Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що вона являється власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані її донька, внук та відповідач - [PERSON]. Відповідач у справі являвся його зятем, однак, шлюб між її донькою, [PERSON] та [PERSON] рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 15.01.2018 року, розірвано. З січня місяця 2018року відповідач фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Речей відповідача в будинку немає. Добровільно [PERSON] знятись із реєстрації у квартирі [ADDRESS] не бажає. Реєстрація відповідача створює їй ряд незручностей, оскільки змушує сплачувати комунальні платежі та податки за особу, яка зареєстрована, хоча тривалий час не проживає за вказаною адресою. Крім цього, вона позбавлена можливості оформити соціальні пільги. Просить постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду письмову заяву у якій заявлені позовні вимоги підтримує. Просить такі задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду скерував письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлений позов визнає, не заперечує, щодо задоволення такого. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак, фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7996167 від 08 серпня 2005 року виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. З актів обстеження складених комісією Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області від 17.01.2018 року, від 19.03.2018 року, від 21.05.2018 року, щодо фактичного проживання [PERSON], вбачається, що у квартирі [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON], однак, за вищевказаною адресою не проживає, його особистого майна у квартирі немає. Згідно з ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідач з січня місяця 2018 року фактично не проживає у квартирі [ADDRESS], його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved