Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що з відповідачем перебувала у шлюбі двічі: з 1995 року по 1998 рік та з 2005 року по 2012 рік. У повторному шлюбі вона змушена була їздити до відповідача в м. Тростянець, щотижня з п'ятниці до понеділка, а потім поверталась у м. Суми, де працювала. У 2007 році внаслідок хвороби вона була звільнена з посади прибиральниці за станом здоров'я. Після чого вона отримувала допомогу по безробіттю, працевлаштуватись на постійну роботу не вдалося. У зв'язку з хворобою вона не могла приїздити до відповідача, а тому він став приїжджати до неї у м. Суми. З 01.05.2012 року так як вона була визнана непрацездатною і до липня 2013 року не була забезпечена прожитковим мінімумом, маючи 32 роки трудового стажу розмір її пенсії складає 961 грн. на місяць, при цьому відповідач отримує пенсію за вислугу років. Після повторного розірвання шлюбу вона потребує коштів на своє утримання, так як у неї погіршився стан здоров'я, зросли ціни на продукти харчування та одяг. Крім того, з моменту призначення їй пенсії, а саме з 01.05.2012 року борг відповідача по сплаті цих коштів за її розрахунком складає 50816, 77 грн. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 25% від його доходів, щомісячно та борг по виплаті цих коштів з 01.05.2012 року у сумі 50816,77 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує у повному обсязі та просить в його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 03.10.1995 року по 01.08.1998 року і з 04.02.2005 року по 23.11.2011 року повторно перебували у зареєстрованому шлюбі. Від першого та повторного шлюбу дітей не мають (а.с.7) Після розірвання шлюбу, позивачу з 01.05.2012 року призначена достроково пенсія за віком, розмір якої на даний час складає 961 грн. (а.с.8) Як вбачається з довідки УПФ в Тростянецькому районі № 1115/03-06 від 20.05.2015 року розмір пенсії відповідача [PERSON] за період з січня 2014 року по квітень 2015 року склав 91805,98 грн. (а.с.51) Відповідно до приписів ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Тобто, вказана норма закону передбачає право на утримання, якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відтак, законодавець намагається захистити інтереси того з подружжя, який з поважних причин, у зв'язку з реалізацію прав та обов'язків в шлюбі не міг забезпечити собі стабільний рівень доходу. Такий захист інтересу одного з подружжя згідно ч.4 ст. 76 СК України виникає у зв'язку: з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклування про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду. Натомість судом встановлено, що позивач та відповідач спільних дітей від шлюбу не мали, у період шлюбу позивач проживала в м.Суми, а відповідач проживав в м. Тростянець і вони їздили один до одного у гості. Членів сім'ї, які потребували піклування, хворіли за час їх шлюбу у них не було. Крім того, освіту позивач отримала до шлюбу з відповідачем, працювала та була звільнена з посади прибиральниці у 2007 році. Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи, що відповідач обов'язку по виплаті цих коштів не мав і такі рішення відносно цього не приймались, тому вимоги про стягнення з нього боргу по виплаті коштів на утримання [PERSON] з 01.05.2012 року у сумі 50816,77 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів на своє утримання після розірвання шлюбу у розмірі 25% від його доходів, щомісячно та боргу по виплаті цих коштів з 01.05.2012 року у сумі 50816,77 грн. слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed