Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем уклала шлюб 14 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають трьох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, а тому збереження шлюб буде суперечити їхнім спільним інтересам. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона не може забезпечити синам належні умови для їх проживання, так як діти постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання. Для всього цього необхідно мати значні кошти, а враховуючи високі ціни вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання ним свого обов`язку утримувати малолітніх дітей. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 3500,00 грн., починаючи стягувати від дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 17.01.2020 року по цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася до його початку надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 14 жовтня 2011 року, актовий запис №57. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14 жовтня 2011 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та сторони по справі є його батьками. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02 жовтня 2012 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та сторони по справі є його батьками. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та сторони по справі є його батьками. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З приводу вирішення позовних вимог про стягнення аліментів судом встановлено наступне. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, які входять до предмета доказування (статті 182, 184 СК України), враховує інтереси дітей, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тому приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 3500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 17.12.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щомісячно. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768,40 грн. та у розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved