Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» в 2009 році було відкрито картковий кредит на суму 6000 грн. згідно договору SAMDNN0000070850925, основна картка договору № 2222 2253 2409 6628 та кредитної картки [NUMBER]. Вищезазначеними коштами вона користувалася, своєчасно погашала кредит, не мала штрафних санкцій тощо. На її мобільний телефон надійшло СМС повідомлення про те, що списано з її карткового рахунку сума 17 818 грн. Напередодні вона давала свою картку онукові [PERSON] для того, щоб останній зняв з картки 130 грн. для своїх потреб. В подальшому було з'ясовано, що останній оформив кредит 31 грудня 2013 року, подав заяву та розписався за неї від її імені, придбавши товар на суму 17 818 грн. скориставшись послугами знайомого [PERSON], працюючого продавцем в «Єльдорадо» «ТОВ «ДIЄСА», магазин 116, який знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. 50 річчя Жовтня, будинок № 225, що підтверджується товарними чеками № 4906397 та № 4906450 від 31.12.2013 року. Вважає, що в порушення ст.ст.640, 638 ЦК України порушені її права. Передача коштів на картку відбувається без її письмової згоди з усіх істотних умов договору, тому кредитний договір не укладався. Вона звернулася зі скаргою до ПАТ КБ «Приватбанк», але відповіді своєчасно не отримала, хоча відсотки за отримання 17818 грн. нараховуються. Представник банку зазначила, що з її пенсії буде утримуватися відсотки та тіло кредиту. Просить зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» від імені якого діє Кіровоградська філія ПАК КБ «Приватбанк» зробити перерахунок платежів без врахування суми кредиту в розмірі 17 818 грн. згідно договору SAMDNN0000070850925, основна картка договору № 2222 2253 2409 6628 та кредитної картки [NUMBER] з 31 грудня 2013 року, стягнути на її користь з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 17 818 грн., судові витрати по справі покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на докази зазначені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, пояснив, що дійсно 05.03.2009 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних. Згідно заяви від 05.03.2009 року вбачається, що [PERSON] ознайомилася та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, Тарифами банку, які були надані [PERSON] у письмовій формі, про що зазначено в самій заяві. Також відповідач надала згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими Приватбанком Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, Тарифами банку складає між нею та банком Договір, який регулюється ст. 634 ЦК України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до вимог п.6.1 Умов надання банківських послуг, позивач зобов'язалася не передавати карту, пін-код третім особам та згідно п.8.1,8.4. держатель карти несе повну відповідальність за операції, що здійснюються з картою та супроводжувались авторизацією, та на підставі п.6.10 Умов здійснювати заходи по запобіганню втрати карти, пін - коду або їх незаконного використання та таких випадках інформувати як Банк та правоохоронні органи (п.6.11). Також, у відповідності до п.8.3 Умов надання банківських послуг Банк не несе відповідальності за операції, що здійснюються з правильним вводом пін-коду. Таким чином, якщо позивачем передано карту з пін-кодом третій особі, а саме [PERSON] Приватбанк не може нести відповідальність за порушення [PERSON] умов договору, питання щодо оформлення кредиту шахрайським способом є компетенцією виключно правоохоронних органів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, до суду надав заяву, що він повністю визнає позовні вимоги позивача, просить розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «ТОВ «ДIЄСА в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. У відповідності до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1071 ЦК України передбачено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» 05.03.2009 році було відкрито картковий кредит на суму 250 грн. згідно картки № [NUMBER], згідно якої вбачається, що в подальшому картка мала номери 4627087824100814, SAMD № 55000026058132, тип кредитного ліміту 259 грн., базова відсоткова ставка 30% із рахунка 360 днів в році, термін дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, порядок погашення щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як через внесення грошевих коштів на карту Клієнтом, так і списанням Банком грошових коштів з дебетної карти №4627087824100814. Клієнт ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, Тарифами банку ( а.с.70). [PERSON] дала свою картку онукові [PERSON] для того, щоб останній зняв з картки 130 грн. для своїх потреб, повідомив йому пін-код картки. 31 грудня 2013 року [PERSON] придбав товар на суму 17 818,63 грн. в «Єльдорадо» «ТОВ «ДIЄСА», магазин 116, який знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. 50 річчя Жовтня, будинок № 225, що підтверджується товарними чеками № 4906397 та № 4906450 від 31.12.2013 року ( а.с.47,48). Пунктом 4.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання) в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п.6.1 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт зобов'язується не передавати карти, пін-код третім особам. У відповідності до п.8.1 Умов та правил надання банківських послуг держатель карти несе повну відповідальність за операції, що здійснюються з картою. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у випадку, якщо держатель дає згоду на проведення операцій з картами або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе відповідальність за їх можливе шахрайське використання в подальшому. Банк не несе відповідальність за операції, які супроводжуються правильним введенням ПІНу (п.п. 8.3); держатель несе відповідальність за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмового повідомлення держателя про блокування коштів на Картрахунку та за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти до СТОП - ЛИСТА платіжної системи (п.п. 8.4). Згідно послуги ПриватБанку «Оплатою частинами» Клієнт може здійснювати купівлі, оплачуючи в день придбання не всю вартість товару, а тільки частину. Решта суми ділиться на рівні частини до 25 платежів, які будуть щомісяця списуватися з картки. Для цього необхідно, щоб доступний залишок на карті був не меншим суми першого платежу. Договором для клієнта є чек, підписаний співробітником магазина, де вказані такі умови: дата списання регулярного платежу, сума щомісячного платежу і кількість платежів. Після проведення платежу Клієнт може забирати свою покупку. Кожен місяць до дати списання платежу (дата оформлення покупки) клієнту необхідно вносити на картку суму щомісячного платежу. Перший платіж списується з кредитної картки клієнта в момент покупки, а всі наступні платежі списуються з картки автоматично, згідно чек-договору. Клієнту щомісяця необхідно до 25-го числа тільки поповнювати карту. Приймаючи до уваги вищевикладене, те що [PERSON] в порушення п.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, передала карту, пін-код до неї [PERSON], тому згідно п.8.1, 8.3., 8.4. повинна нести повну відповідальність за операції, що здійснюються з картою та супроводжуються авторизацією, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» провести перерахунок платежів без врахування суми кредиту в розмірі 17 818 грн. за кредитним договором повинно бути відмовлено. Враховуючи, що [PERSON] з дозволу позивача скористався її карткою та 31 грудня 2013 року придбав товар на суму 17 818 грн., суд вважає, що дана сума підлягає стягненню з нього на користь [PERSON] у відшкодування завданої майнової шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial