Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 15.07.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дочка проживає разом з нею. Позивач зазначає, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. У них з відповідачем різні поняття про сімейні цінності, між ними останнім часом постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє та і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З жовтня місяця 2017 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Майнових спорів між ними на даний момент не має, тобто спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Спір про місце проживання нашої дочки також відсутній, дочка буде проживати з нею. Позивач вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Заходи досудового врегулювання спору вона не проводила, так як відповідач на контакт не йде. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 704,80 грн.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує частково, а саме не підтримує п. 2 позовної заяви та просить залишити за нею судові витрати, просила справу розглянути без її участі, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, спір про поділ майна подружжя відсутній, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати з позивачем, спір про поділ майна подружжя відсутній (а.с. 22). Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 27 липня 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 122 (а.с. 6-7). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 23 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8). Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 26.07.2018 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак відповідно до акту за вих. № 723 від 26.07.2018 року, складеного комісією у складі начальника ЖРЕД-2 [PERSON] та мешканців будинку [ADDRESS] позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON], [INFO], фактично мешкає без реєстрації з січня 2008 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS]. Батько [PERSON] зареєстрован, але не мешкає за данною адресою з вересня 2017 року (а.с. 9-10). Між сторонами немає взаєморозуміння, склалися різні погляди на життя, сторони до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, стосунки не підтримують, проживають окремо. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають, спір про місце проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON]. Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини разом з матір'ю. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved