overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

\~ Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово.\~ Батько дитини, відповідач [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, у poзміpi 1\\4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, а тому суд роз`яснив сторонам положення ст.174 ЦПК України. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує, розмір аліментів не заперечив. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, у poзміpi 1\\4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, клопотань про розгляд спарви за відсутності відповідача не надходило, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] року народження, що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 02.07.2008 р., актовий запис №1110, Серія [NUMBER]. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує, розмір аліментів не заперечив. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON], добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає не в повному обсязі, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання доньки, у poзміpi 1\\6 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши думку сторін оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину та сплачує на користь [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, проти стягнення з нього аліментів на утримання ще й доньки не заперечив, розмір аліментів погодив. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави сума судового збору - 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,\~ що вона перебуває\~ з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають\~\~ неповнолітню\~\~ дочку\~\~ [PERSON] , [INFO] .\~ Дитина проживає\~ та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON] ,\~ добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини,\~ у poзміpi 1 / 4\~ частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась,\~ подала суду заяву в якій\~ просить суд проводити розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з`явився,\~ про день та час розгляду даної справи був повідомлений\~ належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що\~ сторони мають неповнолітню\~ дочку [PERSON] , [INFO] ,\~ що стверджується свідоцтвом про народження дитини\~ від 23.09.2003 р., актовий запис №691.\~\~ /а.с.5/. \~\~\~\~\~\~\~ Зі змісту позовної заяви вбачається, що подружжя проживає окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~ Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, заперечень проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини\~ суду не надав. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,\~ що вона перебуває\~ з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають\~\~ сина\~ [PERSON], [INFO] Дитина проживає\~ та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини,\~ у poзміpi 1 / 4\~ частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась,\~ подала суду заяву в якій\~ просить суд проводити розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився,\~ про день та час розгляду даної справи був повідомлений\~ належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що\~ сторони мають малолітнього сина\~\~ [PERSON], [INFO],\~ що стверджується свідоцтвом про народження дитини\~ від 17.10.2011., актовий запис № 3.\~\~ /а.с.6/. \~\~\~\~\~\~\~ Зі змісту позовної заяви вбачається, що подружжя проживає окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, заперечень проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини\~ суду не надав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~ Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини\~\~ не заперечив. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2017 року, від спільного проживання дітей не мають, на даний час сімя розпалася, подружжя має різні інтереси та погляди на подружнє життя, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 01.07.2017 року зареєстрували шлюб, від шлюбу дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на сімейне життя, більше трьох місяців подружжя проживає окремо. Позивач зазначила, що збереження сімї неможливе і дане суперечить її інтересам, сімя розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінити на «Земляк». Позивач просить судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2016 року, мають доньку [PERSON], [INFO], на даний час сімя розпалася, подружжя має різні інтереси, погляди на подружнє життя, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 03.03.2016 року зареєстрували шлюб, мають доньку [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на сімейне життя, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети. Позивач зазначила, що збереження сімї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім»я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «Чайка». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2014 року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], в сім'ї часто виникали конфліктні ситуації, що унеможливлюють спільне проживання сторін, сторони не підтримують шлюбні відносини, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2014року сторони по справі зареєстрували шлюб. Дане підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Сторони мають сина [PERSON] [INFO] (а.с.6). Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є те, що в сім'ї постійно виникали конфлікти з різних підстав, відповідач застосовував фізичну силу, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, позивач втратила почуття до чоловіка, не бажає примирення. Відповідач ствердив обставини справи, просив шлюб розірвати. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Даючи оцінку обставинам даної справи та поданим доказам, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2011 року, від шлюбу дітей не мають, на даний час сім'я розпалася, подружжя має різні інтереси, погляди на подружнє життя, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позов. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 04.03.2011 року зареєстрували шлюб, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони близько року, як припинили подружні відносини, позивач категорично не бажає відновлювати стосунки з [PERSON],зазначає, що її рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння та формальне існування шлюбу. Відповідач ствердив обставини справи. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «[PERSON]». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved