Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] року вона народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], своє батьківство відповідач визнав та не оспорював. З батьком дитини вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала. В теперішній час сторони разом не проживають, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, дитина є інвалідом дитинства, відповідач не повідомляє про своє місцезнаходження, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку та адаптацію до подальшого життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом дитину, лікуванням, матеріально не утримує дитину, аліменти стягненні з нього на утримання сина рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області він не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів. У зв'язку з чим позивач просить позбавити [PERSON], батьківських прав відносно його малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, які повернулися на адресу суду (а.с. 31,32,46). Представник третьої особи - Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі рада в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 54). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, але надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 48). Вислухавши представника позивача, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні, в зв'язку із визнанням відповідачем позову в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 697 (а.с. 6). Малолітній [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства, що підтверджується копією посвідчення Серії [NUMBER] (а.с. 8), витягом з протоколу засідання міської психолого-медико-педагогічної консультації № 604 від 15 квітня 2016 року (а.с. 7) Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист 08.11.2011 року. Однак аліменти на утримання сина по зазначеному виконавчому листу відповідач не сплачує, у зв'язку з чим станом на 13.10.2016 року має заборгованість в розмірі 56129,57 грн., що вбачається з довідки-розрахунку від 20.01.2017 року виданої державним виконавцем Інгулецького ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 13). Як зазначила позивач в позовній заяві та підтвердила в судовому засіданні її представник, в теперішній час позивач з відповідачем не проживають, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач про сина не піклується не цікавиться його життям та матеріально не підтримує, місце знаходження відповідача не відоме, що також підтвердили в судовому засіданні, допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надав. З наданого листа виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 28.02.2018 року, вбачається, що малолітній [PERSON] з матір'ю [PERSON], мешкає за адресою [ADDRESS], умови проживання дитини задовільні, про що також надано акт обстеження житлово-побутових умов родини, складений спеціалістами у справах дітей виконкому районної у місті ради від 22.02.2018 року (а.с. 50, 51). Також, із зазначеного листа вбачається, що виконком районної у місті ради не може надати висновок органу опіки та піклування щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], оскільки відповідач не проживає і не зареєстрований на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу (а.с. 50). З листа Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області вбачається, що сільська рада не має можливості надати характеристику та оцінку дій [PERSON], а також встановити ставлення до дитини, оскільки останній за місцем реєстрації не проживає (а.с. 49). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Частина 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина, оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не надає їй моральної підтримки, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, крім того, місце його знаходження не відоме, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved