Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 08.08.2013 уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної РАЦСу по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 337.Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO].Зазначає, що з самого початку їх спільне життя з відповідачем було нормальним, але з часом відносини між ними зіпсувались через те, що сторони мають зовсім протилежні погляди на життя, по будь-якому питанню виникали сварки, непорозуміння, які переростали в довготривалі конфлікти. Такі відносини тривали довший час і призвели до того, що сторони віддалились один від одного, стали практично чужими людьми. Вказує, що на даний час вони протягом року не підтримуємо шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб існує формально, зберігати його не має змісту, тому звернулась до суду що розірвати їх шлюб. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Лисейко. Позивач в судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила слухати справу у її відсутності, оскільки змушена виїхати на роботу за межі України. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке.\~ Судом встановлено, що [PERSON] 08.08.2013 уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 337, свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 206788. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], Витяг з реєстру актів про народження за 2013 рік частина 436 серія А. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved