Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2015 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , сімейне життя з [PERSON] не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, 22.01.2021 р. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати. На розгляд справи 22.03.2021 року позивач не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без їїучасті. Відповідач в судове засідання не з`явився. 22.01.2021 року в судовому засіданні ствердив, що має іншу жінку з якою має намір створити нову сім`ю. На розгляд справи 22.03.2021 року відповідач не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи безйого участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 21.08.2015 року зареєстрували шлюб, у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1221, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, шо сторони припинили подружні відносини, в сім`ї виникають сварки, непорозуміння, мала місце подружня зрада зі сторони чоловіка, близько чотирьох місяців відповідач проживає в іншій сім`ї. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. 22.01.2021 року, судом було надано сторонам строк для примирення, який не надав позитивного результату. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач просила залишити судові витрати за собою, залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved