Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач 10 жовтня 2009 року уклали шлюб який зареєстрували у відділі актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 216. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач працює машиністом електровозу Структурного підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця. Відповідач проживає окремо, має стабільний дохід та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач змушена сама утримувати та виховувати малолітнього сина, одночасно працювати для матеріального забезпечення, її та сина. Позивач отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на утримання дитини, сплату комунальних послуг. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини його доходу, до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач згоден сплачувати аліменти, але в розмірі 1/7 частини від заробітку, так як на теперішній час він чекає на поповнення родини, оскільки його дружина, [PERSON], з якої він мешкає однією сімєю, вагітна та має малолітню дитину дочку [PERSON] Домініку, [INFO], яка також перебуває на його утриманні. Крім того він мешкає у орендованому житлі у [ADDRESS] та крім сплати комунальних послуг він сплачує оренду квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що з жовтня 2016 року проживає однією сім»єю з відповідачем у найманому житлі, але договору оренди не укладали, сплачують комунальні послуги за житло. Від колишнього чоловіка вона отримує аліменти на доньку, які її чоловік сплатив добровільно декілька разів. На даний час вона вагітна, але ще продовжує працювати та отримує щомісячний заробіток. Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 152313 підтверджується, що 10 жовтня 2009 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу позивача «Твердохліб». З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 454518, вбачається, що його батьками є сторони по справі. Згідно довідки Синельниківського міського комунального підприємства ЖЕК -2 від 24.11.2016 року [PERSON], [INFO] проживає разом з сином [PERSON], [INFO]. З довідки про заробітну плату, виданої ТОВ «Рекламна група «Бізнес сувеніри» від 15.03.2017 року вбачається, що позивач має сукупний дохід за шість місяців, починаючи з вересня 2016 року по лютий 2017 року включно 12581,20 грн. Згідно довідки про доходи № 1864 від 14.02.2017 загальна сума доходів відповідача за період з серпня 2016 року по січень 2017 року становить 61312,50 грн. Повідомленням Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 16.05.2017 року за вих. № 782/1428-59 підтверджується, що відповідач та [PERSON] 16 травня 2017 року подали до відділу заяву про державну реєстрацію шлюбу і дату реєстрації призначено на 24 червня 2017 року. Згідно виписки із медичної карти № 2741 [PERSON] на 28.04.2017 року має діагноз вагітність 8 тижнів. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В ч.1 ст. 179 Сімейного Кодексу України зазначено, що аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Пунктом 17 абз.1,3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не було доведено, можливість стягнення аліментів на утримання сина саме в розмірі ? частки від заробітку батька, так як лише квитанції про сплату позивачем комунальних послуг та сплату за дитячий садок не можуть бути підставою для присудження аліментів в розмірі ? частки. Також, суд не приймає посилання відповідача на те, що він має можливість сплачувати аліменти тільки в розмірі 1/7 частки від доходу, оскільки орендує житло, хоча договору оренди суду не надано. Крім того у нього на утриманні перебуває вагітна дружина, проте доказів реєстрації шлюбу суду надано не було. При цьому судом враховується те, що відповідно до норм СК України суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, а перебування співмешканки відповідача в стані вагітності не доводить існування на утриманні відповідача такої дитини, оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не було надано як доказів реєстрації шлюбу з вагітною жінкою, так і доказів щодо народження дитини, її утримання відповідачем та доказів його батьківства щодо такої дитини. Також спростовуються доводи відповідача в частині перебування у нього на утриманні дитини, малолітньої [PERSON] Домініки [INFO], оскільки свідком [PERSON] в судовому засіданні було підтверджено, що вона оффіційно працює та має щомісячний заробіток, крім того отримує аліменти на дитину від першого чоловіка [PERSON], що також підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що відповідач має постійну роботу та сталу заробітну плату, яка в порівнянні з доходами позивача є в пять разів більшою, так як позивач отримує лише мінімальну заробітну плату, що негативно впливає на забезпечення дитини, а також враховуючи вищезазначені норми закону та розяснення Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає необхідним визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11.09.2031 року. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі, пропорційному до розміру задоволених вимог, в дохід держави. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180 - 182, 179, 183, 191 СК України, та

Outcome: partial