Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 28.04.2007 року виконавчим комітетом Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на примирення не погоджується, повідомила, що з грудня 2017 року разом з відповідачем не проживають, має нову сім'ю (а.с.40). Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не погодився, має іншу сім'ю (а.с.38). Ухвалою суду від 29.10.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. 11.10.2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 28.04.2007 року виконавчим комітетом Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Сторони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження (а.с. 7, 8), які проживає разом з позивачем. Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з грудня 2017 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, малолітні діти проживає зараз та після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дітей, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. 1, 24 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітніх дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільних дітей, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує обставини на які посилається кожна із сторін на обґрунтування підстав розірвання шлюбу, характер стосунків, які склалися між сторонами на час розірвання шлюбу. Суд вважає, що збереження нормальних стосунків в сім'ї, які базуються на почуттях любові, взаємної поваги та допомоги, залежить від обох сторін, а тому кожна із сторін несе відповідальність за те, що шлюб розпався. За таких підстав, суд вважає за доцільне розподілити судові витрати зі сплати судового збору на кожну із сторін порівну. Оскільки весь судовий збір сплачений позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частка судового збору. Відповідно до ст.ст. 105, 112-113 СК України,

Outcome: approved