Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі, і на земельну частку (пай) у межах земель, що належали ліквідованому КСП «Шпитьківське», на території Шпитьківської сільської ради. За свого життя [PERSON] розпорядився вищезазначеним земельним паєм склавши заповіт, яким заповів його їй. Вона прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON], проте їй було відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Отримати державний акт на право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] не встиг, так як [INFO] помер. Тому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай), в розмірі 0,2127 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шпитьківської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] її батька [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач Шпитьківська сільська рада в судове засідання не з»явилася, про день слухання справи повідомлялася, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер її батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2013.Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі, і на земельну частку (пай) у межах земель, що належали ліквідованому КСП «Шпитьківське», на території Шпитьківської сільської ради, що підтверджується витягом з протоколу №15 загальних зборів власників земельних часток, що належали ліквідованому КСП «Шпитьківське від 29.01.2004 і затвердженого Шпитьківською сільською радою 29.01.2004, де [PERSON], в частині багаторічних насаджень, було виділено земельну ділянку площею 0,2127 га для ведення особистого селянського господарства під №[NUMBER] (сертифікат на право на земельну частку (пай) КВ №0273301). За свого життя [PERSON] розпорядився земельним паєм склавши заповіт посвідчений 24.04.2004 секретарем виконкому Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яким заповів його позивачу. Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку було відмовлено з причини ненадання правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Отримати державний акт на право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] не встиг, так як [INFO] помер. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за. захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шлях: визнання за нею права. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд задовольняючи позов частково визнає право позивача на частку земельної частки (пай) площею 0,2127 га, для ведення особистого селянського господарства, оскільки згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) померлому належало право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективні власності КСП «Шпитьківське». Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial