Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 червня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №50. В період шлюбу у них народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на протязі останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, не здатен підтримувати моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалася і зберегти її не можливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Проживають в одному будинку, але спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання 23 серпня 2017 року не зявилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, просила розірвати шлюб (а.с.20). Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому судової повістки (а.с.19), в судове засідання 23 серпня 2017 року не зявився, надав заяву про визнання позову (а.с. 21-22). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №50 (а.с.9). Мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені, але проживають разом, спільного господарства не ведуть. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, не поновили їх, проживають окремо, та надали до суду заяви, в яких просіть шлюб розірвати (а.с.20,21). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст.\~214,\~215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст.\~88,\~214,\~215 ЦПК України\~є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).\~\~ Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 640 гривня 00 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved