Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 2,3038 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Глушківської сільської ради Білоцерківського району, за межами населеного пункту, кадастровий номер [NUMBER], станом на сьогоднішній день без будь-яких на те підстав вказаною земельною ділянкою розпоряджається ТОВ Агрофірма «Глушки», на звернення позивача щодо повернення земельної ділянки відповідач не реагує. Позивач просить суд витребувати з незаконного володіння від ТОВ Агрофірма «Глушки» на її користь вказану вище земельну ділянку; заборонити ТОВ Агрофірма «Глушки» здійснювати самостійно так і з залученням третіх осіб будь-які роботи на земельній ділянці площею 2,3038 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Глушківської сільської ради Білоцерківського району, за межами населеного пункту, кадастровий номер [NUMBER]. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності , позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ТОВ Агрофірми «Глушки» в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи відповідач повідомлявся неодноразово належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі представника відповідача до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за згодою представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що позивач [PERSON] на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації № 848 від 11.12.2008 року є власником земельної ділянки площею 2,3038 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за межами населеного пункту, що стверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 30.12.2012 року, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . В судовому засіданні також встановлено, що позивач позбавлена на даний час можливості розпорядитися належною їй на праві власності земельною ділянкою, оскільки цю земельну ділянку використовує відповідач ТОВ Агрофірма «Глушки» без будь-яких на те правових підстав. Наведені обставини підтверджуються актом обстеження земельної ділянки від 28.07.2015 року, який підписали крім позивача та її представника, депутат Глушківської сільської ради Ковтун М.І. та мешканка села Глушки [PERSON], з цього акта вбачається, що земельна ділянка, яка належить [PERSON], обробляється ТОВ Агрофірма «Глушки», земельну ділянку засіяно соєю, в'їзд до земельної ділянки блокується посадовими особами ТОВ Агрофірма «Глушки» та охоронної фірми ПП «Щит-Безпека». 15.06.2015 року позивач зверталася до відповідача з письмовою вимогою про негайне повернення їй як власнику земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], цю вимогу відповідач отримав 11.07.2015 року, про що свідчать копія вимоги та копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, але відповіді по цей час позивачу не надано. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За положеннями ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ч.1 ст.390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. В п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Приписами ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Як вказано вище в рішенні, доказів того, що ТОВ Агрофірма «Глушки» використовує земельну ділянку, належну на праві власності позивачу, правомірно, суду не надано, а тому вимоги позивача про витребування свого майна від відповідача, який володіє ним без відповідної правової підстави, тобто, незаконно, є обгрунтованими. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Як передбачено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Оскільки в даному випадку жодних доказів того, що ТОВ Агрофірма «Глушки» використовує земельну ділянку позивача на відповідній правовій підставі, суду не надано, то суд вважає, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], яка належить на праві власності [PERSON], на що вказано вище. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За ч.3 цієї статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, проаналізувавши все вищенаведене суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту її порушеного права узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. А тому суд вважає за необхідне витребувати з незаконного володіння від ТОВ Агрофірма «Глушки» на користь позивача вказану вище земельну ділянку; заборонити ТОВ Агрофірма «Глушки» здійснювати самостійно так і з залученням третіх осіб будь-які роботи на земельній ділянці площею 2,3038 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Глушківської сільської ради Білоцерківського району, за межами населеного пункту, кадастровий номер [NUMBER]. На підставі ст. ст.79,88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн.20 коп. згідно квитанції № QS25141015 від 23.06.2015 року.

Outcome: approved