Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь 12000 доларів США, що складає еквівалент 331154,40 грн, та витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 квітня 2017 року відповідач отримала від позивача 12000 доларів США у якості передплати (авансу) за дачну ділянку, 0,047га, кадастровий номер 1221455800:06:017:0019, розташовану після перейменування селищної ради за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка належить відповідачу на праві приватної власності згідно державного акту, виданого Ювілейною селищною радою народних депутатів згідно рішення відповідного виконкому №171 від 17 вересня 1997 року. Вказує, що решту коштів у розмірі 10000 доларів США позивач зобов`язалася виплатити відповідачу до 01 серпня 2017 року, про що свідчить розписка від 23 квітня 2017 року, складена під час передачі грошей та підписана сторонами. Позивач домовилась з відповідачем, що остання підготує усі документи для продажу земельної ділянки і сторони разом до 01 серпня 2017 року підуть до нотаріуса для посвідчення правочину. Позивач зауважує, що в обумовлений час вона підготувала залишок грошей, але відповідач невмотивовано відмовилась від оформлення правочину та авансові кошти у розмірі 12000 доларів США не повернула. Позивач вказує, що оскільки договір купівлі-продажу дачі (земельної ділянки), розташованої за адресою: [ADDRESS] , між сторонами укладений не був, передана нею відповідачу сума у розмірі 12000 доларів США є авансом та підлягає поверненню позивачу. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідачу на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, виданого Дніпропетровською районною Радою народних депутатів 24 листопада 1997 року, належала земельна ділянка площею 0,047 га, кадастровий номер: 1221455800:06:017:0019, яка розташована на території с/т «Курган» Ювілейної селищної Ради (а.с.6-7,22-23). 23 квітня 2017 року позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 доларів США, в якості передплати (застави) за дачу, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Решту коштів у розмірі 10000 доларів США позивач зобов`язалася виплатити до 01 серпня 2017 року (а.с.5,32). Однак договір купівлі-продажу садового будинку нотаріально посвідчений не був, але на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти у розмірі 12000 доларів США, які відповідач станом на час розгляду справи не повернула позивачу. Крім того, 29 травня 2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером: 1221455800:06:017:0019 та 27 серпня 2019 року на садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1221455800:06:017:0019, право приватної власності зареєстровано за [PERSON] (а.с.20-23). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку та частин земельних ділянок. Оскільки договір купівлі-продажу садового будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана [PERSON] відповідачу грошова сума в розмірі 12000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу, а тому позовні вимоги про стягнення суми авансу є обґрунтованими. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В даному випадку судом враховується правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 317/1174/17, від 27 листопада 2019 року у справі 520/6286/16-ц. Пленум Верховного Суду України у п. 14 своєї постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки аванс позивачем був сплачений у доларах США, заборгованість підлягає стягненню у грошовій одиниці України - гривні, з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долара США станом на час ухвалення судового рішення становить 26,844 грн за 100 доларів США. За наведених обставин, заборгованість відповідача перед позивачем дорівнює 322128 грн (12000 х 26,844). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3221,28 грн (3311,54*322128/331154,48).

Outcome: partial