Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 26.07.2011 року Софіївською селищною радою міста Красний Луч Луганської області, актовий запис № 15. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що з 26.07.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не сумісні в психологічному плані, між ними немає порозуміння, тому в сім»ї виникають сварки які призвели до того що сумісне життя стало неможливим. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вважає, що сімя розпалася та зберегти її неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на заявлених вимогах наполягає. Згодна на ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ЕД № 116934, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.07.2011 року Софіївською селищною радою міста Красний Луч Луганської області, актовий запис № 15. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. З ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] (до шлюбу - ГІолухіна) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає відновити за нею дошлюбне прізвище - «Полухіна». У чинність ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved