Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 1997 року, укладеному на Маріупольській універсальній товарній біржі, її матері [PERSON] належить 29/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Лоцманська, 10. Право власності на нього було зареєстровано в БТІ м. Маріуполя. 29.06.2015 року померлаїї мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на зазначенийбудинок. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом є вона та її брат [PERSON], син померлої, якийзвернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини. Після смерті матерівона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову, оскільки біржовий кон6тракт не є правовстановлюючим документом, і тому вона не має можливості оформити право власності в порядку спадкування після смерті матері. У звязку з чим вимушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на 29/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Лоцманська, 10, у порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просивсправу розглянути без його участі, зазначив, що від спадщини він відмовляється на користь [PERSON] Суд, дослідивши письмові матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що власником 29/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Лоцманська, 10,є [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу № 16602 від 29серпня1997 року, укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі (а.с. 5). Біржовий контракт №16602 зареєстрований в Маріупольському Бюро технічної інвентаризації 01 вересня 1997 року, про що зроблено в реєстровій книзі відповідний запис та видано реєстраційне свідоцтво № 27648 (а.с.6). Згідно із свідоцтвом про смерть І-НО № 915006, виданимПриморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], померла29червня 2015 року, актовий запис № 607 (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження ЯЕ № 401359, виданого Портовським РАЦС м. Жданов, [PERSON], [INFO], актовий запис № 227, є донькою [PERSON], якій після розірвання шлюбу присвоєно прізвище«Бородіна» (а.с. 15, 40). Згідно із свідоцтвом про укладання шлюбу серіїV-НО № 254685, виданимПалацом урочистості міста Жданов Донецької області, [PERSON], [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON], після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище «Тахтамиш» (а.с. 14). Відповідно до довідки Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції № 3420749 від 02.06.2008 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], 24лютого 1978 року, уміському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 705, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Рогатюк» (а.с. 17). З копії спадкової справи № 355/2015, заведеної по заяві [PERSON], після смерті [PERSON], померлої 29 червня 2015 року, судом також встановлено, що після смерті [PERSON], окрім спадкоємиці позивачки, спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не звертались, а лише звертався відповідач [PERSON] з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON]М.(а.с. 33-73). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 374/02-14 від 15.03.2016р. державного нотаріусу Другої маріупольської нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлої 29 червня 2015 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно не відповідають вимогам чинного законодавства України (а.с. 18). Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України є єдиною спадкоємицеюза законом, оскільки відповідач подавзаяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наведених обставин, у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], яка є спадкоємицею за законом, після смерті [PERSON] не може реаліз увати своє право на прийняття спадщини та визнання за нею права власності, в порядку спадкування, на вищезазначену частину будинку. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами відповідно до ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що визнання права власності в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved