Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання майна спільною власністю, визнання права власності посилаючись на те, що з відповідачем вона познайомилась у 2006 році та з 01.11.2007 року почали мешкати однією сімєю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Спочатку вони з відповідачем орендували житло та мешкали разом із її дочкою, [PERSON], [INFO], у м.Сєвєродонецьку за адресами: вул..Курчатова, 29/141 (з 01.11.2007 по 01.08.2009 року), вул.Курчатова, 21-а/27 (з 01.08.2009 року по 01.05.2012 року). Після купівлі 12.04.2012 року, на імя відповідача, квартири [ADDRESS], з 01.05.2012 року по січень 2014 року мешкали сімєю. 17.08.2012 року відповідач зареєстрував її у якості громадянської дружини разом з дочкою у спірній квартирі. Відносини між сторонами погіршились після того як вона втратила дитину відповідача 14.07.2013 року. За час, що сторони мешкали сімєю, вони вели не тільки сумісне господарство, піклувались одне про одного, разом відпочивали, мали єдиний бюджет, а за спільні кошти купили у [PERSON] спірну 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS]. Оскільки квартира була куплена з боргом за спожиті комунальні послуги у розмірі 25000 грн. та у жахливому становищі, ними був зроблений, за сумісні кошти, капітальний ремонт, вартість якого становила приблизно 28000 грн. та частково погашені комунальні борги у розмірі 12000 грн. Оскільки відповідач не визнає її прав на спірну квартиру, чинить перешкоди в користуванні, позивач вимушена була звертатись за захистом своїх прав до суду з вказаним позовом і просить встановити факт, що має юридичне значення, проживання однією сімєю її та [PERSON], як чоловіка та жінки без шлюбу з 01.11.2007 року по січень 2014 року; визнати майно, квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та її; визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, крім того надала письмові пояснення аналогічні тим, що містяться в позові, також зазначила, що вони разом з відповідачем також вели спільний бюджет, за спільні кошти купували різноманітні речі, спільно відпочивали. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, підтримала заявлені вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника [PERSON], в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог, просила в позові відмовити в повному обсязі, надала письмові пояснення, в яких зокрема зазначила, що відповідач в період з 2007 року по 2012 рік, як чоловік та жінка не жили. Вони зустрічалися, проводили деякий час разом, а взагалі вони були просто коханцями. В період з червня 2010 року по березень 2012 року відповідач просто фізично не мав можливості мешкати разом з позивачкою, вести з нею спільне господарство, мати спільний бюджет, так як у цей період часу він взагалі був відсутній у м.Сєвєродонецьку, так як в цей час працював на ЗАТ «Евромонолит» у м.Санкт-Петербурзі, що підтверджується дозволами на працю іноземним громадянам серія 78 № 100721467 від 03.06.2010 року, серія 78 № 111025381 від 09.06.2011 року, а також довідками про доходи № 492, 493, 494 від 28 листопада 2013 року. За цей час лише один раз у грудні 2011 року відповідач приїздив до м.Сєвєродонецька у відпустку. У цей період часу з червня 2010 року по кінець лютого 2012 року позивачка та відповідач мешкали окремо друг від друга і до того ж кожен своїм особистим життям. З ким і як жила позивачка в той період часу відповідачу не відомо, особисто він проживав в [PERSON] своїм особистим життям, спілкувався і зустрічався з дівчатами, і намагався налагодити своє особисте життя. Відповідач поставив собі за мету заробити грошей для того, щоб придбати собі особисте житло і після повернення до м.Сєвєродонецька не жити разом з батьками. Саме тому всі ці роки на заробітках він збирав гроші, надсилав ці гроші своїй матері то перекладом, то передавав через дядька, коли він їздив додому. Мати відповідача [PERSON] деякі з зароблених сином грошей клала на депозит, щоб збільшити суму, а так збирала усі гроші разом для того, щоб після повернення син придбав собі квартиру. Із-за того, що пройшов великий період часу у відповідача не збереглися всі квитанції про перекази ним грошових коштів, про обмін рублів на долари, однак деякі збереглися і саме вони підтверджують той факт, що в період знаходження відповідача на заробітках, він здійснював перекази грошових коштів на ім'я своєї матері, що він обмінював грошові кошти з рублів на долари, а також, що мати відповідача вкладала кошти сина на депозит. Після того, як [PERSON] повернувся додому в нього вже назбиралася достатня сума і тому відповідач попросив свою мати звернутися до агентства нерухомості для пошуку потрібного варіанту квартири. Коли з агентства «Імперія нерухомості» зателефонували і запропонували подивитися один з варіантів, то відповідач знаходився разом зі своїм дядьком (хрещеним) [PERSON], саме тому вони разом і пішли дивитися цю квартиру. Так як цей варіант влаштував відповідача, він в агентстві уклав договір завдатку і вніс суму завдатку. Свідками цього є [PERSON] і працівник агентства нерухомості [PERSON], яка саме займалася показом квартири, оформленням всіх документів і по задатку, і по самій угоди купівлі-продажу. 20 квітня 2012 року відбулася угода по купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. При оформленні даної угоди були присутні [PERSON], його батьки [PERSON] та [PERSON], представник продавця [PERSON], продавці [PERSON], [PERSON], та представник агентства нерухомості «Імперія нерухомості» [PERSON], ну і звичайно нотаріус. Оформлення угоди посвідчував приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] власноруч розплачувався за квартиру своїми особистими коштами, які власноруч заробив, в шлюбі не перебував, з будь-якою жінкою однією сімєю не мешкав, саме це він підтвердив приватному нотаріусу і саме це нотаріусом було перевірено та зафіксовано у п. 10 договору купівлі-продажу квартири від 20 квітня 2012 року, реєстр № 858. Факт того, що саме [PERSON] розплачувався за придбану квартиру підтверджується також розпискою від 20 квітня 2012 року, яку йому надав [PERSON] Позивач ніякої участі ні фізичної, ні матеріальної до придбання квартири не мала, не була присутня коли [PERSON] дивився квартиру, коли він її купував, вона не надавала на придбання квартири ніяких грошових коштів. [PERSON] особисто почав мешкати у цій квартирі у травні місяці, а зареєструвався у неї 14 червня 2012 року, що підтверджується відміткою у домовій книзі. Десь у середині літа 2012 року [PERSON] довідалася про те, що [PERSON] повернувся з заробіток та придбав собі квартиру. Вона звернулася до нього з проханням, щоб він тимчасово приблизно на рік надав (можливо сказати здав в оренду) їй та її доньці кімнату у квартирі для проживання, а вона зі свого боку буде сплачувати частину комунальних послуг. [PERSON] попросила, щоб він зареєстрував її доньку у своєму помешканні, а відповідно і її саму, через те що мати позивачки зняла їх з реєстрації з адреси [ADDRESS], і що її доньці для того щоб навчатися у школі необхідно бути десь зареєстрованою. На той час сторони були просто друзями і на умовах того, що реєстрація буде тимчасовою, а позивачка буде сплачувати частину комунальних послуг, що це матеріально допоможе відповідачу, так як квартира потребувала ремонту, саме тому [PERSON] погодився на дану пропозицію та надав позивачці одну з кімнат для тимчасового проживання та 17 серпня 2012 року зареєстрував позивачку та її доньку у своїй квартирі, що підтверджується відміткою у домовій книзі. Певний час [PERSON] сплачувала частину комунальних послуг, десь приблизно 4 місяці, а потім зазначила, що вона не може сплачувати, так як в неї відсутні кошти. Приблизно з лютого 2013 року на постійні вимоги відповідача щодо зняття з реєстрації та виселення з його квартири позивачка спочатку обіцяла, а потім зазначила що вона не збирається цього робити. Саме у звязку з цим 17 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття позивачки та її доньки з реєстраційного обліку та їх виселення з його квартири. Ніяких відношень між сторонами в цей період, як і в теперішній час, як між чоловіком та жінкою не було, вони мешкали в одній оселі, але кожен своїм особистим життям, вони мали окремі бюджети, вели окреме господарство. Саме у звязку з вищевикладеним [PERSON] не має жодного відношення до спірної квартири, саме тому квартира [ADDRESS] не є спільним сумісним майном, так як була придбана за кошти, які відповідач заробив власноруч і це документально підтверджується довідками про доходи № 492, 493, 494 від 28 листопада 2013 року. Тому квартира [ADDRESS] є приватною власністю [PERSON]. Більшість майна, купувалося батьками відповідача і саме вони займалися встановленням металопластикових вікон, встановленням газового лічильника, рушникосушилки, радіатора, саме вони розплачувалися за ці предмети та були присутні при їх встановленні. Цими питаннями займалися батьки відповідача у звязку з тим, що відповідач працював та не мав можливості відлучатися з роботи. Те що [PERSON] не мав можливості самостійно робити ремонт, сплачувати комунальні послуги, сплачувати заборгованість, купувати будматеріали підтверджується довідками про його доходи за 2012 рік. [PERSON] представник відповідач в судовому засіданні пояснила, що стороною позивача зовсім не було надано доказів того, що сторони до моменту придбання квартири, а саме до 20.04.2012 року проживали спільно, мали спільний бюджет, що ними до цього часу купувалося спільно якесь майно і відбувалися спільні витрати. Немає доказів, що у сторін був спільний бюджет. Позивач, навпаки, говорить про те, що нею за її особисті кошти робилися покупки - пластикові вікна та балконні двері, батареї, лічильника газу, матеріалу для відкосів, будівельні матеріали. Тобто цим самим сама позивачка дає зрозуміти, що навіть коли вона вже стала проживати в спірній квартирі з 2012 року, у неї був свій бюджет окремо від [PERSON]. Всі документи (чеки, квитанції), які знаходяться в матеріалах справи та додані позивачем датовані кінцем 2012 року, 2013 роком, тобто після придбання квартири. А ні позивач, ні її свідки не змогли надати суду незаперечних доказів того, що сторони до моменту придбання квартири проживали спільно, мали спільний бюджет, спільно збирали гроші, спільно здобували майно та спірну квартиру. З боку відповідача надані незаперечні докази того, що в період з червня 2010 року по березень 2012 року [PERSON] проживав і працював у [PERSON], у м.Сєвєродонецьк приїжджав лише один раз і то на кілька днів, що свідчить про те, що в цей період він не міг проживати спільно з [PERSON], вести з нею спільне господарство і мати спільний бюджет. За цей період часу він заробив грошові кошти згідно з наданими довідками в загальному розмірі 176070,00 грн. (це еквівалент), якусь частину він витратив на харчування і житло, а решту збирав, і з [PERSON] відправляв своїй матері [PERSON], один з цих фактів передачі підтверджений документально. Якби він проживав однією сімєю, то відправляв би гроші своїй дружині [PERSON], а не матері. Отже, це підтверджує, що родини не було. Спірна квартира придбана за 10790 доларів США, що в еквіваленті складає 91715 грн.. Вказане підтверджується розпискою, що знаходиться в матеріалах справи. Не дивлячись на це згідно пояснень різних свідків спірна квартира купувалася за: 13700 доларів США ([PERSON], [PERSON], [PERSON]); 13000 доларів США ([PERSON]); 14000 доларів США ([PERSON]), і навіть сама позивач в попередньому судовому розгляді повідомляла що квартира куплена за 10000 доларів США, що не відповідає дійсності і є доказом того, що свідки надають не достовірну інформацію. [PERSON] позивач повідомляла, що вона була присутня при виборі спірної квартири, при оформленні у нотаріуса угоди, однак особи які безпосередньо брали участі при цьому (сам відповідач, [PERSON], і ріелтор [PERSON]) повідомили зворотне, що позивача ніде не було. Відповідно до п.10 договору купівлі-продажу спірної квартири [PERSON] в момент придбання квартири у шлюбі ні з ким не перебуває, однією сім'єю ні з ким не проживає, гроші на придбання квартири є його особистою власністю. Все це також є доказом того, що позивач знову надає суду недостовірну інформацію і те, що позивач не має жодного відношення до придбання спірної квартири. [PERSON] зявляється в спірній квартирі лише в серпні 2012 року (так як їй з дочкою не було де жити, а дочки для оформлення в школу потрібна була реєстрація). Відповідач пошкодував дівчину, а тепер позивач хоче заволодіти 1/2 частиною його квартири. Факт знайомства, спільного проводження часу, відпочинку ніхто не заперечує, проте це не є сім'єю, так як відсутній загальний побут, спільний бюджет і спільні витрати. З боку позивача не були надані жодні докази того, що вона мала матеріальну можливість брати участь у придбанні квартири, відсутні навіть елементарні довідки про її доходи до квітня 2012 року, тому невідомо який у неї був дохід і чи був він взагалі. Зі свідчень свідків і навіть самої позивача, [PERSON] практично не працював і виходить позивач утримувала всю родину. Позивач зазначала, що відповідач якийсь час жив за її гроші, при цьому всьому сторони робили дорогі подарунки, відпочивали в ресторанах, їздили на море, та ще й накопичили на квартиру. Однак це все лише слова, а чітких доказів немає зовсім. [PERSON] відсутні докази того, що нібито за сім років спільного життя сторони придбали якесь майно, документального підтвердження немає. Коли [PERSON] вперше звернулася з даним позовом до суду, вона точно не знала через яке агентство нерухомості купувалася спірна квартира, де точно оформлялася угода купівлі-продажу, за яку точну ціну купувалася спірна квартира. [PERSON] в попередньому судовому розгляді даної справи [PERSON] повідомляла про те, що її мама [PERSON] в 2010 році продала свою квартиру, в замін купила собі іншу, а різницю дала їй в сумі 1700 доларів США, однак пізніше вона заявляла, що дала 3500 доларів США. Свідки повідомляють що мати дала 6800 доларів США ([PERSON]), 7000 доларів США ([PERSON]), 2/5 частини від 18000 доларів США це 7200 ([PERSON]). У зв'язку з цим свідки, як і сама позивач, надають суду неправдиву інформацію. Тому, на підставі викладеного вважають позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими і тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю позивача. Її донька з 2006 року почала зустрічатися з відповідачем, а з листопада 2007 року почали жити разом. Він прийшов на все готове з одним компютером. Жили вони на знімних квартирах, а з травня 2012 року - на пр.Гвардійському, 6-б/87. Дану квартиру купили за 13700 доларів США в поганому стані, з боргами на суму 25000 грн. На сьогодні борг становить 10000 грн. В квартирі позивачем були поставлені пластикові вікна, сторонами був зроблений ремонт у ванній кімнаті і майже на кухні. Сторони планували дитину. Позивач збиралася за відповідача заміж, так як він їй пропонував. Чому в результаті шлюб не зареєстрували їй не відомо. [PERSON] пояснила, що вона і батьки відповідача зустрічалися, ходили в гості. [PERSON] постійно працювала, але не завжди офіційно, вона дуже економна і вміє збирати гроші. У неї була 3-кімнатна квартира, яку вона продала, купила собі 2-кімнатну, а різницю від продажу дала позивачу [PERSON] у розмірі 1700 доларів США, однак підтвердити цей факт їй нічим. На ремонт спірної квартири сторони заробляли разом. На онуку платив аліменти перший чоловік позивача. Сторони спільно купили великий телевізор, килим, дуже добре одягалися, їли, відпочивали. [PERSON]. Е.О. в [PERSON] був півтора року, з періодичністю раз в чотири місяці приїжджав до м.Сєвєродонецьк тижня на три. Подробиці щодо купівлі спірної квартири їй не відомі, так як вона була зайнята, і не кожен день приходила в гості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачці доводиться кумою і колишньою дружиною рідного брата матері позивачки. Їй відомо, що сторони почали зустрічатися з 2006 року, восени цього ж року стали жити разом. Жили вони на знімних квартирах. Сторони разом купили квартиру по пр.Гвардійському, збирали гроші. [PERSON] їздив на заробітки в [PERSON]. В спірній квартирі не була жодного разу. Квартира куплена за 13700 доларів США, вони заробляли разом. [PERSON] постійно працювала, [PERSON] періодично не працював. Мама [PERSON] продала свою квартиру і віддала [PERSON] гроші за її долю, їй відомо про це зі слів саме [PERSON] та її матері. Спірна квартира була в поганому стані, сторони робили ремонт, міняли вікна, капітальний ремонт у ванній кімнаті, про це їй говорила [PERSON]. Позивач завжди жила за свій рахунок, завжди працювала і ще вчилася заочно. Перший чоловік позивача допомагав аліментами. Сторони збирали гроші, заробляли їх, жили як чоловік і дружина, їздили в село, на дачу. Коли [PERSON] був у [PERSON], то [PERSON] їздила до нього. Жили добре до минулого року, а розійшлися після того, як у [PERSON] стався викидень. Вони казали, що збираються розписуватися, приходили до неї в гості. Вони до них не ходила. Який був дохід у [PERSON], не знає, але коли вона працювала на «Марсі», приблизно 4000-4500 грн. Позивач одягалася гарно і доньку теж добре одягала. Сторони їздили два рази відпочивати в м.Київ, до Криму. Гроші, які збирала [PERSON] вона не бачила. Вона не знає, чому [PERSON] гроші, зароблені ним у [PERSON] відправляв не [PERSON], а своїй матері. Вона не може пояснити, чому позивач не вписана як власник спірної квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною тіткою позивача. Знає вона [PERSON] з 2006 року, сторони познайомилися на день молоді і вже через кілька днів [PERSON] прийшов жити до [PERSON] на знімну квартиру, з собою приніс лише особисті речі. Сторони жили, як чоловік і дружина. Відповідач робив позивачу дорогі подарунки шкіряну куртку з хутром, золоті сережки. Їй відомо про [PERSON] все. Вони разом випивали, ходили в гості, він робив ремонт в її квартирі. Сторони працювали, проте [PERSON] періодично не працював і вчився. [PERSON] заробляла спочатку 3500 4000 грн., а потім 3000 грн. Весілля не грали, так як позивач казала, що їй спочатку необхідно зібрати гроші на квартиру. [PERSON] постійно пропонував [PERSON] заміжжя. У позивача були свої гроші, бо її мама продала квартиру і виділила [PERSON] 7000 доларів США. Це їй, відомо лише зі слів, сама особисто не бачила. [PERSON] збирала гроші. Сторони їздили в Крим, м.Київ. Вона була в спірній квартирі неодноразово. Вона була шокована, що квартиру купували без реєстрації шлюбу. Не може пояснити, чому позивач не вказана, як власник спірної квартири. Сторони зробили ремонт в ванній кімнаті, поставили вікна, двері. Всі меблі були [PERSON]. Спільно купили телевізор, супутникову тарілку. Вартість спірної квартири 14000 доларів США. Свідок вважає, що позивач прописана в спірній квартирі, як дружина. Свідок [PERSON] пояснила, що є позивачці двоюрідною сестрою, знає [PERSON] з 2006 року, коли сторони почали проживати разом, як чоловік та жінка, відносини не оформлювали оскільки [PERSON] хотів справити весілля, а [PERSON] купити квартиру. Гроші на квартиру заробляли разом, мати позивача дала 6800 доларів США. Позивач купувала вікна в квартиру. Не оформлювала все, оскільки довіряла [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була ріелтором. До неї звернувся з проханням підібрати квартиру [PERSON], вона знайшла підходящий варіант і запропонувала подивитися. [PERSON] прийшов на огляд квартири разом зі своїм дядьком і дружиною дядьки. Їх все влаштувало, і вони вирішили її купити. Наступного разу вони бачилися в агентстві на оформленні завдатку. [PERSON] знову прийшов з дядьком. Потім зустрілися вже на угоді у нотаріуса, [PERSON] був з мамою і татом. Нотаріус провела всі необхідні дії, перевірила всю інформацію і уклали угоду. На угоді свідок бачила тільки батька та матір [PERSON], ніякої дівчини ні при виборі, ні при оформленні завдатку, ні при оформленні нотаріальної угоди, не було. При оформленні завдатку вона особисто ставила запитання і зясовувала інформацію щодо офіційного шлюбу або цивільного із [PERSON]. Нотаріус теж питав і перевіряв цю інформацію. За яку суму придбали квартиру вона не пам'ятає, але пам'ятає, що розплачувався [PERSON] сам і продавець [PERSON], отримавши від нього гроші, написав йому про це розписку. Вона безпосередньо брала участь в оформленні угоди, також при цьому були [PERSON] і його батьки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сімї [PERSON] по вул.Донецькій. [PERSON] знає з 1987 року, з ним перебуває в дружніх відносини, а [PERSON] бачила всього один раз. Про [PERSON] чула, знала, що сторони зустрічалися, що [PERSON] була старше [PERSON], і що у неї вже була дитина. Їй відомо, що сторони стали проживати спільно, коли [PERSON] приїхав з [PERSON] і купив квартиру. Свідок кожен день ходила в гості до сімї [PERSON], бачила [PERSON] вдома і ввечері, і вдень. Тому стверджує, що до 2012 року [PERSON] жив з батьками по вул.Донецької. У [PERSON] поїхав на заробітки, щоб купити окреме житло. Про те, що [PERSON] планував одружитися, навіть розмов не було. [PERSON] з [PERSON] не реєстрували, так як у них не дуже гарні були стосунки. [PERSON] з [PERSON] до 2012 року не проживав, так як постійно проживав у своїх батьків. Їй відомо, що коли [PERSON] був у [PERSON], то гроші пересилав матері, яка неодноразово разом з батьком ходили їх отримувати в банку, біля дитячого світу. Коли [PERSON] приїхав, то вона розмовляла з ним, і він повідомив їй, що заробив гроші і тепер шукає собі квартиру. Потім [PERSON] повідомили, що син купив квартиру в районі магазину «Городок» і ремонт в ній робили батьки і [PERSON]. За яку суму купили спірну квартиру, не знає, але їй відомо, що квартира була в поганому стані. Вона знає, що гроші на придбання вікон давали батьки [PERSON], а замовлення робила [PERSON], так як у неї були знайомі, які обіцяли знижку, але цього не зробили. [PERSON] неодноразово висилав гроші матері. Вона бачила батьків, які ходили в банк отримувати гроші. Сторони зустрічалися, але не жили разом, так як [PERSON] жив вдома з батьками, а після поїхав в [PERSON]. В спірній квартирі не була, про ремонт її повідомляли батьки [PERSON], які теж вкладали гроші в ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він рідний дядько і хрещений відповідача. [PERSON], це дівчина [PERSON]. З якого моменту вони знайомі не знає. [PERSON] і [PERSON] не жили разом, а лише зустрічалися. [PERSON] постійно жив з батьками по вул.Донецькій. Потім він забрав [PERSON] в [PERSON]. Вони працювали там разом в одній бригаді та два роки жили разом в одній квартирі. [PERSON] поїхав, щоб заробити грошей на квартиру. Під час їх перебування в [PERSON], [PERSON] до [PERSON] не приїжджала. Заробітну плату [PERSON] збирав на квартиру, зароблені гроші висилав на ім'я своєї матері [PERSON] та передавав через нього. Гроші вони відправляли разом через систему «Золота корона» та «Лідер». Йому відомо, що в [PERSON] зустрічався з дівчинкою [PERSON], фото якої є в матеріалах справи. За два роки вони приїжджали в Сєвєродонецьк лише один раз на 10 днів. Йому відомо, що в цей час [PERSON] проживав у своїх батьків сам, вони разом з батьками та [PERSON] відзначали Новий рік. [PERSON] при цьому не було. Навесні 2012 року він зібрався повертатися додому і [PERSON] повідомив йому, що теж повертається, так як він вже назбирав грошей на квартиру. На його думку, [PERSON] назбирав в [PERSON] приблизно 15000 тисяч доларів США. Після повернення додому, [PERSON] зателефонував і попросив його піти на огляд квартири. Він разом зі своєю дружиною і [PERSON] подивилися квартиру. Вона їм сподобалася, і вони вирішили її купити та оформили завдаток. Все оформлялося в його присутності, при цьому [PERSON] не було. Квартиру [PERSON] купив за гроші, які заробив в [PERSON], які він збирав два роки і зберігав у своїх батьків. Спірна квартира була в поганому стані, тому в ній робився ремонт. Гроші на купівлю вікон давала [PERSON]. Зробили ремонт у ванній кімнаті, кухні. Він особисто допомагав у ремонті. Сторони спільно не проживали однією сім'єю. Олена була старше [PERSON] і у неї від першого шлюбу вже була дитина, тому [PERSON] вона, як дружина не цікавила. Йому відомо, що [PERSON] від [PERSON] не вагітніла, так як якщо б це сталося, то [PERSON] неодмінно сказав би про це. Після придбання квартири [PERSON] прописав [PERSON] і її дочку в свою квартиру, так як її виписала мама, а дитині треба було оформлятися в школу і для цього потрібна прописка. Договір [PERSON] з [PERSON] не укладав, так як на сьогодні вже ніяких договорів про тимчасової прописки не існує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є батьком відповідача. З [PERSON] у сина стосунків не склалося. Його син постійно проживав з ними, поки не купив собі квартиру. Йому відомо що сторони були знайомі з 2006 по 2010 роки, перебували в нормальних відносинах. Але сторони не жили разом, так як до цього не було передумов. [PERSON] працював і заробітну плату приносив додому у загальний спільний бюджет, вони разом харчувалися, разом купили машину. Між сторонами були відносини, [PERSON] міг навіть на кілька днів залишитися у неї ночувати, але після цього повертався додому і жив постійно вдома. Гроші, що заробляв давав матері, якусь частину брав собі на витрати, сходити в кіно, кафе, купити сигарети. [PERSON] [PERSON] не збирався реєструвати, він казав, що не немає підходящої кандидатури. [PERSON] нікого не приводив, але говорив, що час від часу зустрічався з різними дівчатами. У [PERSON] поїхав у 2010 році зі своїм дядьком [PERSON], щоб заробити собі на квартиру. За два роки, які [PERSON] перебував у [PERSON], він приїжджав з дядьком до м.Сєвєродонецька один раз, на кілька днів, проживав з ними по вул.Донецькій. Коли був у [PERSON], гроші переправляв «Золотою короною» на ім'я матері, а отримувати вони ходили вже разом. Суми, які надсилав [PERSON] були різні. Одну суму назбирали 30000 грн. і дружина поклала гроші на депозит. Загалом син назбирав, десь 90000 грн. на покупку квартири, і ще гроші на листування і послуги агентства. Мати відповідача, його дружина зверталася до агентства для покупки квартири, варіант дивився [PERSON] і його дядько [PERSON] з дружиною. Квартира сподобалася і вони оформили завдаток. На угоді купівлі-продажу був присутній свідок, його дружина, сам [PERSON], покупець [PERSON] і ріелтор. Йому відомо, що вартість квартири становить 90000 грн., а 23000-24000 грн. - борги по комунальним послугам. Гроші за купівлю квартири передавав [PERSON], за це [PERSON] написав йому розписку. [PERSON] при цьому не було, як і при огляді квартири. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що [PERSON] влаштовувала свою дочку в школу, а для цього потрібна була прописка. Мати позивача їх виписала, а [PERSON] прописав їх в свою квартиру. Вони намагалися відрадити його від цього рішення. [PERSON] став проживати в квартирі коли її купив та прописався. [PERSON] стала проживати в квартирі з серпня 2012 року, в окремій кімнаті. Гроші на ремонт давали він з дружиною, але чомусь договори були оформлені на [PERSON]. Вони працювали, тому через [PERSON], як посередника, передавали гроші замовнику.. Вони ставили лічильники, труби, ванну, газовий лічильник, купували і клали плитку. [PERSON] ні матеріально, ні фізично не брала участі в ремонті і придбані квартири. Гроші на покупку квартири були [PERSON], які він заробив у [PERSON]. Всі речі, які належать [PERSON], знаходяться в одній кімнаті, де вона раніше проживала з дочкою, закриті нею на замок і чекають на свою господиню. Йому відомо, що спочатку [PERSON] оплачувала комунальні послуги, а після перестала. На дверях у кімнату, де проживала [PERSON], стояв замок і кожна із сторін користувалася своєю кімнатою. Спільний бюджет сторони не вели. Син йому не повідомляв, що [PERSON] вагітна від нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що є рідним братом позивача. Йому відомо, що [PERSON] і [PERSON] прожили разом з 2006 по 2014 роки. [PERSON] їздив на заробітки в Петербург. Мати позивача продала квартиру по пр.Гвардійському за 18000 доларів США і 2/5 частини віддала сестрі. [PERSON] працювала реалізатором на ринку, і в універмазі, а коли купили квартиру торговим представником. Коли сторони жили, [PERSON] закінчила заочно інститут. Першим чоловік [PERSON] платив невеликі аліменти, 500-800 грн. У спірній квартирі був кілька разів. Він знає, що сторони придбали телевізор, обігрівач, шафу, килим. Меблі в квартирі належали [PERSON]. Як звуть батьків [PERSON], не знає, але знає, що вони допомагали сторонам. Офіційно шлюб не оформили, оскільки були не впевнені. Йому відомо, що квартиру купили за 13000 доларів США. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що є двоюрідною сестрою позивача. Їй відомо, що сторони зустрічались з 2007 року. Жили разом на двох зйомних квартирах. Зі слів [PERSON] їй відомо, що жити стали відразу. В гості не запрошували, їй про все розповідала [PERSON]. Відомо, що частину грошей на покупку квартири дала мати позивача, за ці гроші можна було придбати кімнату у гуртожитку. У 2012 році купили квартиру. Олена працювала і добре заробляла. Женя заробляв в [PERSON]. Не розписувалися, так як говорили, що спочатку придбають квартиру, а потім зіграють весілля. Вона бачила їх два рази в рік. В спірній квартирі не була. Їй відомо, що перший чоловік платив [PERSON] аліменти на утримання дочки. Про речі їй нічого не відомо, але припускає, що щось було. На її думку, [PERSON] вважав [PERSON] своєю дружиною. Олена говорила, що [PERSON] її чоловік, а от [PERSON] такого про неї не говорив, але це було видно зі сторони. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є хрещеною матірю її дитини. Познайомилася з парою в 2006 році, вони тоді вже зустрічалися, жили у найманих квартирах. [PERSON] їздив на заробітки в [PERSON], щоб заробити на квартиру. Потім сторони повідомили, що вони купили квартиру і наступного дня поїхали її дивитися. Їй відомо, що сторони купили телевізор, супутникову антену, шафу. Всі меблі була Оленині. Ремонт у квартирі робили, але за які гроші, не знає. Ремонт робив [PERSON]. За чиї гроші купили квартиру їй не відомо. Зі слів [PERSON] вона не чула, що [PERSON] вагітна від нього. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв'язку, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до копії паспорту серії ЕК № 969173 позивача [PERSON], її було зареєстровано в спірній квартирі за адресою: пр.Гвардійський, 6-б/87 з 17.08.2012 року разом з донькою та відповідачем по справі [PERSON], що також підтверджується копіє домової книги. Відповідача в квартирі було зареєстровано 14.06.2012 року. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбу з 22.08.1998 року, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 180068 було розірвано 12.02.2003 року. Згідно відповіді «КУ СМБЛ» від 10.04.2014 року, позивача було взято на облік по вагітності 08.07.2013 року. В індивідуальній картці батьком дитини вона зазначила [PERSON], що працює у ПП «Фауна», водієм. Вказане підтверджується наданою копією індивідуальної картки вагітної і породіллі № 102. У відповіді Сєвєродонецького МВ ГУМВС України в Луганскій області зазначено, що 12.10.2013 року приблизно о 02-00год. між [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за місцем мешкання виникла сімейна сварка. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. З постанови Сєвєродонецького міського суду від 28.10.2013 року по справі № 428/8257/13-п слідує, що [PERSON], за місцем мешкання, вчинив сімейну сварку з співмешканкою [PERSON] В якості співмешканки позивача, що також зазначено і в поясненні [PERSON] від 12.10.2013 року. [PERSON] в поясненнях [PERSON] від 18.10.2013 року зазначено, що з позивачем по справі спільно він став проживати з 2012 року. Квартиру в якій вони мешкають, він придбав за власні кошти. З [PERSON] не одружений та ніколи не був. Після того, як приїхали працівники міліції він написав заяву про те, що вона перешкоджає йому користуватися власною квартирою. З наданого договору б/н від 28.04.2012 року вбачається, що його було укладено між [PERSON] та ПП [PERSON], щодо встановлення продукції заводу WDS згідно комерційної пропозиції до договору, за адресою: пр.Гвардійський, 6-б/87. З наданих позивачем фотографій, як доказів спільного проживання, як чоловіка та жінки без шлюбу, вбачається, що позивач та відповідач в період з 10.12.2007 року по 10.12.2008 року, проводили разом час, відпочивали, зустрічали Новий рік та ін. Надані суду копії товарних чеків підтверджують придбання матеріалів, побутової техніки, але не містять ідентифікаційних даних в підтвердження ким було придбано та де встановлено, розташовано. Відповідно до дозволу на роботу серії 78 № 100721767, виданому 03.06.2010 року, [PERSON] отримав дозвіл на роботу у [PERSON] до 09.05.2011 року. Відповідно до дозволу на роботу серії 78 № 111025381, виданому 09.06.2010 року, [PERSON] отримав дозвіл на роботу у [PERSON] до 21.05.2012 року. З наданих суду довідок про доходи вбачається, що [PERSON] в період часу з червня 2010 року по лютий 2012 року постійно працював у «Евромонолит», м.Санкт-Петербург та отримував зарплатню. З березня 2012 року працював у «НВО Сєвєродонецький склопластик», основне місце роботи. Відповідно до копій документів грошових переказів відповідач переказував кошти на імя матері [PERSON] Деякі кошти, що належали відповідачу, як пояснила [PERSON], вона зберігала на депозитному рахунку «Строковий пенсійний», що підтверджується відповіддю керуючого ТВБВ № 10012/07 ЛО АТ «Ощадбанк». З розписки від 20.04.2012 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], за продану квартиру, що розташована за адресою: пр.Гвардійський, 6-б/87 грошові кошти в розмірі 91715 грн, що є еквівалентом 10790 доларів США. Претензій не має. З п. 10 нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.04.2012 року квартири, що розташована за адресою: пр.Гвардійський, 6-б/87, вбачається, що покупець ([PERSON]О.) в шлюбі не перебуває, з будь-якою жінкою однією сімєю не проживає, грошові кошти не є спільною-сумісною власністю. З ухвали Сєвєродонецького міського суду від 10.04.2014 року по справі № 428/8237/13-ц вбачається, що позивач вже зверталася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю, розподіл спільного сумісного майна, однак вказаний позов було залишено без розгляду за заявою позивача. З наданих суду заяв про реєстрацію місця проживання вбачається, що відповідач надав згоду на реєстрацію в належній йому квартирі позивача за адресою: пр.Гвардійський, 6-б/87. Згоду на реєстрацію неповнолітньої дитини надавала позивач. З зазначених заяв не вбачається, що відповідач надавав згоду на реєстрацію позивача та її неповнолітньої дитини в якості членів сімї, як то стверджувала представник позивача. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі коли є спір про право він розглядається в порядку позовного провадження. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 своєї Постанови від 21.12.2007 р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися установлені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом оцінюються критично, оскільки вони являються родичами сторін, а надані ними в судовому засіданні покази достовірно не підтвердили обставини проживання позивача та відповідача однією сімєю, їх пояснення у судовому засіданні у своїй сукупності не підтвердили обставини проживання сторін однією сімєю. Крім того, свідок [PERSON] пояснювала, що сторони почали зустрічатися з 2006 року, восени цього ж року стали жити разом, однак, як зазначає позивач в позові, вони стали проживати разом з 01.11.2007 року. Пояснення свідка [PERSON] також не підтвердили обставин проживання сторін однією сімєю, а лише відсутність позивача при укладенні та оформленні договору купівлі-продажу спірної квартири. Пояснення свідка [PERSON] доводять те, що відповідач спільно з позивачем до моменту поїздки у м.Санкт-Петербург не проживав однією сімєю, а почав проживати за однією адресою вже після повернення, та придбання спірної квартири. Спільного бюджету з позивачем не було, оскільки гроші відповідач постійно надсилав своїм батькам. Крім того, свідчення свідка [PERSON] у сукупністю з іншими доводами сторін, матеріалами справи та поясненнями свідків доводять факт того, що відповідач виїздив на тривалий час на заробітки за кордон саме за для того, щоб придбати квартиру. Сторонами не заперечується той факт, що вони знайомі з 2006 року, спільно проводили вільний час, виїжджали з метою відпочинку, зустрічались, мали спільних знайомих. Крім того, вказане підтверджується наданими в судовому засіданні свідченнями свідків. Правова позиція позивача та її представника ґрунтується на положеннях ст.74 СК України (якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними), відповідних положеннях ст. ст. 60 - 61, 65 СК України. Згідно частин 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Аналіз вказаних норм закону, дає підстави для висновку, що ст.74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Тоді як ст.60 СК України резюмує, що майно, набуте під час шлюбу, належить чоловікові і жінці на праві спільної сумісної власності. Доказів в підтвердження того, що при придбанні квартири були використані повністю або частково кошти позивача, суду також не надано, та окрім того позивач відмовилась від надання документів підтверджуючих її матеріальний стан в період спільного проживання (а.с.30). Належних та достовірних доказів ведення сторонами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна саме в інтересах сімї позивачем не надано. Обставини ведення сторонами спільного господарства спростовуються наданими суду доказами та поясненнями свідків. Наявність у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна саме в інтересах сімї, належними і допустимими доказами не доведені. А відтак, позовні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, та як взаємоповязаних та похідних визнання майна спільною власністю, визнання права власності, задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються, відповідачем не заявлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed