Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі договору дарування, вона є власником частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], від 17.03.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Гудимою О.Б. Однак, 25.03.2015 року вона отримала витяг з Реєстраційної служби, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 23.03.2015 року, в якому зазначено, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2015 року було накладено арешт на її майно, згідно ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона №666/8847/14-ц від 12.03.2015 року. Після цього вона звернулась з заявою про скасування арешту до виконавчої служби та 03.04.2015 року отримала відповідь про необхідність звернення до суду із заявою про зняття арешту. Вважає, що відсутні підстави для накладення арешту так як зазначено в ухвалі Дніпровського районного суду м.Херсона від 12.03.2015 року арешт накладено на майно іншої особи, а саме, [PERSON]. Просить зняти арешт, накладений на належне їй майно постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні. В судовому засіданні представник позивача, підтримав позові вимоги по мотивам і підставам, викладеним у позовній заяві, просив скасувати арешт з майна [PERSON], накладений постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 20.03.2015 року. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, покладалась на розсуд суду. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до договору дарування від 17.03.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б., [PERSON] подарував [PERSON] належні йому на праві власності 23/300 частини домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під номером [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі за №1-356. Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні ВП №46970686 від 20.03.2015 року, відкрито виконавче провадження на підставі ухвали №666/8847/14-ц, виданої 12.03.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона про накладення арешту на нерухоме майно, в межах суми 101875грн., що належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 23.03.2015 року, на майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS], постановою ВДВС Дніпровського РУЮ від 20.03.2015 року серія та номер 46970686 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. [PERSON] 30.03.2015 року звернулась до ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні із заявою про зняття арешту з її майна за адресою: [ADDRESS]. Листом ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 03.04.2015 року у скасуванні арешту їй було відмовлено на підставі ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» та рекомендовано звернути до суду. На підставі викладеного, судом встановлено, що державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП №46970686 від 20.03.2015 року, було накладено арешт на нерухоме майно боржника, [PERSON], а саме, [ADDRESS]. Власником 24/300 частин вказаного будинку, на підставі договору дарування, є позивач по справі, [PERSON], яка не є боржником у вказаному виконавчому провадженні, тому суд вважає, що арешт, накладений постановою державного виконавця, порушує право позивача, як власника майна, у користуванні та розпорядженні ним, у зв'язку з чим вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved