Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 23.08.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У подружжя народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини припинені. Дитина проживає разом з матір`ю. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини здійснює матір. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме обов`язку утримання дитини. Матеріально не допомагає З урахуванням викладеного просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку розгляду її представником надано заяву про розгляд справи у його відсутність. У судові засідання 20.04, 13.05, 23.05,12.07. та 23.07.2021 року відповідач не з`явився. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1, 2ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, які законно обґрунтовані, підтверджені документально. Крім того, згідно ч.6ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 179,180 - 182, 191 СК України, та

Outcome: approved