Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 21840,00 грн. та судові витрати 229,40 грн. за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року; індекс інфляції в розмірі 17064,12 грн., неустойку в розмірі 3 % річних, що складає 3261,00 грн., а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору від 20.02.2010 року позивач позичила відповідачу грошові кошти в розмірі 2000,00 Євро (21840,00 грн.), які відповідач зобов'язався повернути до кінця 2012 року, про що надав відповідну розписку від 20.02.2010 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року було задоволено позов [PERSON]; стягнуто з [PERSON] на користь позивача сума боргу в розмірі 22495,20 грн., яка складається з суми боргу в розмірі 21840,00 грн. та неустойки в розмірі 3 % річних від суми боргу, що складає 655,20 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 грн. Малиновським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження, проте боржник [PERSON] не виплатив суму боргу за рішенням суду. У звязку з цим позивач змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. В останнє судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судові засідання не зявлявся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з відсутністю згоди на заочний розгляд справи позивача, або її представника, яка є обовязковою для ухвалення заочного рішення, суд не може провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року, 20.02.2010 року [PERSON] взяв у [PERSON] у борг 2000,00 Євро (21840,00 грн.), який зобовязався повернути до кінця 2012 року, на підтвердження чого видав їй розписку. Однак у встановлений строк відповідач борг не повернув. Зазначеним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було задоволено позов [PERSON]; стягнуто з [PERSON] на користь позивача сума боргу в розмірі 22495,20 грн., яка складається з суми боргу в розмірі 21840,00 грн. та неустойки в розмірі 3% річних від суми боргу, що складає 655,20 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Після набрання законної сили рішення суду сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оскаржувати в іншому процесі встановлені судом факти та правовідносини. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 21840,00 грн. та судових витрат в розмірі 229,4 грн. не можуть бути задоволені, адже вони вже стягнуті за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року, а подвійне стягнення заборгованості є недопустимим в контексті вимог ст. 61 Конституції України. Таким чином, предметом судового розгляду є частина позовних вимог щодо індексу інфляції та неустойку в розмірі 3 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки зобов'язання, яке виникло між сторонами на підставі договору позики, є грошовим, то відповідальність за його порушення настає відповідно до умов ст. 625 ЦК України. Згідно з цією статтею боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року встановлено, що сума боргу за розпискою складає 21840,00 грн. Оскільки [PERSON] прострочив повернення суми боргу у розмірі 21840,00 грн., то вимоги позивача щодо стягнення з нього індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочки є законними та обґрунтованими. Суд не бере до уваги розрахунок 3 % річних позивача у звязку з тим, що період розрахунку позивача вказаний з 01.01.2013 року по 16.11.2015 року, проте Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року вже стягнуто неустойку в розмірі 3 % річних від суми боргу, що складає 655,20 грн. за період з 01.01.2013 року по дату ухвалення рішення. Таким чином, сума 3 % річних стягується за період з дати ухвалення рішення Малиновського районного суду м. Одеси, тобто з 04.02.2014 року по 16.11.2015 року (650 днів) та розраховується наступним чином: 21840,00 грн. х 3% : 365 днів у році х 650 днів прострочення = 1166,79 грн.

Outcome: partial