Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2006 р. між нею та відповідачем, відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, зареєстровано шлюб, актовий запис №129. Зазначила, що однією сім'єю з відповідачем проживали до 01.01.2014 р., після чого проживання сім'єю було фактично припинено. Кожен веде окремий побут, між ними немає взаєморозуміння, згоди, взаємних прав та обов'язків. Кожен із сторін проживає окремо. Впевнена, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Від сумісного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом із позивачем. Строк на примирення сторонами не розглядається та є не доречним. На дату подання позову спір про поділ майна та щодо аліментів відсутній. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити «[PERSON]». 16.02.2018 р. ухвалою Оболонського районного суду м.Києва позовну заяву [PERSON] про розірвання шлюбу разом з додатками було надіслано за підсудністю до Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2018 року прийнято справу №756/845/18 до свого провадження та відкрито провадження у цивільній справі. Підготовче судове засідання призначено на 19 квітня 2018 року. Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року закрито підготовче провадження за позовною заявою, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 травня 2018 року. Розгляд справи відкладено на 12 червня 2018 року. В судове засідання, позивач не з'явилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Строк на примирення вважає не доцільним, не заперечує проти винесення заочного рішення. Претензій щодо повернення судового збору не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на веб - порталі судової влади України, на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області (https://dpm.dn.court.gov.ua/sud0514/). З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Заяв про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 07 липня 2006 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 129 (а.с.25). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2007 року. (а.с.5). Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Фактичні шлюбні відносини припинені з 01.01.2014 р., разом не мешкають. Спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Судом також встановлено, що подружжя в межах даної цивільної справи, спору про поділ спільного майна подружжя не має. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Суд дослідив матеріали справи, дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved