Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, має спільну неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти щомісячно, з дня звернення до суду до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги із врахуванням уточнень підтримала повністю, посилаючись на ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив в частині розміру аліментів, погодившись сплачувати аліменти в мінімально передбаченому законом розмірі, посилаючись на те, що він доходів на цей час не має. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 08.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Неповнолітня дитина сторін проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання та визнається сторонами. Відповідач не має постійного місця роботи та регулярного доходу, що визнається сторонами. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в грошовій сумі. Батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч вона цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідач не має регулярного заробітку, але спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що позовні вимоги недостатньо обґрунтовані, під час розгляду справи відповідач довів неспроможність сплачувати аліменти у передбаченому позовом розмірі. Суд вважає можливим визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі на рівні половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки сторони мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, сторони спільно зобов'язані забезпечити дитині рівень життя не менше встановленого законом прожиткового мінімуму, при цьому доказів наявності у відповідача будь-яких доходів суду не представлено. На момент вирішення спору половина від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини відповідного віку становить 727 гривень 50 копійок. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі аліментів 727 гривень 50 копійок щомісячно. Заперечення відповідача проти позову в частині стягнення аліментів на дитину суд вважає недостатньо обґрунтованими, оскільки доводи про недостатній рівень доходу не можуть слугувати підставою для звільнення батька від передбаченого законом обов'язку утримувати дитину до її повноліття, а визнаний ним розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб дитини. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача повністю.

Outcome: partial