площею 0,1072 га. і площею 0,255 га. за тією ж адресою для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, а також земельну ділянку площею 0,1487 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 8, 9, 10, 11, 12, 13 - 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23). Норми частин 1 і 2 статті 70 СК України передбачають, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Оскільки, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, що відповідно до закону є обставиною, яка має істотне значення, суд приходить до висновку, про можливість відступити від засади рівності часток подружжя у спільній сумісній власності. Таким чином, наявні підстави для визнання права власності за позивачем, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Норма ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved