Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи органу опіки та піклування Токмацької міської ради про визначення місця проживання дитини, яким просить визначити місце\~проживання малолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з нею\~за адресою:\~ [ADDRESS] .Позов обґрунтовує тим, що у період з 16.06.2007 року по 09.10.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 29.01.2011 року уклала шлюб з [PERSON] . Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 06.05.2011 року у справі №2-222/2011 з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на примусовому виконанні з 01.06.2011 року в Токмацькому МР ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, заборгованість по аліментам відсутня. Посилаючись на те, що після розлучення дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні, дитина забезпечена всім необхідним для проживання та нормального розвитку, відповідач не може дитині дати належного виховання, оскільки постійно виїжджає за межі країни на заробітки, тому в інтересах дитини визначити її місце проживання з матір`ю за місцем її проживання. Оскільки з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, спір підлягає розгляду в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Представник органу опіки та піклування Токмацької міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. За ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за нявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у період з 16.06.2007 року по 09.10.2010 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2007 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.11.2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.10.2007 року. З 29.01.2011 року позивач перебуває у повторному шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.01.2011 року. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 06.05.2011 року у справі №2-222/2011 з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.03.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на примусовому виконанні з 01.06.2011 року по теперішній в Токмацькому МР ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, заборгованість по аліментам відсутня. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради № 1709/21-39 від 02.07.2019 року, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,з матір`ю за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] . Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. За ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). За нормами ст.150 СК України, виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя є обов`язком батьків. Згідно із п.4 ст.18 Міжнародного пакту про громадські та політичні права від 16 грудня 1966 року, держави, які беруть участь у цьому пакті, зобов`язуються поважати свободу батьків і у відповідних випадках опікунів, забезпечувати релігійне і моральне виховання своїх дітей відповідно до своїх власних переконань. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з частинами 1,2\~ст.161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року). Судом встановлено, що позивач має постійний дохід, дитина проживають разом з позивачем, умови проживання відповідають всім санітарно-гігієнічним нормам утримання та виховання дитини. У нього є окрема кімната, обладнана необхідними меблями, є зона для навчання та відпочинку, дитина забезпечена шкільним приладдям, одягом, взуттям за сезонами, продуктами харчування, стосунки в сімї доброзичливі, мати та її чоловік працюють, мають стабільний дохід. Дитина відвідує навчальний заклад, позитивно характеризуються за місцем навчання. Батько дитини проживає окремо, за місцем реєстрації постійно відсутній, працює за межами країни. Крім того, відповідач визнав позов, не заперечув, щоб дитина проживала разом з матірю. Таким чином, сукупність обставин про справі свідчить про те, що під час проживання з матірю дитині створені належні умови для виховання, розвитку та навчання. З урахуванням обставин справи та інтересів дитини щодо забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, діючи в якнайкращих інтересах дитини, суд приходить до висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved