Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в с. Дубовий Гай вул.. Вишнева 30 Прилуцького району Чернігівської області на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 травня 2004 року. Станом на сьогоднішній день в належному їй житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~Проте з 2001 року відповідач не проживає в вище зазначеному будинку, не бере ніякої участі в утриманні будинку, не сплачує за комунальні послуги, а тому оскільки останній тривалий час без поважних причин не проживає в вище зазначеному житловому будинку, позивачка і просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з»явилася, однак завчасно надіслала заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ Судом достовірно встановлено, що житловий будинок № 30 по вул.. Вишнева в с. Дубовий Гай Прилуцького району Чернігівської області зареєстрований на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2004 року за [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17.05.2004 року (а.с. 5-6) \~ \~ \~ \~Згідно копії домової книги для прописки громадян, що проживають в житловому будинку №30, що розташований по вул. Вишнева в с. Дубовий Гай вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованим в даному житловому будинку. (а.с. 7-10) Згідно довідки виданої виконкомом Дубовогаївської сільської ради № 64 від 13.03.2018 року [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрований в [INFO] гай по вул.. Вишнева 30, але за даними сільської ради фактично не проживає по вищевказаній адресі з 2001 року (а.с. 11). Згідно ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 6\~ЖК України\~визначено,\~що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Згідно ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст.150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ст.163 ЖК у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Стаття 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає достовірно встановленим, що [PERSON] не проживає в вищезазначеному житловому будинку з 2001 року, а тому позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтований та підлягає задоволенню оскільки відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні нею права користування та розпорядження майном. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

Outcome: approved