Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування позову зазначила, що вона, працює на посаді лікаря-стоматолога терапевта першої категорії в Івано-Франківській міській стоматологічній поліклініці з липня 1998 року. 12.08.2016 року головним лікарем МСП Семенів М.П. було видано наказ №137-о/с «Про звільнення з посади лікаря-стоматолога-терапевта [PERSON] на підставі п.3 ст.40 КЗпП України». Даний наказ був оскаржений нею до Івано-Франківського міського суду. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.04.2017 року по об`єднаній цивільній справі №344/8219/16-ц за її позовом до Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки про визнання незаконним та скасування наказу про догану №74- о/с від 19.04.2016 року та про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади №137-о/с від 12.08.2016 року, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди її позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ про її звільнення з посади лікаря-стоматолога від 12.08.2016 року, поновлено її на роботі на посаді лікаря- стоматолога, стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 22 220 грн. 68 коп. У решті позовних вимог відмовлено. Рішення Івано-Франківського міського суду в частині поновлення на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць було звернуто до негайного виконання, однак лише 19 травня 2017 року вона була поновлена на роботі. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року, рішення Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2017 року скасовано в частині визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення з посади лікаря-стоматолога від 12.08.2016 року, поновлення її на роботі на посаді лікаря-стоматолога, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 22 220 грн. 68 коп. та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні моїх позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про моє звільнення з посади лікаря-стоматолога від 12.08.2016 року, поновлення її на роботі на посаді лікаря-стоматолога, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 22 220 грн. 68 коп. відмовлено. Відповідно 15 червня 2017 року її знову було звільнено з роботи. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року скасовано. Рішення Івано-Франківського міського суду від 12.04.2017 року у частині відмови про визнання незаконним і скасування наказу №74-о/с від 17 квітня 2016 року про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди скасовано. Справу у частині моїх позовних вимог до Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки про визнання незаконним і скасування наказу №74-о/с від 17 квітня 2016 року про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2017 року залишено в силі. Відповідно до наказу Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки від 27.09.2019 року за №137-о/с її було поновлено на посаді лікаря стоматолога-терапевта Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки та зобов`язано бухгалтерію виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19 895, 26 грн. тобто по дату винесення рішення судом першої інстанції (по 12.04.2017 року). З вищезазначеним наказом її було ознайомлено лише 02.10.2019 року. У даному наказі нею також зазначено, що у ньому не зазначається про виплату їй середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а саме по 01.10.2019 року включно. Про виплату їй середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а саме, по 01.10.2019 року включно, вона зазначила і ознайомлюючись з іншим наказом Івано- Франківської міської стоматологічної поліклініки від 17.10.2019 року за №144-0/с, яким було змінено формулювання наказу №137-о/с від 27.09.2019 року. Крім того, 03.10.2019 року головою комісії з припинення МСП Семенівим [PERSON] її було повідомлено про реорганізацію Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки. Крім того, з приводу правомірності її поновлення на роботі, і зокрема, щодо відмови виплати їй середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу вона зверталася до управління охорони здоров`я Івано-Франківської міської ради. Відповідно до відповіді управління охорони здоров`я Івано-Франківської міської ради від 16.10.2019 року за №2416/01-01/10 управлінням охорони здоров`я Івано-Франківської міської ради рекомендовано голові комісії з припинення Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки М.Семеніву вчинити дії щодо її поновлення на роботі відповідно до порядку визначеного законодавством. Із даного приводу 21.10.2019 року вона також зверталася і до управління Держпраці в Івано - Франківській області. 23.10.2019 року вона знову звернулася з письмовою заявою на ім`я голови комісії з припинення Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки М.Семеніва з приводу виплати середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу. Однак станом на день подання позову до суду дана сума мені не виплачена та письмової відповіді на дане звернення не отримала. 24.11.2019 року їй з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань стало відомо про реорганізацію, а саме, про злиття Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки та Івано-Франківської міської дитячої стоматологічної поліклініки і утворення Комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради». 10.12.2019 року вона письмово звернулася до Комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» з приводу виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Однак, відповідно до відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» від 16 грудня 2019 року за №53/01-22 позивача повідомлено, що її звернення не підлягає до задоволення з підстав необгрунтованості та у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень у Комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради». Отже, відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду по вищезазначеній цивільній справі стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 22 220 грн. станом на день винесення рішення судом, тобто, станом на 12 квітня 2017 року. Тільки 19 травня 2017 року вона була поновлена на роботі, відповідно до даного судового рішення, про що зазначено в трудовій книжці. А отже, період з 13 квітня 2017 року по 18 травня 2017 року є часом її вимушеного прогулу. На наступний день після винесення рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року її знову було звільнено з роботи і поновлено аж 02 жовтня 2019 року. Тобто, період з 15 червня 2017 року по 01 жовтня 2019 року включно також є часом її вимушеного прогулу. А отже, їй не виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за такі періоди: з 13 квітня 2017 року по 18 травня 2017 року включно та з 15 червня 2017 року по 01 жовтня 2019 року включно та просила суд стягнути з відповідача на її користь 104154 грн. 85 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позивач та її представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебувала у трудових відносинах з комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» та працювала на посаді лікаря стоматолога терапевта першої категорії, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 9-11). 12.04.2017 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області визнано незаконним та скасовано наказ № 137-о/с від 12.08.2016 року «Про звільнення з посади лікаря-стоматолога-терапевта [PERSON] на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України», виданий головним\~ лікарем Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки [PERSON] Поновлено [PERSON] на роботі на посаді лікаря-стоматолога-терапевта Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки. Стягнуто з Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу\~ в сумі 22220,68 грн. (а.с. 48-53). Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року, рішення Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2017 року скасовано в частині визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення з посади лікаря-стоматолога від 12.08.2016 року, поновлення її на роботі на посаді лікаря-стоматолога, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 22 220 грн. 68 коп. та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні моїх позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про моє звільнення з посади лікаря-стоматолога від 12.08.2016 року, поновлення її на роботі на посаді лікаря-стоматолога, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 22 220 грн. 68 коп. відмовлено. 15 червня 2017 року позивача [PERSON] було звільнено з роботи. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року скасовано. Рішення Івано-Франківського міського суду від 12.04.2017 року у частині відмови про визнання незаконним і скасування наказу №74-о/с від 17 квітня 2016 року про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди скасовано. Справу у частині моїх позовних вимог до Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки про визнання незаконним і скасування наказу №74-о/с від 17 квітня 2016 року про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2017 року залишено в силі. З копії наказу № 137-о/с від 27.09.2019 року Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки встановлено, що [PERSON] поновлено на роботі та зобов`язано бухгалтерію виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19895,26 грн. З даним наказом [PERSON] ознайомлена 02.10.2019 року (а.с. 20). З копії наказу № 144-о/с від 17.10.2019 року Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки встановлено, що скасовано наказ № 87-о/с від 14.06.2017 року про звільнення [PERSON] та поновлено її на роботі та зобов`язано бухгалтерію виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19895,26 грн. З даним наказом [PERSON] ознайомлена 18.10.2019 року (а.с. 21). Згідно повідомлення голови комісії з припинення МСП, відповідно до рішення 26 сесії Івано-Франківської міської ради 7 демократичного скликання від 07.06.2019 року № 119-26 у зв`язку з реорганізацією в Івано-Франківській міській стоматологічній поліклініці шляхом злиття в комунальне некомерційне підприємство «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» відбудуться зміни істотних умов праці. Відповідно до вимог ч.3 ст. 36 КЗпП України дія трудового договору з [PERSON] продовжується (а.с. 22). З копії відповіді Управління охорони здоров`я Івано-Франківської міської ради\~ від 16.10.2019 року Управлінням рекомендовано голові комісії з припинення Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки М.Семеніву вчинити дії щодо поновлення [PERSON] на роботі відповідно до порядку визначеного законодавством (а.с. 24-25). З копії інформації комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» від 19.12.2019 року надано відомості про робочі дні, що з 13.04.2017 року по 18.05.2017 року включно 22 робочі дні, з 15.06.2017 року по 31.12.2017 року включно 139 робочі дні, з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року включно 250 робочі дні, 01.01.2019 року по 01.10.2019 року включно 187 робочі дні (а.с. 54). Відповідно до копії довідки комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» від 03.12.2019 року за період з 19.05.2017 року по 14.06.2017 року лікарю-стоматологу-терапевту [PERSON] виплачено заробітну плату за відпрацьованих три робочих дня 496,08 грн. та за проходження курсів 2480,40 грн. (а.с. 56). Згідно копії довідки комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» від 03.12.2019 року коефіцієнт підвищення заробітної плати лікаря стоматолога терапевта [PERSON] за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року 3392-1,10112, за період 01.01.2018 по 31.12.2018 року 3735-1,090495, за період з 01.01.2019 року по 01.10.2019 року 4073-1,0 (а.с. 57). Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд керується п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно якого при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100. Відповідно до п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата. Відповідно до п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх\~ випадках її\~ збереження\~ включаються:\~ основна\~ заробітна\~ плата; доплати і надбавки\~ (за\~ надурочну\~ роботу та роботу в нічний час; суміщення професій\~ і\~ посад;\~ розширення\~ зон\~ обслуговування або виконання підвищених\~\~\~ обсягів\~\~ робіт\~\~ робітниками-почасовиками;\~\~ високі досягнення\~ в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі\~ премії\~ та\~ премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи\~ та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця,\~ на\~ який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на\~ заробітну\~ плату.\~ Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної\~ плати за останні\~ два\~ календарні\~ місяці,\~ включаються\~ в\~ заробіток\~ в частині,\~ що\~ відповідає\~ кількості\~\~ місяців\~\~ у\~\~ розрахунковому періоді.\~ У\~ разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано\~\~\~ не\~\~ повністю,\~\~ премії,\~\~ винагороди\~\~ та\~\~ інші заохочувальні\~ виплати\~ під\~ час\~ обчислення\~ середньої заробітної плати\~ за\~ останні\~ два календарні місяці враховуються пропорційно часу,\~ відпрацьованому\~ в\~ розрахунковому\~ періоді. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 12.04.2017 року, яке набрало законної сили, середньоденна заробітна плата [PERSON] на момент винесення рішення становила 129,19 грн.\~ З моменту звільнення [PERSON] 13.04.2017 року по 18.05.2017 року включно, минуло 22 робочих дня, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2017 року по 18.05.2017 року включно, становить 2842,18 грн. (22 дні *129,19 грн.). Відповідно до копії довідки комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка Івано-Франківської міської ради» від 03.12.2019 року за період з 19.05.2017 року по 14.06.2017 року лікарю-стоматологу-терапевту [PERSON] виплачено заробітну плату за відпрацьованих три робочих дня 496,08 грн. та за проходження курсів 2480,40 грн.,\~ отже за 18 робочих днів заробіток [PERSON] становить 2976,48 грн. (2480,40 грн. + 496,08 грн.) та відповідно середньоденна заробітна плата становить 165 грн. 36 коп. (2976,48грн./18 днів). За період з 15.06.2017 року по 31.12.2017 року включно було 139 робочих днів, коефіцієнт підвищення заробітної плати у 2017 році становить 1,10112, а тому середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу з 15.06.2017 року по 31.12.2017 року становить 25309,29 грн. (165,36 грн.*139 днів*1,10112). За період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року включно було 250 робочих днів, коефіцієнт підвищення заробітної плати\~ у 2018 році становив 1,090495, а тому середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року становить 45081,06 грн. (165,36 грн.*250 днів*1,090495). За період з 01.01.2019 року по 01.10.2019 року включно було 187 робочих днів, коефіцієнт підвищення заробітної плати\~ у 2019 році становив 1,0, а тому середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу з 01.01.2019 року по 01.10.2019 року становить 30922,32 грн. (165,36 грн.*187 днів*1,0). Враховуючи викладене вище, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за періоди з 13.04.2017 року по 18.05.2017 року включно та з 15.06.2017 року по 01.10.2019 року включно становить 104154 грн. 85 коп. (2842,18 грн. + 25309,29 грн. + 45081,06 грн. + 30922,32 грн.). Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~ У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~ Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем\~ надано ордер на надання правової допомоги, довіреність, акт приймання виконаних робіт від 17.12.2019 року, яким визначено надані послуги та розмір їх оплати, квитанція №\~ 228156 про сплату за послуги адвоката в розмірі 3000 грн. 00 коп., квитанція №\~ 228157 про сплату за послуги адвоката в розмірі 1500 грн. 00 коп. За таких обставин, сплачена відповідачем адвокату сума гонорару підлягає відшкодуванню в повному обсязі. На підставі наведеного, відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України,

Outcome: approved