Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дитини та зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивуючи тим, що з 23.12.2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося, фактично відповідач не проживав зі своєю сім'єю з 2013 року, а тому за рішенням суду від 21.11.2013 року шлюб між ними було розірвано, в грудні 2012 році вона зверталася з позовною заявою до суду про стягнення аліментів і з відповідача за рішенням суду стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно з 28 листопада 2012 року до повноліття дитини, але від сплати аліментів боржник ухиляється, станом на 01.06.2016 року сума заборгованості по аліментах складає 53330,01 грн., відповідач не приймає жодної участі у вихованні та утриманні своєї доньки, не цікавиться обставинами її життя. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їх доньки та змінити розмір аліментів, призначити стягнення з [PERSON], відповідача у справі, аліменти на її користь на утриманні доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісяця. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, дала покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] визнав, просив задоволити. Відносно заявлених позовних вимог про зміну розміру аліментів а саме у твердій грошовій сумі 2000 гривень кожного місяця, не визнав, на обґрунтування своїх заперечень надав суду довідку з місця роботи, з якої вбачається, що він працює, і кожного місяця отримує заробітну плату. Представник третьої особи Органу Опіки та Піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області, позовні вимоги підтримала, вважає, що в інтересах неповнолітньої дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Представник Служби у справах дітей Ріпкинської районної державної адміністрації подали до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, заявлені позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підтримали. Прокурор Славутицького відділення Броварської місцевої прокуратури, до суду не з,явився, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без їх участі, оскільки інтереси дитини представляє матір. Судом встановлено, що сторони у справі, позивач [PERSON] і відповідач [PERSON], з 23 грудня 2011 року перебували в шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано. Відповідно рішення Славутицького міського суду від 17 грудня 2012 року (справа №1023/1987/12) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28 листопада 2012 року до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача. З довідки Славутицького міського відділу Державної виконавчої служби вбачається, що станом на 01.06.2016 року у [PERSON] є борг по аліментам у розмірі 53330,01 гривні. Заслухавши пояснення всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідків [PERSON], та [PERSON], (які засвідчили в суді, що відповідач [PERSON], батько дівчинки [PERSON], не приймає участі в її вихованні, утриманні, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Займається вихованням дівчинки, опікується за неї мати дівчинки, дід та баба по материнській лінії). Оглянувши матеріали даної справи, також матеріали цивільної справи № 1023/1987/12, П 2/1023/589/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає до задоволення з наступних підстав. З акту обстеження житлових умов №02-03/50 від 07.07.2016 року яке було проведено представниками Служби у справах дітей, вбачається, що у квартирі [ADDRESS], проживає позивач разом з малолітньою дитино [PERSON], зі своїми батьками. Дівчинкою опікуються дід і баба а також матір, дівчинці створені всі умови для її виховання , проживання і розвитку. Батько дівчинки - [PERSON], не проживає, не цікавиться її досягненнями, не приймає участі у її вихованні. Зазначені обставини підтверджені показаннями свідків [PERSON], та [PERSON], які в судовому засіданні показали, що [PERSON], навіть не приймав участі у відвідуванні і забиранні позивача з пологового будинку після народження дівчинки. Ніде не працював, не займався утриманням і вихованням дівчинки. З наданих документів вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки, жодного разу не цікавився життям та проблемами дитини, ніколи не відвідував і не відвідує її вдома, в дошкільному закладі (ясла-садок) № 6 «КРУНК», якій дочка на даний час відвідує, на підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучена інформація дошкільному закладі (ясла-садок) № 6 «КРУНК» про те, що батько дитини, [PERSON], участі у вихованні дівчинки не приймає, за весь період відвідування [PERSON] закладу, жодного разу не з»являвся і не цікавився її досягненнями та успіхами. Відповідно акту обстеження умов проживання від 27.02.2014 року №01-19/194, відповідач за місцем проживання неповнолітньої дочки [PERSON] не проживає, з дочкою не спілкується, участі у її вихованні та утриманні не бере, місце його проживання не відоме. Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради від 03.08.2016 року №327, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Вищенаведені обставини та письмові докази свідчать про те, що відповідач не займається вихованням своєї дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує її. Враховуючи положення ст. ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Як зазначено у ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 5 ст. 150 СК України передбачено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач у відповідності до ч.1 п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і тому батько може бути позбавлений судом батьківських прав. Оскільки судом було з,ясовано, що батько дівчинки в добровільному порядку ніякої матеріально допомоги дитині не надає, не піклується про її фізичний, моральний та духовний розвиток. Дані обставини вказують на те, що відповідач зовсім не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». На підставі наведеного судом зроблено висновок, що відповідач не виконував і не виконує по цей час в повному обсязі своїх батьківських обов'язків. На даний час у суді відсутні відомості про те, що відповідач піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і що йому чинять перепони в цьому. На підставі наведеного судом зроблено висновок, що в даному випадку є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] і це позбавлення буде відповідати інтересам дитини. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та надавши їм правову оцінку суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не дбає про свою дитину, її фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток і позбавлення його батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Як вбачається з оглянутої справи № 1023/1987/12, П №2/1023/589/12 рішенням цього ж суду від 17 грудня 2012 року з [PERSON], на користь [PERSON], стягуються аліменти на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 28 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено у ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Відповідачем надано довідку з місця роботи, що він отримує кожного місяця заробітку плату і підстав для зміни розміру аліментів з частки на тверду грошову суму в даному випадку немає, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial