Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 07.11.2019 року, в якій просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи стягнення з 07.11.2019 року. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначила, що сторони у справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . У шлюбі вони не перебували, їх відносини припинились три роки тому. Відповідач з дитиною не спілкується і життям дитини не цікавиться. Постійної роботи відповідач не має. Сина вона виховує сама. Вона працює продавцем в магазині одягу та самостійно утримує їх сина. Вона як може забезпечує самостійно дитину. Крім оплати за дитячий садок, витрат на одяг та харчування періодично мають місце витрати на лікування дитини. У повній мірі вона не може забезпечити належний матеріальний добробут дитини. Відповідач інших утриманців не має, працездатний та отримує нерегулярний дохід, у зв`язку із чим вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. Ухвалою суду від 24.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом [PERSON] в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 10, суддя Чернова Н.В.). За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду №85 від 17.04.2020 року та протоколу матеріали справи передано судді Гриню Н.Г. ( а.с.20,21). Від позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повернення. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1, 2 ст. 184 СК України, визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, згідно зі ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , від якого [INFO] вона народила сина [PERSON] . Батьком дитини в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 27.11.2013 року зазначений [PERSON] , факт батьківства ним не оспорювався (а.с.5). Як вказувала позивач, на даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Стосунки між сторонами припинені три роки тому. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд приймає рішення на підставі наявних в справі письмових доказів, оскільки відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначенні розміру аліментів

Outcome: partial