Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.06.2015 стягуються з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.05.2015. Визначений рішенням суду розмір аліментів відповідач сплачує нерегулярно, станом на жовтень 2019 у відповідача є заборгованість у розмірі 3860 гривень. Даної суми аліментів недостатньо для належного забезпечення рівня життя дітей, для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У зв`язку із навчанням двох дітей збільшилися витрати на їх утримання та забезпеченням всім необхідним, оскільки у зв`язку із скрутним матеріальним становищем діти не мають можливості відвідувати додаткові заняття з вивчення окремих предметів, займатися в платних гуртках, тощо. Оскільки відповідач має обов`язок належним чином утримувати своїх дітей, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 28.11.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч. 6 ст. 19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.05.2015 року, що підтверджується копією рішення Яворівського районного суду Львівської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.06.2015 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 193 від 09.10.2019 виданої правлінням ОСББ «Лісна-1» [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки № 07-05-111 від 10.10.2019 [PERSON] навчається у 6 класі Новояворівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 Яворівської районної ради Львівської області. Відповідно до довідки № 07-05-112 від 10.10.2019 [PERSON] навчається у 3 класі Новояворівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 Яворівської районної ради Львівської області. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також у абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів. Судом встановлено, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання синів на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. Беручи до уваги вище наведене, враховуючи, що аліменти, які стягуються з відповідача є недостатніми для утримання та нормального розвитку дітей сторін, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що слід задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів, оскільки таке право позивачу гарантовано ч. 3 ст. 181 СК України. Таким чином, слід змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 11 червня 2015 року та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати інтересам сторін та не буде погіршувати їх матеріального стану. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved