Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS]. В обґрунтовування позову вказує на те, що позивач та треті особи є співвласниками житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO], яка являється колишньою дружиною [PERSON] - сина позивачки, шлюб між якими розірвано 31.08.2017 року. На даний час відповідач в належному позивачу та її дітям житловому будинку не проживає, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обов'язку по утриманню житла в належному технічному стані. Де саме на даний час проживає відповідач позивачу невідомо. Добровільно вирішити питання про право користування житловим приміщенням в позасудовому порядку неможливо у зв'язку із невідомим місцем проживання та перебування відповідача, а тому позивач змушена звертатися з позовом до суду. Ухвалою від 05 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 03 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, подала до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Треті особи в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позов підтримали в повному обсязі, просять справу розглядати у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судові засідання повторно не з'явилася, відзив не подала, про причини неявки повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку позивача та третіх осіб висловлені у письмових заявах, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про право приватної власності на квартиру, виданого Державним підприємством ШЕД-897 від 19.12.2000 року, на підставі розпорядження № 21 від 11.12.2000 року, зареєстрованого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в реєстровій книзі за № 2141, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS]. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Як вбачається з довідки № 2897 від 13.07.2018 року Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської за адресою: [ADDRESS] до складу сім'ї входять: голова господарства [PERSON], донька [PERSON] та квартиропіднаймач [PERSON]. З копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.08.2014 року вбачається, що [PERSON] - третя особа у справі та [PERSON] 08.08.2014 року зареєстрували шлюб, який рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31.07.2017 року, яке набрало законної сили 02.10.2017 року, у справі № 462/1668/17, що стверджується наявною в матеріалах справи копією рішення. З актів перевірки особи по місцю проживання від 26.06.2017 року, 20.07.2017 року, 18.08.2017 року, 22.09.2017 року, 19.10.2017 року, 16.11.2017 року, 20.12.2017 року, 16.01.2018 року, 17.02.2018 року, 22.03.2018 року, 25.04.2018 року, 19.05.2018 року, уповноваженими членами комісії Зимноводівської сільської ради, встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою реєстрації: [ADDRESS] не проживає з 26.06.2017 року. Судом встановлено, що позивач та треті особи є співвласниками жилого приміщення. Протягом більш як одного року відповідач вказаною квартирою не користується. Місце проживання відповідача не відоме, оскільки вона покинула місце реєстрації більше не появляється, не проживає у ньому, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обов'язку по утриманню житла в належному технічному стані. Статтею 405 ЦК України визначені права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З'ясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач, яка будучи членом сім'ї власників, правомірно набула право користування вказаним житловим приміщенням та була у ньому зареєстрована, протягом тривалого часу не проживає у спірній квартирі, добровільно забрала особисті речі, не несе витрат, пов'язаних з утриманням житла, виїхала в невідоме місце проживання, будь-яких договорів щодо користування квартирою не існує, як і не встановлено прояви відповідачем інтересу до вказаного житла понад рік, а тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останньому незручності як співвласнику, остання змушена нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлена можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved