Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову посилається на те, що вона проживає в [ADDRESS] травня 2012 року за нею визнано право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS]. Позивачка має у приватній власності присадибну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га. По сусідству з нею, по [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON], які без її погодження та дозволу на проведення робіт на її земельній ділянці вздовж будинку, в якому вони проживають викопали траншею довжиною 22,70 м, шириною 0,80 м. і глибиною 0,35 до 0,45 м. Добровільно усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою відповідачі відмовляються. Просить суд зобов'язати [PERSON], [PERSON] усунути порушення її права власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в [ADDRESS] шляхом відновлення стану земельною ділянки, який існував до порушення прав, стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] наполягали на задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у позовній заяві. Просили суд зобов'язати [PERSON], [PERSON] усунути порушення її права власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в [ADDRESS] шляхом відновлення стану земельною ділянки, який існував до порушення прав, стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав викладених у запереченні на позовну заяву в зв'язку з його необґрунтованістю та зазначили, що ніякі права власника земельної ділянки їх діями не порушені, навпаки поліпшено стан земельної ділянки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України. Згідно зі ст.214 ЦПК України суд, установивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосовувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини та Конституцію України. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Частиною 1 ст. 375 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. 22.05.2012 року за позивачкою зареєстровано право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 5-6). Згідно свідоцтва про право власності [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.7,8). 25.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Відповідно акту огляду суміжних присадибних ділянок, які знаходяться за адресою [ADDRESS] власником якого є [PERSON], та [ADDRESS] власником якого є [PERSON] комісією було встановлено, відсутність організованого водовідводу від спільної несучої стіни господарських споруд, що призводить до поступової її руйнації внаслідок сезонних зрошувальних робіт на ділянці та погодних умов, роботи, що були виконані відповідачами були спрямовані на зняття шару ґрунту для розчищення цоколя несучої стіни господарських споруд. Згідно відповіді Тягинської сільської ради межі земельної ділянки виконавчий комітет сільської ради однозначно підтвердити не може, так як володіє лише генеральним планом села Тягинка 1978 року за даними якого існують розбіжності щодо меж за фактом. Для вирішення конфлікту сільською радою був запрошений архітектор Бериславської районної державної адміністрації. За пропозицією архітектора [PERSON] звернулася до проектної організації для розробки креслень організованого відводу стоків води від господарських споруд, що межують із земельною ділянкою громадянки [PERSON] Передбачається, що виконання будівельних робіт з організованого відводу стоків води, за кресленнями проектної організації дасть можливість припинити конфлікт. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ст..143 ЦПК України судом може бути призначена експертиза для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, виключно за заявою осіб, які беруть участь у справі. Оскільки Тягинська сільська рада не усунула існуючи між сторонами суперечності, суд вважає, що для вирішення зазначеного спору необхідні спеціальні знання, то запропоновано представнику позивача для підтвердження своїх позовних вимог провести експертизу. Судом було роз»яснено представнику позивача вимоги ст..10, 146 ЦПК та наслідки не вчинення певної дії, але представник позивача відмовився від проведення експертизи, про що написав суду письмову заяву. Обов'язок по доказуванню обставин, викладених у позові лежить саме на позивачу. Таким чином, доказів на підтвердження порушення прав землевласника позивачка та її представник суду не надали, чим не виконали вимоги ст..ст.58,60 ЦПК України, відповідно до яких сторона забов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та обґрунтувати належність конкретного доказу. Відповідно до ст.ст.317, 319, 373, 375, 386, 391 ЦК України, ст.152 ЗК України,

Outcome: dismissed