Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09 листопада 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі № 2531, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № GР-6504639 від 25 червня 2014 року у сумі 24757,52 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 2531, вчиненого 09 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., щодо стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № GP-6504639 від 25 червня 2014 року у розмірі 24757,52 грн. Вважає, що порушено її права як споживача фінансових послуг тому, що здійснений виконавчий напис № 2531 від 09 листопада 2017 року,виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з порушенням норм діючого в Україні законодавства. Про вчинення нотаріусом виконавчого напису вона дізнався лише отримавши поштою від приватного виконавця Куземченка Андрія Сергійовича постанову про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2018 року ВП № 55476650 та після отримання у бухгалтерії Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09 січня 2018 року ВП № 55476650, згідно якої з неї проводиться стягнення коштів щомісяця. Ознайомившись з вказаними постановами приватного виконавця, їй стало відомо, що стягнення проводиться на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» за кредитним договором № GР-6504639 від 25 червня 2014 року. Однак ніяких договірних відносин з відповідачем вона не мала. Договір за № GР-6504639 нею було укладено 25 червня 2014 року з АТ «Банк ренесанс капітал». Відділення банку у м. Кам`янське, в якому вона отримувала кредит та проводила щомісячні платежі в рахунок погашення кредиту закрилося. При цьому письмових повідомлень про закриття банку нею від останнього не отримувалось. Також від банку не надходила на її адресу інформація про те, де та в який спосіб проводити оплату в рахунок погашення кредиту, що лишило її можливості проводити сплату за договором. Будь яких повідомлень про переуступку заборгованості з розрахунками та письмових вимог щодо до погашення заборгованості від банка та відповідача на її адресу не надходило. Також не надходило ніяких документів про те, що вона винна сплачувати за указаним договором відповідачу, тобто сплату нею було припинено не з її провини. Водночас, відповідно до чинного законодавства та умов кредитного договору, банк чи відповідач до стягнення заборгованості повинен був надіслати особі, яка порушила свої обов`язки письмову вимогу про усунення порушення, при цьому надати строк та розрахунок заборгованості для підтвердження її безспірності. У вимозі мали б зазначатися: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення невиконання вимоги. Ніяких вимог про виконання порушеного зобов`язання їй від банка та відповідача відіслано не було, тобто нею не отримувалося. Окрім того, її реальна заборгованість перед відповідачем та банком відрізняється від тієї, що вказана у виконавчому написі. Виконавчий напис нотаріуса визнається таким, що не підлягає виконанню при відсутності оригіналів фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення боржнику вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Ніяких вимог про усунення порушення виконання зобов`язань вона не отримувала. Таким чином, нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Спірний виконавчий надпис вчинено в порушення вимог ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», якими визначено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими переліком, затвердженим Постановою № 1172.Відповідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржникуписьмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню.Наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обгрунтованоюу зв`язку з виникненням такої заборгованості у неї перед відповідачем через дію положень кредитного договору, які є спірними щодо встановлення погашення кредиту та відсотків. Вона не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності. Крім того, їй не надходила вимога від відповідача щодо дострокового повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитом з зазначенням суми заборгованості. Цих вимог відповідачем виконано не було. У даному випадку відсутня безспірність заборгованості між сторонами та є спір з приводу розміру цієї заборгованості. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування її думки і позиції та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготованого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача іне може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до неї. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 рокуу справі № 826/20084/14 стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме з підстав, що випливають з кредитних відносин, тобто - кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, було визнано незаконними нечинними та з переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, згідноПостанови КМУ № 1172, виключено кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Виконавчий напис № 2531 від 09.11.2017р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був підставою для відкриття виконавчого провадження з приводу стягнення з неї заборгованості. 30 липня 2019 року було відкрито провадження у справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явились. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Крім того, надала письмові пояснення по справі, у яких зазначила, що підстави та порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису регулюється ст. ст. 87-89 ЗУ «Про нотаріат», Постановою № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Отже відповідно до вказаних норм законодавства для стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: -оригінал кредитного договору; -документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; -засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; -оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Відповідач до стягнення заборгованості обов`язково повинен був надіслати їй письмову вимогу про усунення порушення, при цьому надати строк та розрахунок заборгованості для підтвердження її (заборгованості) безспірності. Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів» за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172» встановлено, що виконавчий напис нотаріуса визнається таким, що не підлягає виконанню при відсутності оригіналів фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення боржнику вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.Як вбачається з наданих нотаріусом суду документів, оригінал фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення їй, як боржнику, вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання відсутні, тобто відповідачем не було надто нотаріусу докази направлення їй вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.Відповідачем надано нотаріусу лист - Письмову вимогу (Повідомлення) без оригіналу фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення їй вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання (а.с. 52), що є порушенням норми закону, тобто вказаний лист не є доказом направлення їй вимоги про усунення недоліків. Також у письмовій вимозі відсутній розрахунок заборгованості, що не дає можливості відповідачу надати суду розрахунок, що заборгованість не є безспірною. Слід також зауважити, що нотаріусом суду надано лист/реєстр на підтвердження якби направлення їй вказаної вимоги (а.с. 53), але у вказаному листі не зазначено, що доводить даний реєстр, а саме, що було направлено, коли було направлено (дата), тобто що це саме підтвердження направлення їй вимоги. Крім того, вказані листи не засвідчені належним чином відповідачем, тобто надані останнім нотаріусу з порушеннями. Звертає увагу суду на той факт, що на письмовій вимозі, наданій нотаріусом суду (а.с. 52) стоїть незрозумілий штрих код 0602210917346784/477, а у реєстрі (а.с. 53) 0530015375816, тобто штрих коди письмової вимоги та реєстру не співпадають, а тому вказані листи не можуть бути доказами направлення їй письмової вимоги, оскільки належним чином не підтверджені. Вказаний реєстр не засвідчено штампом пошти, тобто відсутня дата направлення поштової кореспонденції. Крім того, оператори поштового відділення наклеюють штрих коди на почтові конверти, а не на листи відправника. У даному випадку АТ «ПУМБ» повинен був надати фінансовий чек почтового відділення. Стосовно виписки з її рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості (а.с. 50), то у ній відсутні дані стосовно суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є також порушенням підстав та порядку вчинення нотаріусом виконавчого напису. Звертає увагу суду, що у додатках до заяви (а.с. 49) не зазначено, що відповідачем було надано нотаріусу доказ, а саме, засвідчену відповідачем копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що чітко підтверджує її (вимоги) відсутність взагалі. У додатку до заяви вказано, що відповідачем нотаріусу надана засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, але як видно з наданої нотаріусом копії виписки суми заборгованості та строки її погашення звідміткою стягувача про непогашення заборгованості відсутні взагалі. Отже, нотаріусом в порушення Постанови № 1172 вчинено виконавчий напис. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, шо підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.Як видно з матеріалів справи, ніяких вимог про усунення порушення виконання зобов`язань вона не отримувала. Таким чином, нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» через те. що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, заздалегідь повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке містить підпис представника відповідача, датований 01 жовтня 2019 року. Третя особа подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису від 09 листопада 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2531, запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № GP-6504639 від 25 червня 2014 року за період з 07 листопада 2016 року по 07 листопада 2017 року у розмірі 24757,52 грн., яка складається з наступного: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 11635,99 грн., простроченої заборгованості за комісією у розмірі 7435,20 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2263,85 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 3314,59 грн., строкової заборгованості за комісією у розмірі 97,37 грн., строкової заборгованості за процентами у розмірі 10,52 грн. (а.с. 35). З письмових доказів, поданих до суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вбачається, що нею вчинений виконавчий напис від 09 листопада 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 2531, на підставі заяви ПАТ «ПУМБ», в якій зазначено, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № GP-6504639 від 25 червня 2014 року за період з 07 листопада 2016 року по 07 листопада 2017 року у розмірі 24757,52 грн. (а.с. 49). ПАТ «ПУМБ» на підтвердження підстав для стягнення боргу подав лише копію кредитного договору № GP-6504639 від 25 червня 2014 року (а.с. 51), а не оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, та виписку з рахунку із зазначенням суми заборгованості (а.с. 50). Згідно з п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, розділом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачене стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а нотаріусу для вчинення виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Отже, з вищезазначеної норми Закону вбачається, що дана нотаріальна дія вчиняється лише до тих правочинів, які згідно вимог Закону вчиняються у письмові формі та підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Кредитний договір № GP-6504639 від 25 червня 2014 року не був нотаріально посвідченим та зареєстрованим у реєстрі правочинів, він був укладений у простій письмовій формі. Крім того, його умовами не передбачено позасудовий спосіб стягнення заборгованості за кредитним договором, як за виконавчим написом нотаріуса. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у главі 16 передбачений порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів, зокрема, п.п. 1.1 - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. В свою чергу вказані дії приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. суперечать положенням ст. 77 Закону України «Про нотаріат», та п. 5.3 ч. 5 гл. 7 Положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, розділу 1 та 2 Переліку. Розділом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено, що для одержання виконавчого напису з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість, відповідачем надана лише копія кредитного договору, а не його оригінал. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому потурання відхиленням від зазначеного порядку. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Наданий відповідачем нотаріусу витяг з рахунка із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором № GP-6504639 від 25 червня 2014 року не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Даний розрахунок заборгованості не містить інформації щодо часу, дати, суми, місця, ПІБ платника, призначення платежу, дебет/кредит, яка повинна міститись у виписці за рахунком, а є лише односторонніми та одноособовими нарахуваннями Банком суми заборгованості за певний період. Розрахунком заборгованості не можна довести виконання умов договору кредиту, у зв`язку з тим, що єдиним доказом внесення готівкової валюти на рахунок банку є відповідна заява на переказ готівки (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-20цс12). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. також не перевірено повноваження особи, яка підписала розрахунок заборгованості. Оскільки дана особа діє від імені юридичної особи (банку), вона повинна діяти в межах повноважень, які визначені відповідною довіреністю, а наданою нотаріусу довіреністю не передбачено її право на підпис чи засвідчення первинних бухгалтерських документів. Тож суд вважає, що зазначений розрахунок заборгованості не може бути документом, який би підтверджував безспірність заборгованості, зокрема. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Суд вважає, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням зазначених вище умов. Також, відповідач не надав нотаріусу доказів отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Позивач заперечує проти отримання нею письмових повідомлень від відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором № GP-6504639 від 25 червня 2014 року, а відповідач не надав нотаріусу доказів отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави

Outcome: approved