Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач життям дитини не цікавиться, не забезпечує їй належні умови виховання та розвитку. Позивач самостійно утримує неповнолітню дитину, забезпечуючи їх всім необхідним. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові. В подальшому в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач на виклик в судове засідання не з'явився, у встановленому порядку про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, заяви про відкладення судового засідання, або заяви про судовий розгляд справи за його відсутність до суду не подав, а тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи - служби у справах дітей Коростишівської РДА в судовому засіданні позовні вимоги визнала. В подальшому в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Про прийняття рішення по вказаній справі покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - служби у справах дітей Житомирської міської ради в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Суд, заслухавши позивача та представника третьої особи, вивчивши заяви позивача, представника третіх осіб, матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитина, не відвідує його, не створює умов для його духовного та фізичного розвитку, не піклується та не утримує належним чином, що підтверджується висновком виконавчого комітету органу опіки та піклування Житомирської міської ради, згідно якого відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, встановленими законодавством. Вказані обставини свідчать про небажання відповідача виконувати батьківські обов'язки по відношенню до сина. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином суд приходить до висновку, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, а тому його слід позбавити батьківських прав. Вирішити питання про стягнення судових витрат у відповідності до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved