Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про відновлення залишку коштів на рахунках та визнання кредитних угод недійсними. В обґрунтування позову зазначає наступне, що 08 квітня 2011 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк», було укладено угоду № SAMDN8000043552594 відповідно до якої позивачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (до 27.02.2018 року, а з 27.02.2018 року [NUMBER]) - кредитна картка «Універсальна» з кредитним лімітом в розмірі 8000 грн. Також відповідно до угоди № SAMDN435525594 від 08 квітня 2011 року відповідачем було надано позивачу картку № [NUMBER] і до 27.02.2018 року, а з 27.02.2018 року № [NUMBER]) - картка «Для виплат». Станом на 23 гол. 59 хв., 21 березня 2018 року сума використаного кредитного ліміту на картковому рахунку позивача по кредитній карті «Універсальна» № [NUMBER] складала 1 990,21 грн. 22 березня 2018 року у вечірній час вона не змогла користуватися послугами мобільного зв`язку «Лайфсел», а саме номером свого мобільного телефону [NUMBER], що є її фінансовим та прив`язаний до пластикових карток. Оскільки це сталося вже в неробочий час, то наступного дня 23.03.2018 року вона звернулась до відділення оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 36 де їй було повідомлено, що напередодні її сім сім-картка була заблокована та перевипущена, хоча вона з такими питаннями до оператора мобільного зв`язку не зверталась. Негайно, в той же день, вона відновила сім-картку мобільного зв`язку. В той же день їй на електронну пошту прийшло повідомлення про те, що нею нібито було взято кредит «миттєва розстрочка» на 12 000 грн. в ПАТ КБ «Приватбанк». В зв`язку з тим, що вона жодних кредитів не оформляла, негайно звернулась до відділення «Приватбанку» за адресою м. Черкаси, вул. М. Залізняка, 34/4 для з`ясування всіх обставин. В відділенні банку їй повідомили, що 22.03.2018 року по її картковому рахунку № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») відбувалися транзакції з переказу грошових коштів. Також співробітники установи банку їй повідомили, що на її ім`я в системі «Приват 24» 22.03.2018 року було оформлено два кредити на суму 12 000 грн. за договором 18032215115400 та на 3500 грн. за договором 18032215115452. Після отримання виписки по карткових рахунках їй стало відомо, що невстановлена особа 22.03.2018 року шляхом перевипуску її сім-картки мобільного зв`язку, що була підв`язана до системи «Приват - 24» отримала доступ до її картрахунків через систему «Приват - 24» та несанкційовано збільшила кредитний ліміт на її кредитній карті «Універсальна» № [NUMBER] до 16 000 грн. Далі невстановлена особа в системі «Приват24» підв`язала до її картки «Для виплат» № [NUMBER] власну картку № [NUMBER] , яку позивач в банку не оформлювала, перевела на неї через систему «Приват24» з картки «Універсальна» № [NUMBER] кредитні грошові кошти двома транзакціями на суму 8 500 грн. та 4 800 грн. які було з картки № [NUMBER] знято через банкомати. Також невстановлені особи, маючи доступ до системи «Приват24» оформили на ім`я позивача два кредити на суму 12 000 грн. за договором 18032215115400 та на 3500 грн. за договором 18032215115452, які перевели через систему «Приват24» з картки «Універсальна» № [NUMBER] на власну картку № [NUMBER] та в період часу з 22.03.2018 по 23.03.2018 року з картки № [NUMBER] через банкомат зняли готівкові грошові кошти. Позивач розпорядження про списання коштів не давала, будь яких дій, що могли би призвести до списання та зняття грошових коштів не вчиняла. В той же день вона звернулася за телефоном гарячої лінії «Приватбанк» з вимогою заблокувати картки відкриті на її ім`я, та повідомила про факт шахрайства. 23 березня 2018 року вона звернулася з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до поліції. По даному факту Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області було розпочате кримінальне провадження № 12018251010002446 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В той же день позивача було визнано потерпілим. 28 березня 2018 року позивач надіслала на адресу АТ КБ «Приватбанк» листа з обставинами, що викладені вище та вимогою провести службове розслідування, відновити залишок коштів на її картрахунках та анулювати операцію з оформлення кредитів в розмірі 12000 грн. та 3500 грн. 16.07.2018 року позивач переказала на картку № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») грошові кошти в сумі 2760 грн., як платіж на погашення заборгованості в сумі 1990,21 грн. та нарахованих відсотків за користування кредитними грошовими коштами, що була станом до вчинення вищевказаних шахрайських дій. Оскільки мав місце факт несанкціонованого списання та зняття з рахунків позивача грошових коштів, несанкціоноване оформлення кредиту з використанням несанкціонованого доступу до додатку «Приват - 24» та мобільного пристрою з перевипущеною карткою мобільного зв`язку позивача за номером телефону, що є її фінансовим, що не відповідало волевиявленню позивача, а банк покладені обов`язки не виконав, чим порушив її право, тому звернулась до суду за захистом своїх майнових прав. У відзиві на позов представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що клієнтом порушено ряд умом передбачених Правилами та умовами надання банківських послуг, а саме: згідно п. 1.1.5.5. банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. Згідно п. 1.1.5.13. клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки /рахунку/ на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківськихпослуг. Згідно п. 1.1.5.14. клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему МоbіlеBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації (п. 1.1.1 39 Умов «Ідентифікації клієнта в Приват 24» є введення імені користувача і пароля). Згідно п. 1.2.16 клієнт зобов`язаний підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону та інші контактні дані, що є у розпорядженні Банку. У разі їхньої зміни інформувати про це Банк у термін не пізніше 15 днів з моменту їхньої зміни. Згідно п. 2.6.2.8. у разі втрати картки /ПІНа / постійного пароля / одноразових паролів або виникнення в власника підозр, що картка / ПІН / постійний пароль / одноразові паролі могли бути загублені, або виникнення ризику несанкціонованого використання картки / ПІНа / постійного пароля / одноразових паролів власник повинен негайно виконати одну з наступних дій: звернутися до банку; подати до банку письмову заяву про втрату картки (у разі втрати картки), якщо картка підключена до послуги МоbіlеBanking, виконати дії, необхідні для припинення дії картки відповідно до керівництва з використання системи МоbіlеBanking. Власник відповідає за усі операції з карткою, зроблені по дату одержання Банком усного повідомлення про втрату картки включно за умови подання до Банку письмової заяви про втрату картки протягом трьох календарних днів з дати усного повідомлення; по дату одержання Банком письмової заяви про втрату картки включно за відсутності усного повідомлення або у разі порушення строку подачі письмової заяви; по дату одержання Банком повідомлення про втрату картки, відправленого відповідно до керівництва з використання системи МоbіlеBanking, включно. Вважає, що у відповідача відсутні підстави для задоволення вимог позивача, оскільки вина банку відсутня щодо порушення правил розрахункових операцій передбачених ст. 1092 ЦК України. Просив у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 серпня 2019 року на 10-00 год. в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на картковому рахунку № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] згідно угоди № SAMDN08000043552594 від 08 квітня 2011 року до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій в період з 22.03.2018 року по 23.03.2018 року, тобто станом на 23 год.59 хв. 21.03.2018 року з врахуванням надходжень власних грошових коштів в сумі 2760 грн. 16.07.2018 року та нарахованих відсотків за користування кредитним лімітом, що був використаний станом на 23 год. 59 хв. 21.03.2018 року; зобов`язати відповідача припинити нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] згідно угоди № SAMDN08000043552594 від 08 квітня 2011 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 22.03.2018 по 23.03.2018 року включно; зобов`язати відповідача скасувати нараховані за картковим рахунком № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] згідно угоди № SAMDN08000043552594 від 08 квітня 2011 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 22.03.2018 по 23.03.2018 року включно та визнати кредитні угоди № 18032215115400 на 12000 грн. та № 18032215115452 на 3500 грн. між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» недійсні з моменту їх укладання. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, 08 квітня 2011 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк», було укладено угоду № SAMDN8000043552594 відповідно до якої позивачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (до 27.02.2018 року, а з 27.02.2018 року [NUMBER]) - кредитна картка «Універсальна» з кредитним лімітом в розмірі 8000 грн. Відповідно до угоди № SAMDN435525594 від 08 квітня 2011 року відповідачем було надано позивачу картку № [NUMBER] і до 27.02.2018 року, а з 27.02.2018 року № [NUMBER]) - картка «Для виплат». Станом на 23 гол. 59 хв., 21 березня 2018 року сума використаного кредитного ліміту на картковому рахунку позивача по кредитній карті «Універсальна» № [NUMBER] складала 1 990,21 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 22 березня 2018 року у вечірній час позивач не змогла користуватися послугами мобільного зв`язку «Лайфсел», а саме номером свого мобільного телефону [NUMBER], що є її фінансовим та прив`язаний до пластикових карток. Оскільки це сталося вже в неробочий час, то наступного дня 23.03.2018 року вона звернулась до відділення оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 36 де їй було повідомлено, що напередодні її сім сім-картка була заблокована та перевипущена, хоча вона з такими питаннями до оператора мобільного зв`язку не зверталась. В той же день, вона відновила сім-картку мобільного зв`язку. Також в той же день позивачці на електронну пошту прийшло повідомлення про те, що нею нібито було взято кредит «миттєва розстрочка» на 12 000 грн. в ПАТ КБ «Приватбанк». В зв`язку з тим, що вона жодних кредитів не оформляла, негайно звернулась до відділення «Приватбанку» за адресою м. Черкаси, вул. М. Залізняка, 34/4 для з`ясування всіх обставин. В відділенні банку їй повідомили, що 22.03.2018 року по її картковому рахунку № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») відбувалися транзакції з переказу грошових коштів. Також співробітники установи банку повідомили позивачу, що на її ім`я в системі «Приват 24» 22.03.2018 року було оформлено два кредити на суму 12 000 грн. за договором 18032215115400 та на 3500 грн. за договором 18032215115452. Після отримання виписки по карткових рахунках позивачці стало відомо, що невстановлена особа 22.03.2018 року шляхом перевипуску її сім-картки мобільного зв`язку, що була підв`язана до системи «Приват - 24» отримала доступ до її картрахунків через систему «Приват - 24» та несанкційовано збільшила кредитний ліміт на її кредитній карті «Універсальна» № [NUMBER] до 16 000 грн. Далі невстановлена особа в системі «Приват24» підв`язала до її картки «Для виплат» № [NUMBER] власну картку № [NUMBER] , яку позивач в банку не оформлювала, перевела на неї через систему «Приват24» з картки «Універсальна» № [NUMBER] кредитні грошові кошти двома транзакціями на суму 8 500 грн. та 4 800 грн. які було з картки № [NUMBER] знято через банкомати. Також невстановлені особи, маючи доступ до системи «Приват24» оформили на ім`я позивача два кредити на суму 12 000 грн. за договором 18032215115400 та на 3500 грн. за договором 18032215115452, які перевели через систему «Приват24» з картки «Універсальна» № [NUMBER] на власну картку № [NUMBER] та в період часу з 22.03.2018 по 23.03.2018 року з картки № [NUMBER] через банкомат зняли готівкові грошові кошти. Позивач розпорядження про списання коштів не давала, будь яких дій, що могли би призвести до списання та зняття грошових коштів не вчиняла. Позивач звернулася за телефоном гарячої лінії «Приватбанк» з вимогою заблокувати картки відкриті на її ім`я, та повідомила про факт шахрайства. 23 березня 2018 року позивач звернулася з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до поліції. По даному факту Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області було розпочате кримінальне провадження № 12018251010002446 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 12), [PERSON] визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні, що підтверджується копією протоколу допиту потерпілого від 27 березня 2018 року (а.с. 15). Досудове розслідування триває. 28 березня 2018 року позивач надіслала на адресу АТ КБ «Приватбанк» листа з обставинами, що викладені вище та вимогою провести службове розслідування, відновити залишок коштів на її картрахунках та анулювати операцію з оформлення кредитів в розмірі 12000 грн. та 3500 грн. 16.07.2018 року позивач переказала на картку № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») грошові кошти в сумі 2760 грн., як платіж на погашення заборгованості в сумі 1990,21 грн. та нарахованих відсотків за користування кредитними грошовими коштами, що була станом до вчинення вищевказаних шахрайських дій. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993). Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Згідно п. 3 Правил Держатель Кредитної картки зобов`язаний не розголошувати нікому, в тому числі членам власної родини, номер Картки, ПІН-код та СVV2 код (тризначний номер, нанесений на оборотній стороні Картки поруч/або на смузі для підпису), не зберігати ПІН-код разом з Карткою, не записувати ПІН-код на Картці. Згідно п. 5 Правил Держатель протягом дії Договору несе відповідальність (приймає на себе зобов`язання повністю відшкодувати Банку витрати) за всі операції, здійснені з використанням реквізитів Картки (номеру, строку дії, СVС або СVV2-2 коду) в мережі Інтернет, які в результаті оспорювання не підлягають поверненню через Платіжну систему. Відповідно до пунктів 7, 8, 9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 13.05.2015 в справі № 6-71цс15, а також аналогічні висновки містяться у Постановах Верховного Суду від 14.02.2018 (справа № 127/23496/15-ц), 18.05.2018 (справа № 190/926/16-ц), 20.06.2018 (справа № 320/1169/16-ц). З наведеного вбачається, що при здійсненні платіжних операцій - перерахувань та зняття, які мали місце 21-23.03.2018 - позивач особисто не використовувала електронний платіжний засіб. Судом не встановлено, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, позивач повідомила правоохоронні органи та АТ КБ «Приватбанк» про вчинений злочин, а тому суд приходить до висновку, що позивач не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені за допомогою платіжної картки № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна»). За вказаних обставин та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що залишок коштів на картковому рахунку № [NUMBER] (кредитна картка «Універсальна») та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN08000043552594 від 08.04.2011 підлягає відновленню до того стану, в якому вони перебували перед виконанням операцій у період з 22.03.2018 по 23.03.2018, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21.03.2018. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі - Закон № 1734-VIII) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Пунктами 9, 11 частини першої статті 1 Закону № 1734-VIII визначено, що споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У даному випадку відповідачем порушено одну із істотних умов кредитного договору, а саме позивачу не були надані грошові кошти як позичальнику. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229 - 233 ЦК (435-15) правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК ( 435-15 )), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Згідно з положеннями пунктів 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно з ч. ч. 1, 4, 6 ст. 11 цього ж Закону, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій форма, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. У порушення вказаних норм відповідач не надав позивачу один із оригіналів кредитного договору, що суттєво порушує права позивача. Жодних доказів того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, відповідачем до матеріалів справи долучені не були. Крім того, як встановлено судом позивач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Проте підстав вважати, що між сторонами був укладений саме кредитний договір, у суду немає, оскільки договір позики має укладатися у письмовому вигляді та бути підписаний його сторонами. Самий договір, який би передбачав усі істотні умови, у тому числі предмет та умови кредитування, який підписаний позивачем, відсутній. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач грошові кошти згідно кредитних угод №18032215115400 на 12000 грн. та №18032215115452 на 3500 грн. не отримувала, а тому не повинна нести обов`язок щодо повернення грошових коштів відповідно до вказаних кредитних угод. Крім того, відповідачем не були дотримані вимоги закону «Про захист прав споживачів» щодо передачі позивачу кредитного договору. Як вказано вище позивач не приймала умов угод № 18032215115400, № 18032215115452, не підписувала їх ні в якому вигляді, в тому числі і відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним цифровим підписом та ОТП- паролем. Ці обставини свідчать про відсутність волевиявлення позивача на укладення таких угод. За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Вказані обставини свідчать про відсутність вільного волевиявлення позивача як учасника вищевказаних правочинів і невідповідність її внутрішній волі. У зв`язку з викладеними обставинами суд не може визнати кредитний договір між сторонами укладеним, а тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання кредитних угод недійсними. Що стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача припинити нарахування процентів, пені та інших фінансових санкцій за користування використаним кредитним лімітом, скасування нарахованих процентів, пені та інших штрафних санкцій суд вважає їх такими, що не підлягають до задоволення оскільки наслідком визнання судом кредитних угод недійсним є повернення сторін у первісний стан. Питання щодо стягнення нарахованих штрафних санкцій було предметом судового розгляду і рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.09.2019 року у задоволенні позовних вимог АТ Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] відмовлено. Рішення набрало законної сили. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed