Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона разом з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] є власниками та зареєстровані в [ADDRESS]. У квартирі також зареєстрований відповідач по справі [PERSON] Позивач з 2004 року працює в Центрі соціальної реабілітації «Ковчег». У 2005 році до Центру потрапив неповнолітній [PERSON], якому було надано статус сироти. Згодом сім'я іноземців, яка відвідувала Центр, запросила [PERSON] до США для тимчасового проживання та навчання за кордоном. Для отримання закордонного паспорту відповідачу необхідно було мати зареєстроване місце проживання, у зв'язку з чим 26.10.2007 року позивач зареєструвала відповідача за своєю адресою. 17 травня 2008 року відповідач отримав закордонний паспорт і в серпні 2008 року поїхав до США, з того часу там навчається. Відповідач ніколи не проживав у [ADDRESS]. Позивач має намір продавати належну їй квартиру та переїжджати в інше місто, у зв'язку з чим просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою та зняти відповідача з реєстраційного обліку в квартирі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач ніколи не проживав у зазначеній квартирі, а лише був у ній зареєстрованим. Відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник третьої особи Центру соціальної реабілітації «Ковчег» позов підтримала та підтвердила існування обставин, викладених у позові. Треті особи [PERSON] та [PERSON] (чоловік та дочка позивача, співвласники квартири) також підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, зазначивши, що відповідач у квартирі ніколи не проживав. Третя особа Оболонський РВ ГУ ДМС України в м. Києві надіслали до суду заяву, в якій просили прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та треті особи [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 вересня 1997 року та реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. У вказаній квартирі згідно довідки форми № 3 зареєстровані позивач та треті особи [PERSON] та [PERSON] з 07 березня 1998 року. Також у квартирі з 26 жовтня 2007 року зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач з часу реєстрації в квартирі ніколи в ній не проживав, що підтверджується поясненнями позивача, третіх осіб, довідкою та актом обстеження житлово-побутових умов ЖБК «Квазар», довідками навчальних закладів США, що підтверджують факт навчання та проживання відповідача в США, відповіддю з Оболонського РУГУ МВС України у м. Києві щодо відсутності звернень відповідача щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі, а власники квартири не бажають, щоб вказана особа, яка не являється членом їх сім'ї, користувалися вказаним жилим приміщенням, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню. Разом з тим позовні вимоги про скасування реєстрації місця проживання відповідача у вказаній квартирі задоволенню не підлягають з тих підстав, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial