Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно. Свою позовну вимогу мотивує тим, що 03 травня 2015 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина в склад якої входить: житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані в м. Тернівка Дніпропетровської області по провул. Самарський, 8. Вона, як спадкоємець першої черги, звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 15 грудня 2015 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на її імя на земельні ділянки площею 0,0043 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по провул. Самарський в м. Тернівка. Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в м. Тернівка Дніпропетровської області, по провул. Самарський №8 тому, що в неї відсутні право установлюючи документи, які відповідно до вимог ст. 334 ЦК України пройшли державну реєстрацію. У звязку з чим просить визнати за нею право власності на житловий будинок №8 по провул. Самарський в м. Тернівка Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 03 травня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявилася але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровської областів судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, покладається на рішення суду та просить суд розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі п. 4.15 розділу 2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази; у разі якщо особи, які беруть участь у справі, не заявляють клопотання про витребування доказів, зокрема, копій документів із спадкової справи, обовязком суду на підставі ч. 4 с. 10 ЦПК є розяснення наслідків не вчинення такої процесуальної дії. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.20). 03 травня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 15 грудня 2015 року, спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з приватної земельної ділянки, площею 0,0043 га, яка розташована в м. Тернівка Дніпропетровської області, провул. Самарський, під номером 8, в межах згідно з планом, переданої для ведення особистого селянського господарства (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 15 грудня 2015 року, спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з приватної земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована в м. Тернівка Дніпропетровської області, провул. Самарський, під номером 8, в межах згідно з планом, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.14). Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 15 грудня 2015 року, виданої державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок, який розташований в м. Тернівка Дніпропетровської області, номер 8, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які відповідно до вимог ст. 334 ЦК України пройшли державну реєстрацію (а.с.21). Державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори на запит суду надана копія спадкової справи після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] заповіти та спадкові договори не укладалися, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подавала його дружина [PERSON], їхні доньки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності жилою площею не більше 60 кв.м. від 31 травня 1990 року, [PERSON] виділена земельна ділянка в безстрокове користування по провул. Самарський, 8 для будівництва житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів № 294 від 11 травня 1994 року, затверджено акти будівництва і введено в експлуатацію будинки індивідуальних забудовників, в тому числі і будинок по провул. Самарський індивідуального забудовника [PERSON] Таким чином, враховуючи вищезазначене, з урахуванням ст. 11 ЦПК України, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок №8 по провул. Самарський в м. Тернівка Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 03 травня 2015 року. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та остання не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На пiдставi вищезазначеного та

Outcome: approved