Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, а саме на : житловий будинок з господарськими спорудами площею 75,2 кв. м зазначеного в технічному паспорті під літ «А», веранду площею 11,7 кв. м. під літ «а», ганок площею 3,4 кв. м. під літ «а1», прибудову до ж/б площею 24,1 кв. м. під літ «Б», літню кухню площею 46,4 кв. м. під літ «В», ганок площею 3,4 кв. м. під літ. «в», льох з шиєю площею 31,3 кв. м. під літ «В/під», сарай площею 50,7 кв. м. під літ. «Г», гараж 30,8 кв. м. під літ «Д», загальною вартістю 86 тисяч 682 гривні, який розташований по [ADDRESS] Піщанського району Вінницької області та на земельну ділянку, площею 0, 0833 га, кадастровий № 0523255100:03:004:0124, вартістю 2 145 гривень 22 копійки та земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0523255100:03:004:0123, вартістю 84 тисячі 255 гривень 00 копійок, на яких розташований будинок. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на початку листопада 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено усний договір купівлі - продажу житлового будинку з господарським спорудами, розташованого по [ADDRESS] Піщанського району Вінницької області. Вона як покупець сплатила за вказаний будинок та земельні ділянки, на яких він розташований визначену суму грошей в розмірі 80 000 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] від 02 листопада 2013 року про отримання грошей. Їй передали технічну документацію на будинок, який на праві власності був зареєстрований за [PERSON]. Між нею та відповідачем була досягнута домовленість про те, що експертну оцінку будинку та земельних ділянок вони проведуть спільно та звернуться до державного нотаріуса для посвідчення договору купівлі -продажу. Проте відповідач не виконала свого зобов'язання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, постійно посилаючись на незадовільний стан здоров'я, постійну зайнятість, відсутність коштів для проведення експертних оцінок. При зверненні до Піщанської державної нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна, їй було відмовлено, так як в односторонньому порядку засвідчити дану угоду неможливо. А тому, враховуючи, що відповідач умисно ухиляється від нотаріального посвідчення договору для визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного між нею та [PERSON] та визнання права власності на майно згідно договору купівлі-продажу, а саме на : житловий будинок з господарськими спорудами ю площею 75,2 кв. м зазначеного в технічному паспорті під літ «А», веранду площею 11,7 кв. м. під літ «а», ганок площею 3,4 кв. м. під літ «а1», прибудову до ж/б площею 24,1 кв. м. під літ «Б», літню кухню площею 46,4 кв. м. під літ «В», ганок площею 3,4 кв. м. під літ. «в», льох з шиєю площею 31,3 кв. м. під літ «В/під», сарай площею 50,7 кв. м. під літ. «Г», гараж 30,8 кв. м. під літ «Д», загальною вартістю 86 тисяч 682 гривні, який розташований по [ADDRESS] Піщанського району Вінницької області та на земельну ділянку, площею 0, 833 га, кадастровий № 0523255100:03:004:0124, вартістю 2 145 гривень 22 копійки та земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0523255100:03:004:0123, вартістю 84 тисячі 255 гривень 00 копійок, на яких розташований будинок, вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить суд слухати справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02 листопада 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено усний договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими спорудами площею 75,2 кв. м зазначеного в технічному паспорті під літ «А», веранду площею 11,7 кв. м. під літ «а», ганок площею 3,4 кв. м. під літ «а1», прибудову до ж/б площею 24,1 кв. м. під літ «Б», літню кухню площею 46,4 кв. м. під літ «В», ганок площею 3,4 кв. м. під літ. «в», льох з шиєю площею 31,3 кв. м. під літ «В/під», сарай площею 50,7 кв. м. під літ. «Г», гараж 30,8 кв. м. під літ «Д», загальною вартістю 86 тисяч 682 гривні, який розташований по [ADDRESS] Піщанського району Вінницької області та земельної ділянки, площею 0, 833 га, кадастровий № 0523255100:03:004:0124, вартістю 2 145 гривень 22 копійки та земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0523255100:03:004:0123, вартістю 84 тисячі 255 гривень 00 копійок, на яких розташований будинок, вона вимушена звернутися до суду. Позивач сплатила за вказаний будинок та земельні ділянки, на яких він розташований визначену суму грошей в розмірі 80 000 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] від 02 листопада 2013 року про отримання грошей. Позивачу було передано технічну документацію на будинок, який на праві власності був зареєстрований за [PERSON]. Між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість про те, що експертну оцінку будинку та земельних ділянок вони проведуть спільно та звернуться до державного нотаріуса для посвідчення договору купівлі - продажу. Проте відповідач умисно ухилялася від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, постійно посилаючись на незадовільний стан здоров'я, постійну зайнятість, відсутність коштів для проведення експертних оцінок. Оскільки в односторонньому порядку засвідчити дану угоду неможливо, визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] та визнати право власності на майно згідно договору купівлі-продажу, а саме на : житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки, можна лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: розпискою [PERSON] про отримання грошей (а.с.9), копією технічної документації на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] Піщанського району Вінницької області (а.с.10-17), копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 323460 (а.с.18), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1643, виданої 05 червня 2014 року відділом Держземагенства Піщанського району Вінницької області (а.с.19), копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 354046 (а.с.20), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1644, виданої 05 червня 2014 року відділом Держземагенства Піщанського району Вінницької області (а.с.21). Відповідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України, з договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Частина 1 ст.220 ЦК України вказує, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, проте відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів данного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. В ч. 2 ст. 373 ЦК України, вказано, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. В частині 4 ст. 373 ЦК України вказано, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно з ч. 5 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Частина 1 статті 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до положень ч. 2 ст. 377 ЦК України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). На підставі наведеного та

Outcome: approved