Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказував, що 28 серпня 1992 року вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають двох спільних дітей 1993 року народження та 2008 року народження. Також позивач пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, а також конфлікти, що призводять до сварок та скандалів. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, додатково пояснив, що на теперішній час спору щодо поділу майна подружжя, щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, щодо участі у її вихованні між сторонами немає, вказав, що надає та в подальшомк має намір добровільно надавати відповідачу допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Повідомив суд про те, що сторони припинили спільне проживання пів року тому. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу між сторонами не заперечувала. Обставини, на які посилався позивач - визнала. Відповідач також вказала, що на час вирішення справи сторони спорів з приводу поділу майна подружжя, щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, щодо участі у її вихованні між сторонами - не мають. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступні обставини справи. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 28 серпня 1992 року Відділом РАЦС Київського РВК м. Одеси, актовий запис №920. Від шлюбу сторони мають двох дітей: · [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), що на час вирішення справи проживає разом з відповідачем та перебуває на спільному утриманні сторін. · [PERSON], [INFO], що на час вирішення справи досягла повноліття. Згідно наданих сторонами пояснень - на час розгляду справи про розірвання шлюбу майнового спору, спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, участі у її утриманні та вихованні - між сторонами немає. Відповідно до пояснень, наданих сторонами у судовому засіданні, сторони з вересня 2014 року проживають окремо та припинили будь-які притаманні подружжю відносини. На підставі викладених обставин, та з'ясувавши дійсну волю сторін на розірвання шлюбу, враховуючи що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, а також виходячи з того, що відповідно до положень ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, та того, що в силу положень ст. 112 СК України суд в праві постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сеперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, доходить висновку про неможливість збереження сім'ї, а тому, суд, за вимогою позивача та згодою відповідача розриває вказаних шлюб. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved