Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 21 травня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. 10 грудня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Позивач зазначає, що діти знаходяться у неї на утриманні, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей, рідко спілкується з ними. Також зазначає, що наразі не має змоги повноцінно працювати, оскільки в 2012 році перенесла значну травму, і з тих пір почуває себе дуже погано. Окрім того, на її утриманні знаходиться непрацездатний батько інвалід І групи, якого вона доглядає. Відповідач працює офіційно в сервісній компанії по ремонту побутової техніки «Ельф» та підробляє ремонтом побутової техніки знайомим за винагороду, а тому є підстави вважати, що він має змогу надавати кошти на утримання своїх дітей. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2018 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 08 січня 2019 року об 11 год. 10 хв. В дане судове засідання сторони не з'явилися, в письмових заявах просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі з 21 травня 1998 року по 10 грудня 2010 року сторони перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 грудня 2010 року (а.с. 8, 9). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дітей, довідкою Управління «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, та визнаються самим відповідачем (а.с.10,11 14). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] працює, має задовільний стан здоров'я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об'єктивну можливість виплачувати аліменти. Вказані обставини не заперечуються відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 31 жовтня 2018 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved