Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь загальну суму заборгованості у розмірі 60055,64 грн (шістдесят тисяч п'ятдесят п'ять гривень 64 коп.), а також судовий збір у розмірі 600,56 грн. (шістсот гривень 56 коп.). Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27 грудня 2013 року між нею та відповідачем укладено договір позики, на підставі якого в той же день вона позичила йому кошти у сумі 28825,59 грн. Відповідач зобовязався повернути кошти до 25.06.2014 року, однак до цього часу боргу не повернув. Позивач зазначає, що оскільки відповідач не вказав в розписці, що кошти він отримав на безпроцентній основі, тому вона має право на отримання процентів від суми позики за користування коштами у сумі 28825,59 за період з 28.12.2013 року по 07.07.2016 року у розмірі облікової ставки, що діяла в зазначений період. Загальний розмір процентів за користування коштами складає 9676,54 грн.; сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з липня 2014 року по червень 2016 року складає 48617,40 грн.; три проценти річних від простроченої суми 28825,59 грн. за період прострочення з 25.06.2014 року по 07.07.2016 року складає 1762,70 грн. Загальний розмір заборгованості складає 60056,64 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 вересня 2016 року вищезазначена цивільна справа передана Харківському районному суду Харківської області для розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2016 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики прийнята в провадження Харківського районного суду Харківської області. Справу розглянуто за відсутності сторін. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 12 лютого 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року [PERSON] взяв у [PERSON] у борг 25825,59 грн., які зобов'язався повернути у повному обсязі до 25 червня 2014року, що підтверджується його власноручно написаною розпискою. У встановлений сторонами строк позичені кошти відповідачем не повернуті. Також суду надано розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних, процентів за користуванн коштами, з яким суд погоджується. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 600,56 грн. (шістсот гривень 56 коп.) Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 600,56 грн. (шістсот гривень 56 коп.) На підставі викладеного та

Outcome: approved