Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 600 грн. щомісячно. В обґрунтування заявлених вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що перебуває у скрутному матеріальному стані, її пенсії вистачає лише на оплату комунальних послуг. Інших дітей чи батьків, які могли б надати їй допомогу, не має. Відповідач проживає в її квартирі, однак, ніде не працює, коштів на утримання житла не дає, ніяким чином їй не допомагає. Відповідач позов не визнав та пояснив, що не має можливості надавати матері матеріальну допомогу, так як не може влаштуватися на роботу і доходу ніякого не отримує. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов : непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Положення ч.2 ст.202 \~та ст.204 СК України\~ передбачають підстави звільнення дочки та сина від обов'язку щодо утримання батьків, якими є позбавлення батьків батьківських прав і ці права не були поновлені та ухилення останніх від виконання батьківських обов'язків. Судом встановлено, що позивач є матірю відповідача, не була позбавлена щодо нього батьківських прав і не ухилялася від виховання сина, що не оспорювалося відповідачем. Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі. Таким чином, позивач є непрацездатною особою. Крім повнолітнього сина [PERSON], у позивача інших дітей немає, батьки та чоловік померли. Сестра позивача проживає в Російській Федерації і відвідує її раз в рік. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд у відповідності до ч.1 ст.205 СК України визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань, є працездатним, не має на утриманні непрацездатних осіб, не страждає тяжкими захворюваннями, а тому має можливість сплачувати аліменти, та\~ \~вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно. Суд дійшов висновку, що стягнення аліментів в такому розмірі не буде обтяжливим для відповідача. Відповідно до\~ ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial