Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить: визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір,ю- позивачем по справі, стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 5425 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають сина [PERSON] . [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2018 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини стягнуті аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно , до досягнення дитиною повноліття, на утримання позивача у розмірі 1000 грн. Позивач на праві власності має квартиру [ADDRESS] . Позивачем понесені додаткові витрати на дитину ,які полягали у здійсненні обов`язкової вакцинації та медичних оглядів дитини , половина суми витрат за які підлягає стягненню з відповідача . Ухвалою судді від 25 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та справу призначено у підготовче судове засідання . 24 квітня 2019 року ухвалою суду підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивача ,суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з,явився , надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, з,ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 ( дві тисячі) грн.. 00 коп., щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2018 року та до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1000 ( одна тисяча) грн.. 00 коп. щомісяця, починаючи з 12.07.2018 року та до досягнення дитиною трирічного віку , тобто до [INFO] . Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ХМ «БТІ» від 18.06.2004 року позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання виданої відділом реєстрації місця проживання у Московському районі міста Харкова Управління реєстрації місця проживання департаменту реєстрації ХМР , позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акту обстеження умов проживання позивача складеного Службою у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР 16.05.2019 року , для розвитку дитини є всі іграшки , окрема кімната , в наявності ліжко , стіл для годування , шкаф- купе , харчування , засоби гігієни по догляду за дитиною. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей №362 від 17.05.2019 року , Департамент служб, як представник органу опіки та піклування , вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір,ю [PERSON] . Як вбачається з листа КНП «Харківська дитяча поліклініка №12» ХМР від січня 2019 року , дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження по теперішній час. Хлопчик щомісяця проходить профілактичний огляд педіатра , щеплення за календарем. При відвідуванні поліклініки хлопчик знаходиться у супроводі метрі [PERSON] Відповідно до довідки ТОВ «Центр здоров,я доктора Артемчука» , дитина [PERSON] , [INFO] знаходиться на обліку у педіатра [PERSON] з червня 2018 року. Умови мешкання та виховання для дитини задовільні. Мати щомісячно приводить сина на огляди та профілактичну вакцінацію. Батько хлопчика на консультаціях педіатра присутній не був. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зіст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір,ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір,ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо. Отже, враховуючи ставлення та участь у вихованні, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у матері, яка має можливість утримувати малолітнього сина матеріально ,відсутність належних заперечень батька щодо місця проживання дитини з матір,ю з метою забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , щодо визначення місця проживання дитини, та вважає за необхідне визначити місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з його матір,ю- позивачем по справі. Відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Слобідського району ХМР від 25.02.2019 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім,ям з дітьми» з 01.06.2018 р. по 30.06.2021 р. призначено допомогу при народження дитини, у розмірі 860 грн. Як вбачається з довідки Харківського міського центру зайнятості від 11.03.2019 року , позивач була зареєстрована ,як безробітна у центрі зайнятості з 02 січня 2019 року по 05 березня 2019 року . Дохід за період з 02.02.2019 року по 28.02.2019 року склав 13385,03 грн. Згідно довідки про доходи , позивач з 11.03.2019 року працює у ТОВ « Бізнес трейдинг компанія Україна» на посаді начальника відділу по роботі з клієнтами з окладом 9200 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Центр здоров,я доктора Артемчука» , дитина [PERSON] , [INFO] знаходиться на обліку у педіатра [PERSON] з червня 2018 року . Дитина отримувала профілактичну вакцінацію , а саме:14.08.2018 р.- 1500 грн., 10.09.2018 р. - 850 грн., 1010.2018 р. - 1500 грн., 10.10.2018 р.- 850 грн., 08.11.2018 року 1300 грн., 11.12.2018 р.- 1300 грн., 11.12.2018 р.- 1500 грн., 11.01.2019 р.- 1300 грн., та проходив медичні огляди 03.07.2018 р.- 250 грн.. 10.09.2018 р. - 350 грн, 07.02.2019 р . - 250 грн. Статтею 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказана стаття знаходиться в главі 15 Сімейного кодексу України. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюється главою 16 Сімейного кодексу України та не передбачає обов`язок батька надавати матеріальну допомогу повнолітній працездатній дитині. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права , бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі , з урахуванням досліджених доказів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати пов`язанні з оплатою позивачем юридичних послуг в розмірі 1400,00 грн. 00 коп. Крім того згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 ,40 грн. та на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved