Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позов мотивує тим, що [INFO] року померла її матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини будинку [ADDRESS], яку вона отримала у власність на підставі договору дарування від 24.03.1995 року та 1/2 частини будинку [ADDRESS], що належить їй на підставі договору дарування від 16.09.1991 року. До 2002 року вона постійно проживала разом з матір'ю, а з 29.11.2002 року змінила місце проживання, оскільки отримала квартиру [ADDRESS], але продовжувала допомагати матері та фактично проживала з нею. [INFO] року померла її матір, вона організувала її похорони та понесла всі витрати. Інших спадкоємців немає. Після похорон вона вимушена була поїхати на заробітки в Росію. Коли вона звернулася до нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила 6-ти місячний строк на прийняття спадщини їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, пояснивши, що не дивлячись на те, що в 2002 році вона отримала квартиру в м.Олександрії, так як матір потребувала догляду, то вона доглядала за нею та періодично проживала з нею. Її матір померла [INFO] року. Вона є єдиною спадкоємицею, інших дітей у матері не було, заповіту матір не складала. Маму вона поховала за власні кошти, але оскільки підприємство, де вона працювала на той час - не працювало, а у неї виникли борги в зв'язку з похоронами, в травні 2004 року вона вимушена була виїхали на заробітки в Росію в м.Зелиноград. Коли приїжджала, то доглядала за будинком. Про те, що протягом 6-ти місяців необхідно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, вона не знала. Представник позивача позов підтримав з тих же підстав. Представник Олександрійської міської ради позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Позову про визнання даної спадщини відумерлою, вони не подавали. Представник Пантаївської селищної ради на розгляд справи не явився. Подали заяву, де зазначили, що просять розглянути справу без участі їх представника, заперечень щодо позовних вимог не мають. Суд з врахуванням думки осіб, які приймають участь у справі, ухвалив розглянути справу без участі представника Пантаївської селищної ради. Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст., ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом зазначеного строку не подав заяву про прийняття спадщини, то він вважається таким, що не прийняв спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (с.1272 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч.1 і ч.2 cт.1277ЦК України). Матеріалами справи підтверджується, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3), актовий запис №11. Як свідчить довідка Олександрійської міської нотаріальної контори № 1 від 16.07.2014 року № 1363/01-16 спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. Із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с. 31). Позивач не проживала постійно із спадкодавцем, тому повинна була прийняти спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про її прийняття або відмовитися від спадщини шляхом подачі заяви про відмову від її прийняття у шестимісячний строк, тобто до 21.09.2004 року. Проте, позивач з відповідною заявою до нотаріальної контори не звернулася, вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки доглядала за матір'ю, та на момент смерті проживала разом з нею, та поховала її. Якщо заповіту немає або його визнано недійсним, або якщо усі спадкоємці відмовилися від спадщини чи померли до її відкриття, то настає спадкування за законом. Крім спадкування за заповітом і за законом, які названі у ст.1217 ЦК України 2004 року, інші норми ЦК України передбачають також спадкування на підставі рішення суду, який застосовується у випадку так званої «відумерлої спадщини», тобто існування спадщини, яка не була успадкована протягом установленого законом строку жодною особою. З аналізу наведених норм убачається, що пріоритет інституту спадкоємництва надається спадкоємцям (за заповітом, чи за законом у порядку черговості), і лише після цього за рішенням суду у порядку ст.1277 ЦК України. При цьому ст.1277 ЦК передбачає строк, протягом якого орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Лише після визнання судом спадщини відумерлою спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч.3 ст.1277 ЦК). Даних про те що був складений заповіт, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і рішення суду про визнання спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] відумерлою, оскільки відповідач з такою заявою до суду не звертався, також дану обставину підтвердила в судовому засіданні представник відповідача.. Пантаївська селищна рада протягом розгляду справи звернулася в суд із заявою від 12.06.2014 року № 271/02-16 про те, що вона розглянула позовну заяву [PERSON] про визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини і заперечень щодо неї не має (а.с.29). Тобто, із вказаних заяв убачається, що відповідачі фактично позовні вимоги визнали, що відповідно до ч.2 ст.31, ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, крім випадків, коли визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні суду порушень визначенням позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини прав, свобод чи інтересів інших осіб не встановлено, оскільки інші спадкоємці відсутні. З огляду на викладене суд вважає, що поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини повинні ураховуватися при наявності інших спадкоємців та спору між ними. До цього зводяться і норми ч.2 ст.1272 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини може подати заяву про її прийняття нотаріусу за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (тобто, за відсутності рішення суду про встановлення додаткового строку). Як роз'яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, а позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Також суд враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст., ст. 65 - 67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. При цьому ст.64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а позивач помилялася з причин юридичної необізнаності у способі прийняття спадщини, а як убачається із виданої виконавчим комітетом Пантаївської селищної ради довідки від 12.06.2014 року № 271/02-16 ними розглянуто позовну заяву [PERSON] про визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини і заперечень щодо неї не мають, свідок [PERSON] підтвердила, що позивач дійсно доглядала за своєю матір'ю до дня її смерті та поховала її, та в інший спосіб позивач захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог з визначенням [PERSON] двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved