Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2000 року по 2004 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з нею, є повнолітнім та з 01.09.2018 року навчається в інституті фізики, математики та інформаційних технологій Державного закладу «Луганський національний університет імені [PERSON]» на денній формі навчання, за спеціальністю «Компютерна інженерія», внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. У звязку з тим, що відповідач працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 19.12.2018 року та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3\~ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорту та Довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 11.12.2018 року, виданою Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 11.12.2018 року за № 24739 (а.с. 2, 7). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 11.01.2019 року за № 66 (а.с.17). 01.12.2000 року народився [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим13.12.2000 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, відповідний запис № 370 (а.с.4). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], однак мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 11.12.2018 року, виданою Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 11.12.2018 року за № 24740, та актом про встановлення фактичного місця проживання від 04.01.2019 року (а.с.6, 15). [PERSON] є студентом першого курсу за державним замовленням, ОКР Бакалавр, за спеціальністю «Компютерна інженерія», денна форма навчання, інститут фізики, математики та інформаційних технологій Державного закладу «Луганський національний університет імені [PERSON]», період навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою, наданою 03.01.2019 року Державним закладом «Луганський національний університет імені [PERSON]» за № 1311 (а.с.14). Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] проживає з позивачем та навчається на 1 курсі інституту фізики, математики та інформаційних технологій Державного закладу «Луганський національний університет імені [PERSON]». Частиною 1\~ст. 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, аналіз статей\~199,\~200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Крім того,\~Сімейний кодексу\~України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. У звязку з тим, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від відповідача, який в свою чергу не заперечує та визнає позов у повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], стягнувши на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 19.12.2018 року та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, однак оскільки позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави у розмірі 50 %, тобто у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved