Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у фактичних відносинах з 20.03.2014 року. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON] проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не піклується ні про дитину, ні про дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. А тому, позивач просить в судовому порядку стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 2 500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в сумі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. Позивач в судовому засіданні уточнила та зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та кошти на своє особисте утримання в сумі 1000 грн. від усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. Відповідач та представник відповідача уточнений позов визнали, погодилися на суму 2000 грн. на утримання дитини та позивача. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнаня відповідачем позову. Встановленими та визнаними обставинами є : - що сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 05.07.2017р., актовий запис №899 /а.с.8/. - відповідач не надає належної та систематичної матеріальної допомоги своїй дитині та її матері, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved