Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні, вона 14 вересня 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №158, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Вказує на те, що спільне життя в неї з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімю. Як наслідок вони припинили шлюбні відносини з травня 2017 року та разом не проживають. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, вказавши на формальність існуючого шлюбу. Представник позивачки [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала та просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання за викликом не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов відповідач не подав. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В звязку з цим, суд за згодою учасників процесу, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду, про що позивачка та її представник не заперечували. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з даних свідоцтва про шлюб серія І-БВ № 163161, сторони по справі зареєстрували шлюб 14.09.2016 року Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 158. Від вказаного шлюбу останні мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], про що в матеріалах справи наявне відповідне свідоцтво про народження. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка по справі не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. При цьому суд бере до уваги те, що позивачка не має наміру на збереження сім'ї, що виключає можливість примирення між сторонами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду такі понесла, що підтверджується платіжним документом.

Outcome: approved