Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] про визначення часток у спільному сумісному майні. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши у заяві, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі вказаних осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 21 березня 1994 року органом приватизації - 6-тою Дистанцією цивільних споруд згідно з розпорядженням (наказом) від 21.03.1994 року за №578 було видано Свідоцтво про право власності на житло, що було зареєстроване колективним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 21.03.1994 р. у реєстровій книзі за №119-16369. На підставі вказаного Свідоцтва про право власності на житло визначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 20 вересня 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила власне прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». 04 січня 2012 року за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави шлюб було розірвано, та прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] не змінила. Відповідно співвласниками квартири на даний час являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зважаючи на те що за даним свідоцтвом розмір часток співвласників квартири не визначено, право приватної власності на квартиру є спільним сумісним. [INFO] помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [PERSON], є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON]. Для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON], звернулася до Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON]. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 18/2014 про що свідчить відповідь нотаріуса на усний запит № 406/02-14 ВІД 08.08.2014 року. Однак нотаріусом позивачу було пояснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка необхідно визначити частку померлого в спільному майні. Так, згідно п.1.1 гл. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5 визначено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Для можливості подальшого оформлення спадкових прав після померлого чоловіка на його частку в квартирі [PERSON] звернулася з проханням визначення часток у праві спільній сумісній власності на квартиру до інших співвласників квартири. [PERSON] не проти визначення часток, але на її думку з урахуванням того, що один із співвласників квартири помер доля частки має складати кожному по 1/3. [PERSON] (онука), яка на даний час знаходиться за межами України надіслала до суду заяву в якій не заперечує щодо задоволення даної позовної заяви. Фактично недосягнення згоди, щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності та затягування одним із співвласників брати участь у визначенні часток, перешкоджає [PERSON] оформити своє законне право на спадщину після її померлого чоловіка [PERSON]. А тому єдиний вихід це поділ та визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру в суді. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику в справах про спадкування»). Жодних домовленостей та доказів, що свідчили б про домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні або рішення суду з цього приводу, не має. Таким чином, при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). [PERSON], є дружиною померлого [PERSON] та відповідно до вищезазначеного має право на визначення своєї частки та частки померлого в спільній квартирі. Окрім того, визначення часток в спільній власності в рівних частинах для інших співвласників - [PERSON] та [PERSON] не суперечить чинному законодавству України та не порушує їх прав. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких обставин позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] про визначення часток у спільному сумісному майні підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved