Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення боргу за договором позики. Позовна заява обґрунтована тим, що01.08.2015 позивачка уклала з відповідачкою договір позики, згідно з яким передала останній грошові кошти в сумі 50 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 01.08.2016. Відповідачкою обовязок по поверненню боргу у встановлений термін не виконано. З наведених причин позивачка просила стягнути з відповідачки борг в розмірі 50 000 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі (а.с. 12). Відповідачка в судові 05.12.2016, 22.12.2016, 06.01.2017, 30.01.2017, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про день час та місце розгляду справи не зявилася, на вказані дати подавала заяви з проханням перенести слухання справи на більш пізнішу дату посилаючись на різні причини, в тому числі про неможливість явки у звязку з сімейними обставинами, хворобою та відсутністю представника (а.с. 33, 38, 43, 50). При цьому суд звертає увагу про ненадання суду будь-яких належних та допустимих доказів поважності неявки в судове засідання відповідачки та її представників. Отже враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, зокрема щодо своєчасного розгляду справи, суд вважав можливим розглядати справу. Дослідивши докази суд дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями статей 10, 59, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики, згідно вимог ст. 1047 ЦК України, укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Суд встановив, що згідно копії розписки від 01.08.2015 [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 50 000 грн. та зобовязалась повернути до 01.08.2016 (а.с. 5). З моменту отримання відповідачкою ухвали про відкриття провадження по справі з позовом та доданими до нього документами 09.11.2016 (а.с. 18), суду не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання нею зобовязань за вищевказаною розпискою, як і не надано доказів на спростування заявлених позивачкою вимог. На підставі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду наведеного та фактично встановлених обставин по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судові витрати по справі, сума яких становить 826,80 грн. (а.с. 1, 16) розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved