Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень, щомісячно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. В період спільного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Її з відповідачем подружнє життя не склалось, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. З 25 червня 2016 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідач не в повному обсязі виконує покладені на нього обов'язки по утриманню та вихованню дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала обставини справи посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1794 (а.с.4). Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, з 25 червня 2016 року спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить 1355 грн.. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1400,00 гривень, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved