Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення та до закінчення навчання 30 червня 2020 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем 05 липня 1986 року було укладено шлюб, який було 13 квітня 2007 року розірвано. Від шлюбу у сторін є спільний син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився мешкати з позивачем та перебував на її утриманні. На підставі рішення суду з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини. 29 березня 2017 року [PERSON] виповнилося 18 років. Наразі він є студентом Харківського національного економічного університету ім.Семена Кузнеця, денне відділення, за контрактом. У звязку з тим, що [PERSON] навчаться на денному відділенні, він не має змоги працювати, і знаходиться на утриманні позивача [PERSON]. Таким чином, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання спільної повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення та до закінчення навчання 30 червня 2020 року. В судове засідання позивач не зявилася. До суду надала заяву, згідно з якою підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та розглядати справу без її участі, а в разі повторної неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення суду. В судове засідання відповідач повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи. Заяв про розгляд справи за його відсутності чи письмових заперечень проти позову до суду не надав, причини неявки суду не повідомив. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що між Верба (до шлюбу Лавриковою) [PERSON] та [PERSON] укладений 05 липня 1986 року шлюбу, було розірвано 13 квітня 2007, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ №056498 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, на підставі актового запису №164. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] взяла прізвище отримане в результаті реєстрації шлюбу Верба. Зміна прізвища позивачем, а саме, з «Верба» на «Паненко» підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №225868, виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 08.05.2014, на підставі актового запису №259. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №107359, виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів громадського стану м. Харкова 28.04.1999, на підставі актового запису №233. Так, [PERSON] 29 березня 2017 року виповнилось 18 років, а отже він досяг повноліття. У відповідності до довідки за вих.№32/3332 від 20.03.2017, виданої деканом факультету Харківського національного економічного університету імені [PERSON], вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі першого рівня вищої освіти «бакалавр» факультету Консалтингу і міжнародного бізнесу, денна форма навчання, строк закінчення 30 червня 2020 року. Як вбачається з копії договору про надання освітніх послуг №2016.006.70.6.01.599 від 12.08.2016, укладеного між Харківським національним економічним університетом імені [PERSON], в особі заступника керівника [PERSON] та [PERSON], останній отримує вищу освіту на факультеті Консалтингу і міжнародного бізнесу Харківського національного економічного університету імені [PERSON] на платній основі. Таким чином, навчання для [PERSON] є основним видом зайнятості, як вбачається з наданих до суду документів, навчання проходить на платній основі, стипендії [PERSON] не отримує. Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане право на утримання за ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів на повнолітню дитину суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідачем до суду не було надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно правової позиції викладеної у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання факультету Харківського національного економічного університету імені [PERSON] і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до припинення сином навчання 30 червня 2020 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років та допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення суми платежу за один місяць. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача та на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved