Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 55854 грн. 95 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з 10.01.2019 року по 12.11.2020 року вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем, була звільнена 12.11.2020 року за власним бажанням на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наказом №1236-к від 10.11.2020 року. Зі змісту даного наказу також вбачалася виплата вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України та виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 10 календарних днів. В день звільнення відповідач не здійснив позивачу виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Згідно довідки відповідача №245/1123 від 23.12.2020 року у зв`язку із звільненням [PERSON] було нараховано до сплати заробітну плату за серпень 2020 року 1565,07 грн., за вересень 2020 року 9107,66 грн., за жовтень 2020 року 8512,46 грн., за листопад 2020 року 36669,76 грн., в тому числі компенсація за 10 днів невикористаної щорічної відпустки та вихідна допомога при звільненні, а загалом 55854 грн. 95 коп. У зв`язку із викладеним позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою судді від 28.01.2021 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін. Представник відповідача отримав копію ухвали суду про відкриття провадження разом із копією позовної заяви та додатками до неї. У встановлений в ухвалі суду строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву. Сторони по справі не подавали до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Судом встановлено наступне. Позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, 12.11.2020 року була звільнена з роботи з посади начальника бюро нормування праці відповідно до наказу №1236-к від 10.11.2020 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу (а.с. 5-6, 9). Згідно довідки №245/1123 від 23.12.2020 року, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за період роботи до звільнення складає 55854 грн. 95 коп., а саме: за серпень 2020 року 1565,07 грн., за вересень 2020 року 9107,66 грн., за жовтень 2020 року 8512,46 грн., за листопад 2020 року 36669,76 грн. (а.с. 7). Відповідно до вимог статті 116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З урахуванням викладеного, що відповідач в установлений законом строк не провів повний розрахунок по зарплаті з позивачкою, суд позовні вимоги задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період роботи до звільнення в розмірі 55854 грн. 95 коп. При цьому суд бере до уваги, що обов`язок утримання податків і зборів при виплаті зарплати закон покладає на роботодавця. Відповідно до вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом задовольняються позовні вимоги, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840.80 гривень.

Outcome: approved