Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 20.12.2016 та збільшуючи 16.08.2017 розмір позовних вимог, вказувала на те, що 31.08.2015 померла її баба, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Жовтнева, 39, с. Надеждівка, Криворізького району Дніпропетровської області. [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Однак, при зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори, постановою від 12.08.2016 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON], померлої 31.08.2015, оскільки спірний житловий будинок придбаний під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, тому невідомо чи визначалися за життя спадкодавця частки у праві спільної сумісної власності подружжя, чи укладався договір про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, отже неможливо визначити обсяг майна, що підлягає спадкуванню. Також, під час посвідчення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку від 25.06.1996, покупець оформила договір на прізвище «Полковникова», тоді як вона вже перебувала у шлюбі з [PERSON] та їй присвоєно прізвище «Марковська», у звязку з чим неможливо установити особу, яка зверталася за вчинення нотаріальної дії. Вище вказані обставини перешкоджають позивачу реалізувати свої спадкові права на житловий будинок, у звязку з чим, вона просила суд: встановити факт належності [PERSON], померлій 31.08.2015 правовстановлюючого документу на будинок, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Затишна, 39, а саме договору купівлі-продажу від 25.06.1996, укладеного між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2839; встановити факт належності [PERSON], померлій 31.08.2015 за життя на праві особистої приватної власності будинку за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Затишна, 39. визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частин будинку загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Затишна, 39, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 31.08.2015. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» від 01.08.2017, № 58 (1857) (а.с.154). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 31.08.2015 померла баба позивача, [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-КИ № 641625 від 01.09.2015 (а.с.13). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON], як між онукою та бабою, підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, одруження та розірвання шлюбу (а.с.7,8,9,11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, зокрема на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Жовтнева, 39. На підставі розпорядження сільського голови Надеждівської сільської ради від 02.02.2016 № 04, вулиця Жовтнева в с. Надеждівка перейменована на вулицю Затишну (а.с.48). [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу (а.с.87). Зазначений заповіт станом на 18.02.2016 чинний, не змінений, не скасований, про що свідчить відповідна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с.80). Однак, при зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори, постановою від 12.08.2016 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON], померлої 31.08.2015, оскільки спірний житловий будинок придбаний під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, тому невідомо чи визначалися за життя спадкодавця частки у праві спільної сумісної власності подружжя, чи укладався договір про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, отже неможливо визначити обсяг майна, що підлягає спадкуванню. Також, під час посвідчення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку від 25.06.1996 покупець оформила договір на прізвище «Полковникова», тоді як вона вже перебувала у шлюбі з [PERSON] та їй присвоєно прізвище «Марковська», у звязку з чим неможливо установити особу, яка зверталася за вчинення нотаріальної дії (а.с.23). З матеріалів спадкової справи № 99/2016 слідує, що після смерті [PERSON], померлої 31.08.2015 до нотаріальної контори 18.02.2016 з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON], 25.02.2016 з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась [PERSON], а 18.02.2016 з заявою про відмову від спадщини - [PERSON] (а.с.60,65,70). Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.95). Оскільки виправити вказані недоліки у позасудовому порядку не виявилось можливим, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів. Встановлення факту належності домоволодіння та факту належності правовстановлюючого документу на будинок, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Затишна, 39, а саме договору купівлі-продажу від 25.06.1996 укладеного між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] необхідно позивачу для оформлення спадщини та подальшої реалізації її прав на вказаний обєкт нерухомості. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 25.06.1996 між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою вул. Жовтнева (Затишна), 39, с. Надеждівка, Криворізького району, Дніпропетровської області. Договір зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 33, сторінка 442, запис 11883 (а.с.14). Станом на 24.03.2016 вказаний житловий будинок зареєстрований за [PERSON] (а.с.93). Однак, ще до укладення вказаного договору, а саме 20.10.1995 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Марковська» (а.с.9). Після розірвання шлюбу 13.12.1999 дружині залишено прізвище «Марковська» (а.с.10). З викладеного слідує, що фактично на момент укладення договору 25.06.1996 [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу вже іменувалася як «Марковська». Як вказувала позивач, та дані обставини сторонами не спростовані, оформлення договору купівлі-продажу на прізвище «Полковникова», а не «Марковська» відбулося у звязку з відсутністю бланків паспортів на той період та неможливістю замінити документ, що посвідчує особу. З довідки Надеждівської сільської ради від 25.02.2016 № 173 видно, що за адресою: вул. Жовтнева (Затишна), 39, с. Надеждівка, Криворізького району, Дніпропетровської області, була зареєстрована і проживала одна, саме [PERSON] (а.с.85). Сам факт наявності у позивача правовстановлюючих документів на будинок, технічного паспорту свідчить про те, що власником спірного житлового будинку, розташованого за адресою вул. Жовтнева (Затишна), 39, с. Надеждівка, Криворізького району, Дніпропетровської області за життя була саме [PERSON], про що не заперечували в судовому засіданні і відповідачі. З огляду на викладені докази, суд приходить до висновку та вважає доведеним, що саме [PERSON], померлій 31.08.2015 за життя на праві власності належало домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Жовтнева (Затишна), 39, с. Надеждівка, Криворізького району, Дніпропетровської області. Також, суд вважає необхідним встановити факт належності [PERSON], померлій 31.08.2015 правовстановлюючого документу на спірний будинок, а саме договору купівлі-продажу від 25.06.1996 укладеного між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] посвідченого державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2839, оскільки позивачем доведено, що дана помилка виникла внаслідок відсутністю бланків паспортів та неможливістю замінити документ, що посвідчує особу. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 24 Кодексу законів про шлюб та сімю України, який діяв на момент укладення шлюбу, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Судом встановлено, що купівля будинку за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Жовтнева, 39, дійсно відбулася в період шлюбу. Так, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 20.10.1995, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). Невдовзі після цього, а саме 25.06.1996, як вже було встановлено судом, [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) О.Г. придбала будинок згідно договору купівлі-продажу від 25.06.1996 (а.с.14). Через три з половиною роки після цього, [PERSON] та [PERSON] розлучилися, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.10). Проте, незважаючи на те, що будинку придбано формально в період шлюбу, правочин укладено фактично за особисті кошти [PERSON], оскільки купівлі вказаного будинку передував продаж іншого будинку, яким володіла [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.10.1991 (а.с.15 зворот) 04.05.1996 [PERSON] за продаж свого особистого будинку отримала грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США. Пізніше вона оформила угоду у нотаріуса та за вказані кошти придбала інший будинок. Вказані обставини підтверджуються розпискою про отримання грошових коштів від 04.05.1996 та договором купівлі-продажу від 26.07.1996 (а.с.14,17), а також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тому, суд вважає доведеним, що спірний житловий будинок придбаний [PERSON] за її особисті кошти та є її особистою власністю. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, судом встановлено факт належності [PERSON] за життя на праві власності домоволодіння, яке розташоване за адресою вул. Жовтнева (Затишна), 39, с. Надеждівка, Криворізького району Дніпропетровської області та встановлено факт належності останній правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 25.06.1996, з метою захисту невизнаних прав позивача на спадкування вищевказаного домоволодіння, суд вважає за необхідне, визнати за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 31.08.2015, право власності на 3/4 частин житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 32,2 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Затишна, 39, вартість якого станом на 21.09.2016 складає 71124,00 гривні. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] недоплачений судовий збір у розмірі 231,18 грн.

Outcome: approved