Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернулася\~ до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 28.01.2019 року між нею\~ та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів в простій письмовій формі у вигляді розписки та договору позики, який не було нотаріально посвідчено. Відповідно до даного договору відповідач\~ отримала у позику 700 дол.США\~ (за офіційним курсом продажу долара позика становила 18333 грн.84 коп.), строком до 15.02.2019 року. Станом на 26.04.2019\~ року відповідач свої зобов`язання не виконала, позивачем в порядку досудового врегулювання спору боржнику\~ була надіслана лист-вимога про повернення коштів, яка залишилася без задоволення, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі - 18 333грн. 84 коп. та 3% річних від суми боргу,\~ у розмірі 1169 грн. 05 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, подала суду\~\~ заяву\~ про розгляд справи без її участі, уточнила свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача борг в сумі - 18 333грн. 84 коп. та 3% річних в розмірі 325 грн.47 коп. станом на день винесення судового рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, чи будь-яких колопотань не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, про що не заперечила позивач. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що\~ 28.01.2019року\~ між сторонами був укладений договір позики на суму 700 дол.США, що на той час було\~ еквівалентно 18 333\~ грн. 84 коп., за умовами якого відповідач\~ зобов`язувалася повернути позивачу вказану суму боргу до 15.02.2019 року, що стверджується договором позики та власноручною розпискою відповідачів, яка приєднана до матеріалів справи (а.с.10). Встановлено, що 08.06.2019 року [PERSON] \~ направила\~ відповідачу лист-вимогу про повернення коштів,\~\~ що підтверджується фіскальним чеком. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. \~ За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В даному випадку, відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі. Згідно п.2 вказаної статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Суду надані позивачем письмовий Договір позики, складений в простій формі\~ та розписка в підтвердження того, що відповідач взяла у [PERSON] \~ в борг кошти в сумі 700 дол. США, що\~ в еквіваленті становило 18 333 грн. 84 коп.\~ Хоча зазначена вище розписка і не є належною письмовою формою договору позики, як вважає суд, але згідно законодавства може прийматися до уваги і приймається судом для підтвердження укладення договору позики між сторонами. Згідно приписів ст. 1047 ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Суд, також, виходить з того, що у наданій до суду розписці зазначені: сторони зобов`язання, грошова сума, яку отримала в позику відповідач, строк виконання зобов`язання та особистий підпис боржників. Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст.1046 ЦК України. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на 25.06.2019 року, тобто на день подачі даного позову до суду,\~ відповідач\~ не повернула\~ борг. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Так, за ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано 3% річних на суму боргу, що становить 325 грн. 47 коп. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валютина день платежу , якщо інший порядок її визначення\~ не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до даних НБУ офіційний курс долара США станом на 24.06.2019 року становив 26,191201 грн. А отже, сума основного боргу становить 18 333 грн. 84 коп.\~ /700 дол. США х 26,191201\~ = 18 333 грн. 84 коп./. В даному випадку, сторони договору позики не погодили розмір відсотків, а тому у відповідності до вимог ст.625ЦК України, підлягає до стягнення сума боргу\~ та 3% річних\~ (325,47 грн.), що в цілому становить\~ 18659 грн. 01 коп. Відповідачем прострочено 216 днів виконання\~ зобов`язання по поверненню боргу, з 16.02.2019р. по 19.09.2019р., (розрахунок: 3% х 216:365 х 18333=325,47 грн.) Отже, проаналізувавши всі надані по справі докази, суд приходить до висновку, що між сторонам, дійсно, мав місце договір позики, заборгованість становить 18 333 грн. 84 коп., умови договору позики відповідач не виконала, позивач правомірно ставить вимогу про стягнення\~ 3% від суми боргу на день винесення рішенні по даній справі.\~ Жодних доказів, які б спростовували такий висновок, суду не було надано. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідач на користь позивача\~ сума судового збору - 768 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved