Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 51038,08 грн. Позов мотивований наступним. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] народилась [PERSON] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку, починаючи з 10.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем отримано виконавчий лист та надано до виконання до виконавчої служби. 07.04.2021 року позивачем отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. З якого вбачається, що відповідач не сплачував аліменти із квітня 2019 року по січень 2021 року. Із урахуванням розрахунків, розмір неустойки повинен складати 169925,62 грн., що є більшим 100 відсотків фактичної заборгованості по сплаті аліментів тому розмір пені, що підлягає стягненню із відповідача має складати 51038,08 грн. Відповідач подав відзив в якому просить залишити позов без задоволення, зазначає про безпідставність позовних вимог та відсутність вини з його боку в заборгованості. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, в задоволенні позову просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, судом встановлене наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.05.2012 року, прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії розрахунку по виконавчому листу № 668/7398/13-ц від 07.04.2021 року за період з 16.04.2019 року по березень 2021 року, станом на січень 2021 року нараховано заборгованість у сумі 51038,08 грн., яка в лютому 2021 року з урахуванням суми аліментів за лютий, сплачена боржником. Станом на 01.04.2021 року заборгованість відсутня. 16.04.2019 року стягувач за виконавчим листом № 668/7398/13-ц [PERSON] звернулась до Суворовського РВ ДВС у м. Херсоні про повернення даного виконавчого листа без виконання оскільки не має претензій щодо заборгованості по сплаті аліментів, що вбачається з копії заяви від 16.04.2019 року. 22.04.2019 року на підставі вище зазначеної заяви старшим державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області прийнято постанови про повернення виконавчого документу № 668/7398/13-ц, виданого 15.07.2013 року, стягувачу. 15.12.2020 року [PERSON] подала заяву до Суворовського ВДВС в м. Херсоні Південного МУМЮ (м. Одеса), в якій просить прийняти до виконання виконавчий лист № 668/7398/13-ц від 15.07.2013 року. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.10.2018 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] »., що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Копії роздруківок про рух коштів на рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] на підтвердження обставин, що відповідач не сплачував аліменти, суд не бере до уваги, оскільки оплата аліментів можлива не тільки у спосіб переказу на рахунок. Крім того доказів відсутності інших рахунків на ім`я позивача не надано. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти\~за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.\~Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись\~\~як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення\~статті 196 СК України\~свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Вказаний висновок підтверджується наступним. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Згідно зі\~статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої\~статті 9 ЦК України\~положення цього\~Кодексу\~застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення\~статті 8 СК України\~та частини першої\~статті 9 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. На підставі досліджених доказів встановлено, що на підставі заяви позивача було повернуто виконавчий документ, який вона знову подала на примусове до виконавчої служби виконання в грудні 2020 року. Станом на січень була нарахована заборгованість у розмірі 52054,08 грн., яка була сплачена боржником відповідачем у справі, з урахуванням суми аліментів за поточний місяць, в січні 2021 року в розмірі 53587,00 грн. Тобто була нарахована заборгованість за той час, коли виконавчий лист перебував у позивача й не відбувалось примусового виконання судового рішення. На час звернення до суду заборгованість відсутня. В своїх позовних вимога, позивач просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за той період часу, коли не відбувалось примусове виконання судового рішення та виконавчий документ перебувавав у стягувача. Наведене свідчить про відсутність вини боржника у наявності заборгованості, яка була нарахована за період з 16.04.2019 року у грудні 2020 року, і була сплачена боржником в січні 2021 року, що вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed