Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7401,27 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., витрати за виготовлення звіту про оцінку ушкодженого автомобіля в розмірі 1000 грн., а всього 9401,27 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідачем було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої їй було завдано шкоду, а саме пошкоджено автомобіль. Вона в досудовому порядку намагалася вирішити питання відшкодування їй завданої відповідачем шкоди. Вона направляла йому звернення. Булла згодна на відшкодування шкоди частинами. Її звернення відповідачем було проігнороване. Після ДТП відповідач не підходив до неї, не просив вибачення. Автомобіль було оглянуто експертом. Працівниками страхової компанії було запропоновано надати автомобіль на ремонт до спеціалізованого центру, інших послуг вони не пропонували. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 35078,36 коп.. а вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає 27159,81 грн. Просить задовольнити позов. Представник позивача пояснила, що позов є обгрунтованим. В матеріалах справи наявна постанова суду, згідно якої відповідача визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Представником страхової компанії було роз'язнено позивачу про право звернення лише до ліцензованих підприємств по ремонту автомобіля. Якби відповідачем не було скоєно дорожньо-транспортної пригоди, позивач продовжувала б використовувати автомобіль за призначенням. Наявні документи, що підтверджують фактичну вартість ремонту автомобіля, вартість завданих матеріальних збитків, розмір відшкодування страховою компанією матеріальних збитків. Просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що представник страхової компанії давав номер телефону та адресу центру для ремонту автомобіля, який буде виконано протягом місяця. Позивач не погодилася, вказуючи на те, що ремонт буде проводитися довго. Вказує на те, що в автомобілі були якісь недоліки по його стану, які позивач намагалася приховати. Автомобіль мав пошкодження лише передньої та задньої лівих дверей та заднє крило. Інші пошкодження експертом встановлені не були. Автомобіль позивача заборонявся до експлуатації. Зі сторони представника страхової компанії була пропозиція відремонтувати автомобіль позивача у ліцензованому центрі та відшкодування вартості ремонтних робіт. Під час оцінки автомобіля він не був присутній. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що страховою компанією повністю було вішкодовано завдані позивачу матеріальні збитки. Також страховою компанією пропонувалося позивачу провести ремонт автомобіля в сервісному центрі з яким вона співпрацюють, з повним відшкодуванням вартості робіт. Позивач відмовилася. А тому, заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню так як виходять за межі звіту про оцінку автомобіля щодо розміру завданих матеріальних збитків. Заслухавши пояснення учасників процессу та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області винесено постанову, згідно якої [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зі змісту даної постанови також вбачається, що 12.12.2016 року о 13 год. 50 хв. по автодорозі Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] з причіпом марки ПП 2.8, д.н. [NUMBER], що наближався праворуч зі сторони смт. Олександрівка в сторону м. Новомиргород, , призвівши до механічного пошкодження транспортних засобів, чим допустив порушення п.п.16.2. ПДР України. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу марки ЗАЗ, модель 110270, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2004, є [PERSON]. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21114, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, є [PERSON]. До Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016120310000689 від 12.12.2016 року внесено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.286 КК України, згідно якого 12.12.2016 року на перехресті а/д Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв та а/д Олександрівка-Новомиргород відбулося зіткнення автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] з автомобілем [NUMBER] з причіпом марки ПП 2.8, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Протоколом огляду предмету від 12.12.2016 року встановлено, що: автомобіль [NUMBER], має пошкодження у вигляді вм'ятин лівих передніх та задніх дверцят, заднього лівого крила; причіп марки ПП 2.8, д.н. [NUMBER], має пошкодження у вигляді деформації бортів лівої частини причепу. Відповідно до висновку експерта №573 від 28.12.2016 року на підставі проведеного транспортного-трасологічного дослідження пошкоджених транспортних засобах встановлено те, що в умовах розглянутої події автомобіль [NUMBER] передньою частиною контактував з лівим бортом автомобіля [NUMBER], а також лівий передній кут причепа марки ПП 2.8, реєстраційний номер [NUMBER] контактував з передньою правою боковою частиною автомобіля [NUMBER]. Підтверджується, що на автомобілі ВАЗ моделі 21114, реєстраційний номер [NUMBER] зафіксовані наступні пошкодження ударно-динамічного походження, а саме: передні ліві двері деформовані всередину з найбільшою вираженістю в задній частині на висоті від 35 см. до 80 см. та на відстані 40 см. від задньої закраїни дверей тлі пошкодженої ділянки наявні зони зосереджених дрібних хаотично орієнтованих зіскобів власного лакофарбового покриття, з впровадженими частинками прозорих осколків скла, найбільша глибина пошкодження становить біля 4 см направленого в напрямку зліва направо; задні ліві двері деформовані всередину також на по-всій поверхні площини маються вм'ятини метала на тлі яких розташовані подряпини лакофарбового покриття, на висоті близько 65 см. через всю площину двері, саме від передньої до задньої крайки проходить горизонтальне відшарування лакофарбового покриття траси яких направлені в напрямку спереду назад також вище даного відшарування на відстані 5 см. вверх мається нашарування речовини білого кольору, в нижній частині дверей по-всій площині на висоті від 30 до 55 см. наявні траси нашарування речовини чорного кольору які спрямовані в напрямку спереду назад відносно осі автомобіля; на висоті від 45 см. до 80 см. заднє ліве крило в середній частині деформовано всередину (зліва направо відносно повздовжньої осі автомобіля) у вигляді наявності зони зосередження дрібних хаотично орієнтованих зіскобів власного лакофарбового покриття, з впровадженими частинками прозорих осколків скла, найбільша глибина пошкодження становить біля 4 см. направленого в напрямку зліва направо також в нижній частині відносно даного пошкодження наявні траси з нашаруванням речовини чорного кольору та у верхній з нашаруванням речовини білого кольору, які спрямовані спереду назад. Постановою про закриття кримінального провадження від 28.02.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016120310000689 від 07.12.2016 року, закрите у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.286 КК України. У постанові зазначено, що зіткнення транспортних засобів відбулося з вини [PERSON] внаслідок порушення правил проїзду перехресть. Однак, обов'язковою складовою ч.1 ст.286 КК України є спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості , а жоден з потерпілих пошкодження вказаної категорії тяжкості не отримав (а.с.12-13). Звітом №156/16 про оцінку автомобіля [NUMBER] підтверджується, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, станом на 15.12.2016 року, складає 35078,36 грн.; вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля, станом на 15.12.2016 року, складає 27159,81 грн. (а.с.14-36). Позивачем було проведено ремонт автомобіля. Відповідно до акта виконаних робіт по ремонту автомобіля ВАЗ 21114 [NUMBER] загальна вартість виконаних ремонтних робіт по відновленню автомобіля позивача, які були виконані ФОП [PERSON], який має право на здійснення ремонту автотранспортних засобів (а.с.10, 11) становить 34430 грн. 00 коп. (а.с.9). Факт оплати цих робіт в зазначеній сумі підтверджується розрахунковою квитанцією (а.с.7). Також судом встановлено, що позивачем отримано страхове відшкодування в розмірі 27028 грн. (а.с.7, 8). Позивач зверталася до відповідача з проханням вирішити питання відшкодування різниці сум відносно пошкодження транспортного засобу (а.с.5, 6). Відповідно до ст.1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст.1187 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст.1166 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальній нормі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. В пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частин 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. При цьому, згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що неправомірними діями відповідача при використанні джерела підвищеної небезпеки позивачу була завдана матеріальна шкода. На відновлення автомобіля позивачем було затрачено кошти в розмірі 34430 грн. Також позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 27028,73 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 7401,27 грн. Оскільки розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, суд приходить до висновку, що позов позивача про відшкодування завданої шкоди в сумі 7401,27 грн. підлягає задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та витрати за звіт про оцінку ушкодженого автомобіля в розмірі 1000 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано квитанції (а.с.7, 42). Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведення огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити дані вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та витрати за звіт про оцінку ушкодженого автомобіля в розмірі 1000 грн. Також, у відповідності з ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду в розмірі 640 грн. (а.с.41).

Outcome: approved