Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на ? частку у спільному майні подружжя з [PERSON], а саме будинку з господарсько-побутовими будівлями за №7/25 по вул. Херсонській в м. Знамянка Кіровоградської області, виділивши її частку з майна [PERSON] Мотивувала свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2006 року. Після розірвання шлюбу за рішенням суду від 03.09.2015 року відповідач змінив місце проживання, перейшовши жити до батьків. Під час шлюбу з відповідачем за рахунок спільних коштів ними 08 серпня 2007 року придбано будинок №7/25 по вул. Херсонській в м. Знамянка Кіровоградської області. Будинок оформлено на відповідача. На даний час вони не можуть домовитися про порядок поділу нерухомого майна мирним шляхом, тому позивач звертається до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2006 року. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу від 07 серпня 2007 року, [PERSON] придбав будинок №7/25 по вул. Херсонській в м. Знамянка Кіровоградської області (а.с.10,11). Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосовується положення частин 4, 5 ст.71 СК України. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи\~ чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. За приписами\~\~ч.1\~ст.11 ЦК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням\~\~фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем питання про поділ спірного будинку в натурі\~\~не ставилося. З урахуванням вищенаведенихобставин, суд встановив, що спірний будинок являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю сторін по справі, так як придбаний ними за час перебування в зареєстрованому шлюбі, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а відтак суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», викладеного вище та

Outcome: approved