Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 05.10.2012 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, відповідний актовий запис № 89. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. З боку відповідача мали місце неодноразові подружні зради. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Сторони тривалий час проживають окремо і припинили фактичні шлюбні відносини. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали і просили справу розглядати у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог позивача, прізвище просила залишити «[PERSON]». Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (дошлюбне прізвище «[PERSON]») уклали шлюб 05.10.2012 року, який зареєстрований виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського раойну Донецької області, відповідний актовий запис № 89. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Майнового спору між сторонами немає. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

Outcome: approved