Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ј частини усіх видів його заробітку та до досягнення нею 23 років, починаючи з серпня 2019 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між батьками позивача було укладено шлюб, який було розірвано 14.11.2001 та відповідач [PERSON] є її батьком. Вказує, що вона навчається на третьому курсі денної форми навчання факультету економіки та бізнес - адміністрування Національного авіаційного університету та перебуває на утриманні своєї матері. Вказує, що дохід, який отримує її мати, не вистачає для задоволення потреб позивача. В той же час, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, хоча має щомісячний дохід, знаходиться у працездатному віці, а тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи вищенаведене просить задовольнити позовні вимоги. 16.09.2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 19.09.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Копії ухвали про відкриття провадження були направлені на адресу сторін. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначеннірозміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.5). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.5). З довідки № 470 від 10.09.2019 вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання факультету економіки та бізнес - адміністрування Національного авіаційного університету. Термін навчання до 30.06.2021 (а.с.8). Вбачається, що [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка не може повністю забезпечити належне утримання доньки. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 199 СК України визначено, що у випадку продовження навчання батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення двадцяти трьох років. Враховуючи викладене вище, передбачені законом обставини, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду - 16.09.2019 і до закінчення ним навчання - 30.06.2021, але не більше, ніж до 23-х років. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів з серпня 2019 року, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем не надано доказів, які свідчать про ухилення відповідача від сплати аліментів та вжиття заходів одержання аліментів з відповідача. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial