overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернулася\~\~ до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем\~ у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012\~ року, від спільного проживання\~ мають дочку [PERSON], [INFO], спільне сімейне життя з відповідачем\~ не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття,\~ а тому позивач просила\~ розірвати шлюб. Позивач\~ в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала,\~ що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився,\~ подав суду заяву в якій вказав,\~ що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 11.08.2012\~ року зареєстрували шлюб, мають малолітню дочку [PERSON], 30.07.2014р.н.. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є\~ те, що\~ сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та поглядів на сімейне життя, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Позивач зазначила,\~ що збереження сімї неможливе і дане суперечить її інтересам, сімя розпалася остаточно.\~ \~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. \~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити\~ -\~ «Дроботенко». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2014 року, мають доньку [PERSON] [INFO], та на даний час сімя розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 11.09.2014 року зареєстрували шлюб, мають доньку [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Позивач в судовому засіданні категорично наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, подружжя проживає окремо більше року. Позивач не бажає відновлювати стосунки, зазначає, що її рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве, вона проживає з іншим чоловіком. Відповідач ствердив обставини справи та вказав, що, теж, вже має іншу сімю. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «Лищун». На підставі ст.. 8 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернулася\~\~ до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що\~ перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.11.1973року. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї виникають сварки, різні непорозуміння,\~ а тому позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач\~ в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що\~ сторони 11.11.1973\~ року зареєстрували шлюб. Мають повнолітніх дітей. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що\~ позивач не бажає проживати однією сім'єю з відповідачем, мотивуючи це тим, що стосунки між сторонами напружені, сторони мають різні погляди на сім'ю, в сім'ї виникають сварки, конфлікти, сторони припинили подружні відносини.\~\~\~ Позивач зазначила,\~ що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім'я розпалася остаточно.\~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~\~\~\~\~ Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити\~ - «Тищенко». Позивач просила покласти судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.01.2001 року, від шлюбу спільних дітей не мають, подружжя має різні інтереси, погляди на подружнє життя, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 12.01.2001 року зареєстрували шлюб, від шлюбу спільних дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на сімейне життя, не проживають однією сімєю. Сторони не бажають відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Сайчук». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.02.1984 року, від спільного проживання дітей не мають, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 12.02.1984 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та поглядів на сімейне життя, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Позивач зазначила, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім'я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «[PERSON]». Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (ст.. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2015 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, відповідач зловживає спиртними напоями, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що 12.03.2015 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні інтереси та погляди на сімейне життя та виховання дитини, відповідач зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого вчиняє сварки та бійки, ображає та принижує позивача. Позивач зазначила, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «[PERSON]». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2006 року, мають доньку [PERSON], [INFO], та на даний час сім'я розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що 12.05.2006 сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є - відсутність взаєморозуміння, відсутність почуттів, неприязні стосунки між сторонами. Позивач зазначила, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - « [PERSON] ». Позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2018 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 12.05.2018 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач не бажає спільно проживати з відповідачем, мотивуючи тим, що стосунки між сторонами неприязні, сторони мають різні погляди на сім`ю, на грунті чого виникали сварки, що негативно впливає на життя та розвиток дитини. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved