Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про зміну розміру аліментів, позбавлення батьківських прав та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який у січні 2013 року розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2013 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Однак, рішення суду відповідач не виконує, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до органів поліції. На підставі її заяви Роменським відділом поліції ГУ НП в Сумській області було відкрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч.1 ст. 164 КК України. Лише після звернення позивача до органів поліції відповідач сплатив на виконання рішення суду декілька платежів по 500,00 грн. Під час спілкування з працівниками поліції відповідач повідомив, що сплачує аліменти по мірі можливості, оскільки немає постійного доходу, у зв'язку з чим позивач вважає за необхідне переглянути розмір аліментів та стягнути їх у твердій грошовій сумі. Крім того, позивач вказує, що [PERSON] життям сина не цікавиться з моменту його народження, жодного разу не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Малолітній син до батька немає ніяких почуттів, оскільки жодного разу його не бачив. Вихованням та розвитком дитини займаються позивач та її батьки - відповідач [PERSON] та [PERSON] Дитина забезпечена усіма належними умовами для проживання та навчання, оточена гармонійною атмосферою. Однак, після того як позивач прийняла рішення звернутися з даним позовом до суду, відповідач [PERSON] категорично висловилася проти втручання в життя дитини та не дає дозволу службі у справах дітей обстежити умови проживання дитини, що необхідно для підготовки висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Такі перешкоди з боку [PERSON] не дають можливості позивачу належним чином здійснювати захист прав її малолітньої дитини. Посилаючись на наведене, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 2011 року народження, у розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], 2011 року народження; та зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди Службі у справах дітей ОРДА в м. Києві в обстеженні умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS], для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов не визнав. Підтвердив, що сина жодного разу не бачив і впізнати його не зможе, він хотів би приймати участь у його вихованні, але жодних спроб для цього не здійснював, аліменти сплачує по мірі можливості. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Представник служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві просив прийняти законне рішення в інтересах дитини та врахувати висновок органу опіки та піклування від 13.02.2017. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження від 07.07.2011, [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2013 шлюб, укладений між сторонами, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача «[PERSON]» змінено на дошлюбне «[PERSON]». Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося відповідачем [PERSON], останній немає постійного заробітку, отримує нерегулярний, мінливий дохід, тому враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2013. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Матеріалами справи підтверджено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Малолітній [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 517. Згідно довідки №01 від 23.03.2016, виданої директором дошкільного закладу, батько дитини - [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, в ДНЗ батько жодного разу не появлявся, дитина батька не знає. Питаннями виховання та навчання дитини займається мати - [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від виховання свого малолітнього сина, після народження дитини жодного разу його не бачив, не цікавився його життям та не намагався зустрітися. Такі дані підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON], а також поясненнями самого відповідача [PERSON] Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина, а тому останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити перешкоди Службі у справах дітей ОРДА в м. Києві в обстеженні умов проживання дитини, то такі задоволенню не підлягають з огляду на те, що порушення прав позивача в цій частині позову судом не встановлено. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та в дохід держави необхідно стягнути по 551,20 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З викладеного,

Outcome: partial