Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 13.01.2011 уклала шлюбу із [PERSON] . Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , народження [INFO] та [PERSON] , народження [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявилися абсолютно різними людьми, що мають різні життєві цінності та спосіб життя; кожен має абсолютно протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З народженням другої дитини відносини ще більше погіршилися, сторони віддалилися один від одного, зникло взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що понад рік ситуація в родині погіршилася через пияцтво відповідача, який у стані алкогольного сп`яніння влаштовує скандали, свідками яких не рідко стають діти. Кожен живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Хоча сторони проживають в одному помешканні, проте спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення не можливе, тому у зв`язку з вищевикладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати, судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги викладені у позові підтримує та просить їх задовольнити; дошлюбне прізвище не відновлювати, судові витрати не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. \~\~\~ Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 січня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.3). \~\~\~\~ Від спільного проживання мають неповнолітніх синів [PERSON] , народження [INFO] та [PERSON] , народження [INFO] (а.с.5,6). Сторони проживають разом, проте шлюбних відносин не підтримують. \~ \~ \~ \~Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали.\~\~ Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося через різні життєві цінності та спосіб життя, що призводило до постійних сварок та в результаті - припинення шлюбних відносин. Подружжя разом проживає, проте спільне господарство не ведеться. З огляду на те, що між сторонами систематично виникають непорозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved