Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON]\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~мотивуючи позовні\~вимоги тим,\~що позивачу на\~праві власності\~належить двокімнатна\~квартира під\~номером 106\~по вул.\~Станіславського,\~34\~в м.\~Вінниці про\~що свідчить\~договір дарування від 05.12.2003 року посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі права власності КП «ВООБТІ» 08.12.2003 року. У вказаній квартирі крім позивача зареєстрована також відповідач. Відповідач [PERSON]\~у вказаній\~квартирі не\~проживає та її місце перебування не відоме. Всі обовязки, повязані з утриманням вказаної квартири покладені на позивача, як власника квартири. В звязку\~з тим,\~що реєстрація\~відповідача порушує\~права позивача,\~вона звернулася\~з позовом\~до суду\~та просила\~визнати [PERSON],\~[INFO],\~такою,\~що втратила\~право користування двокімнатною квартирою під номером 106 в будинку №34 по вулиці Станіславського в м. Вінниці. В судове\~засідання позивач\~не зявилася,\~проте її представник\~подав до\~суду заяву\~в якій\~ просив\~розглядати справу\~у їх\~відсутність,\~задовольнити позов\~та не\~заперечував проти\~ухвалення заочного\~рішення. Судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач в\~судове засідання\~не зявилася,\~хоча про\~час,\~дату та\~місце судового\~розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши докази\~в їх\~сукупності,\~дійшов висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що позивачу\~на праві\~власності належить\~двокімнатна квартира\~під номером\~106\~по вул.\~Станіславського,\~34\~в м.\~Вінниці,\~що підтверджується\~договором дарування від 05.12.2003 року посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], який було зареєстровано в реєстрі права власності КП «ВООБТІ» 08.12.2003 року (а.с. 6). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстрована також [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідач [PERSON] у вказаній\~квартирі не\~проживає з\~2012\~року,\~що підтверджується\~актом про тимчасову\~відсутність особи\~№ 240718\~від 24.07.2018\~року (а.с. 8). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до\~ст.\~319\~ЦК України,\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Відповідно до\~ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із\~ст. 72 ЖК УРСР, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Так, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved