Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 липня 2015 року помер її чоловік, [PERSON], про що 20.07.2015 року було складено відповідний актовий запис № 323, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому: земельну ділянку, кадастровий номер 3210900000:01:031:0191, площею 0,0591га, що розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 102, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок, що знаходиться в м. Ірпінь, вул. Українська, 102 Київської області, що належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON], 25.08.1977 року за реєстрованим № 2093, зареєстрованого Ірпінським міськім бюро технічної інвентаризації 26.08.1977 року за № 1570. Покійний чоловік заповіту після себе не залишив. На день відкриття спадщини спадкоємцями за законом після покійного чоловіка [PERSON] були позивач, його дружина, [PERSON] (Позивач по справі) , син [PERSON] та дочка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно не має. У встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після чоловіка, вона, позивач, подала до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу № 7/2016, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.01.2016 року. Їхні діти, [PERSON] та [PERSON], в передбачений законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивача. Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом після покійного чоловіка є позивач. Після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини, на підставі заяви позивача про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, їй було видано державним нотаріусом [PERSON] Ірпінської міської державної нотаріальної контори: - свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 21.06.2016 року, а саме на земельну ділянку, площею 0,0591 га, кадастровий номер 3210900000:01:031:0191, що розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 102; цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (копія додається); - свідоцтво про право власності на спадщину за драконом від 21.06.2016 року, а саме на житловий будинок № 102, що розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська. Проте, у свідоцтві про право власності на спадщину стосовно житлового будинку зазначено, що самовільно побудовано в житловому будинку літера «А», приміщення № 2-1, № 2-4, № 2-5, № 2-6, № 2-7, № 2-8, приміщення І, що в свідоцтві не враховано. Той факт, що в успадкованому нею житловому будинку наявні вищезазначені добудовані приміщення підтверджується також даними технічного паспорту на житловий будинок від 25.07.2013 року. Крім того, в технічному паспорті наявна відмітка про проведення технічного обстеження, відповідно до якої «за результатами проведеного технічного обстеження обєкта - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Ірпінь, вул. Українська, буд.102, та з урахуванням інформації щодо відповідності його місця розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури встановлено: є можливість його надійної та безпечної експлуатації». Таким чином, приміщення № 2-1, № 2-4, № 2-5, № 2-6, № 2-7, № 2-8, приміщення І збудовані без порушень будівельних норм та правил. Отже, за вищезазначених обставин, оскільки приміщення № 2-1, № 2-4, № 2-5, № 2-6, № 2-7, № 2-8, приміщення І не здані в експлуатацію, отримати свідоцтва про право власності на приміщення вона, як спадкоємець не має можливості. Таким чином, оскільки за життя її покійний чоловік [PERSON], добудував до належного йому на праві власності житлового будинку приміщення № 2-1, № 2-4, № 2-5, № 2-6, № 2-7, № 2-8, приміщення І, проте через раптову смерть так і не встиг здати дані приміщення в експлуатацію, вона вважає, що саме його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини та мають бути визнані за нею, [PERSON] в порядку спадкування. У звязку з вищевикладеним просить, визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право забудовника приміщень № 2-1, № 2-4, № 2-5, № 2-6, № 2-7, № 2-8, приміщення І в житловому будинку № 102 по вулиці Українська в місті Ірпінь Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 18.07.2015 року з правом здачі, введення в експлуатацію даних приміщень та отримання на ім'я [PERSON] документів, що посвідчують право власності. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у їхню відсутність, проти позову у випадку визнання судом наданих позивачами доказів достатніми для задоволення позову заперечень не мають. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника контори. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2015 року помер її чоловік, [PERSON], про що 20.07.2015 року було складено відповідний актовий запис № 323, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому: земельну ділянку, кадастровий номер 3210900000:01:031:0191, площею 0,0591га, що розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 102, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок, що знаходиться в м. Ірпінь, вул. Українська, 102 Київської області, що належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON], 25.08.1977 року за реєстрованим № 2093, зареєстрованого Ірпінським міськім бюро технічної інвентаризації 26.08.1977 року за № 1570. Покійний чоловік заповіту після себе не залишив. На день відкриття спадщини спадкоємцями за законом після покійного чоловіка [PERSON] були позивач, його дружина, [PERSON] (Позивач по справі) , син [PERSON] та дочка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно не має. У встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після чоловіка, вона, позивач, подала до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу № 7/2016, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.01.2016 року. Їхні діти, [PERSON] та [PERSON], в передбачений законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивача. Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом після покійного чоловіка є позивач. Після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини, на підставі заяви позивача про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, їй було видано державним нотаріусом [PERSON] Ірпінської міської державної нотаріальної контори: - свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 21.06.2016 року, а саме на земельну ділянку, площею 0,0591 га, кадастровий номер 3210900000:01:031:0191, що розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 102; цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (копія додається); - свідоцтво про право власності на спадщину за драконом від 21.06.2016 року, а саме на житловий будинок № 102, що розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська. Проте, у свідоцтві про право власності на спадщину стосовно житлового будинку зазначено, що самовільно побудовано в житловому будинку літера «А», приміщення № 2-1, № 2-4, № 2-5, № 2-6, № 2-7, № 2-8, приміщення І, що в свідоцтві не враховано. Той факт, що в успадкованому нею житловому будинку наявні вищезазначені добудовані приміщення підтверджується також даними технічного паспорту на житловий будинок від 25.07.2013 року. Крім того, в технічному паспорті наявна відмітка про проведення технічного обстеження, відповідно до якої «за результатами проведеного технічного обстеження обєкта - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Ірпінь, вул. Українська, буд.102, та з урахуванням інформації щодо відповідності його місця розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури встановлено: є можливість його надійної та безпечної експлуатації». Таким чином, приміщення № 2-1, № 2-4, № 2-5, № 2-6, № 2-7, № 2-8, приміщення І збудовані без порушень будівельних норм та правил. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 2 статті 1223 ЦК України зазначає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Outcome: approved