Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 27.02.1993 вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, про що було вчинено актовий запис № 15. Від спільного проживання дітей на мають. У зв'язку із різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися, разом не проживають з 1995 року. Позивач вважає, що за таких обставин їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне Шаларь. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений через оголошення за офіційною веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://dv.kr.court.gov.ua. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З огляду на ті обставини, що позивача не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних у справі доказів . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 27 лютого 1993 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що був вчинений актовий запис № 15 ( свідоцтво про одруження серії 1-ОЛ № 057583 видане 20.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області , а.с. 6). Від спільного проживання сторони дітей не мають. Також згідно змісту позовної заяви, у зв'язку із різними характерами та поглядами на сімейне життя, взаємовідносини між сторонами не склалися та разом не проживають з 1995 року. Отже зазначені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved