Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей. Шлюбні стосунки припинені, в звязку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання сторони не зявилися, від позивача та відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 15 листопада 2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 1938, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а. с.6. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], Владислава, [INFO], та доньку Валерію, [INFO], батьком яких є відповідах, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.7-9). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Позивач, мотивуючи свої вимоги, послався на норми ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, які, на думку суду, підлягають застосуванню до даних правовідносин. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Оскільки відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що це є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved