Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позов, свої позовні вимоги мотивує тим, що вона наприкінці 2013 р. намагалася замовити меблі для кухні, для цього прийшла до салону «Все для Меблів», що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Леваневського, 10 де і познайомилася з відповідачем. 01.12.2013 р. під розписку в присутності свідка [PERSON] відповідач отримав гроші у розмірі 4200 грн., які зобовязався повернути до 10.01.2014 р. У вказаний строк зобовязання відповідачем виконані не були. Після тривалих телефонних переговорів відповідач вона з останнім домовилася, що вразі невиконання умов до нового строку 11.02.2014 р. відповідач заплатить 5200 грн., про що 07.02.2014 р. в присутності свідка [PERSON] 17.02.2014 р. вона звернулася до міського Ковпаківського районного відділу міліції, де була зареєстрована заява ЖЕО № 4033 від 17.02.2014 р., однак протягом всього часу розслідування відповідача відшукати та і не вдалося. В грудні 2015 р. їй вдалося вийти на зв'язок з відповідачем, вона запропонувала вирішити добровільно, відповідач добровільно повернув частину коштів у сумі 3200 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь залишок заборгованості згідно з борговою розпискою у сумі 2200 грн.; стягнути з відповідача на її користь суму 4305 грн. 76 коп. індексу інфляції за час прострочки сплати боргу; стягнути з відповідача на її користь три відсотки річних за час прострочки сплати боргу у сумі 341 грн. 76 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2014 р. позивач [PERSON] надала відповідачу [PERSON] під розписку грошові кошти у сумі 5200 грн./а.с.11/. 17.02.2014 р. позивач [PERSON] звернулася до Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області з заявою, щодо не повернення грошей [PERSON] Вказана заява позивача [PERSON] щодо не повернення грошей [PERSON], зареєстровано в Журналі єдиного обліку в Сумському МВ УКМВ України в Сумській області № 4435 від 22.02.2014 р. та по ній проведено перевірку /а.с.13/. Згідно Висновку ДІМ ВДІМ Сумського МВ [PERSON] перевірку по даному факту вважати закінченою /а.с.14-15/. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей\~або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.\~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника\~або інший документ, який посвідчує\~передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд дослідивши достовірність та допустимість доказів, прийшов до обґрунтованих висновків, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, суми індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved