Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася\~\~до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 21.09.2014 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилась спадщина, зокрема у виді квартири № 75 в будинку № 15 по вул. проспект Миру в м. Житомирі. Заповіту спадкодавцем складено не було. У встановлений законом термін позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю належного правовстановлюючого документа на спадкове майно. Інших можливих спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Тому просить визнати за нею право власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідач до суду не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, та невизнання позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 246196, виданого 22.09.2014 року ВДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області ( а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб позивач є дружиною померлого [PERSON] ( а.с. 8). Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але постановою Другої Житомирської нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22.06.25015 р. № 1250/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю належного правовстановлюючого документа на спадкове майно ( а.с. 6). Згідно довідки ЖБК №2 від 30.06.2015 року позивач проживає і була зарестрована з померлим на протязі шести місяців до дня смерті, на день смерті та на протязі шести місяців після смерті [PERSON], який помер 21.09.2014 року, за вказаною адресою ( а.с. 10). З довідки-характеристики ЖБК №2 від 30.06.2015 року за № 746 була видана на ім?я [PERSON], який мешкав [ADDRESS], вбачається, що вартість даної квартири становить 62\~779, 81 грн., перший пайовий внесок був внесений в 1986 році в сумі 3000 карбованців, а вартість вищевказаної квартири виплачена повністю в 1993 році (а.с.11). Померлому [PERSON] на підставі ордера №009512 на житлове приміщення було надано кооперативну квартиру житловою площею 28,93 кв.м за адресою [ADDRESS],на двох чоловік [PERSON] та [PERSON], як члену його сімї (а.с. 12). З відповіді Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища на адвокатський запит від 03.03.2016 р. № 521/13 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів від 30.03.1990 року № 140 перейменовано частину вулиці К.Лібкнехта від вулиці Максютова до межі міста на проспеут Миру. Згідно копії рішення Житомирської міської Ради народних депутатів від 12.07.1990 року № 235 у звязку з перейменуванням вул. К. Лібкнехта: частини на « Проспект Миру» надати нову нумерацію будинкам, які розташовані на цих вулицях згідно додатку. Згідно п. 34 зазначеного додатку: «страра назва вул. К. Лібкнехта 171 на нову назву - Проспект Миру 15. З повідомлення КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради щодо наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №16013 до моменту внесення даних в електронну базу Реєстр прав власності на нерухоме майно 2003 рік за адресою [ADDRESS] право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.8). Із роз'яснень, викладених у п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 р. «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» (з подальшими змінами та доповненнями) вбачається, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий і нок. інші будівлі та споруди. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 да «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ за скаргами на нотаріальні дії, пов'язані з посвідченням угод щодо володіння, користування або розпорядження жилими будинками, будівлями і приміщеннями або відмовою в цьому, судам, зокрема, належить виходити з того, що після повного внесення членом житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства внеску за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, викупу наймачем (придбання на інших підставах) жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду вони стають власниками зазначених приміщень чи будівель. Статтею 16 ЦК України передбачено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, одним з них є визнання права. За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження/. Нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна, що передбачено ч.2 ст. 1299 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи за життя [PERSON] правомірно набув право власності на квартиру [ADDRESS], але не зареєстрував право власності належним чином. Оскільки право позивача не визнається в позасудовому порядку,тому суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на ? квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1223, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 158, 159, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved