Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.06.2006. Відповідач [PERSON] є батьком їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Батько не виконує батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки з червня 2006 року, проживає окремо в іншому місті, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Згідно розрахунку заборгованості виданого Олександрівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіональногго управлінням юстиції (м. Дніпро), заборгованість по аліментах, яку повинен сплачувати відповідач на доньку станом на 01.03.2021 становить 74173,15 грн. Таким чином, відповідач матеріальної допомоги не надає та дитина перебуває на повному її утриманні. Позивач у судове засідання не з?явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 64). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судові засідання, призначені на 29.06.2021 та 11.08.2021, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 56, 69). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 42). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.06.2006 (а.с. 7-8). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є позивач [PERSON] і на утриманні якої знаходиться донька (а.с. 6, 16). Згідно судового наказу від 26.11.2010, виданого Олександрівським районним судом Кіровоградської області, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 11). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, виданого Олександрівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 01.03.2021 відповідач має заборгованість по аліментам в сумі 74173,15 грн. (а.с. 10). Також, стосовно відповідача здійснюється досудове розслідування по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - ухилення від сплати аліментів (а.с. 19-21). Відповідно до характеристики, виданої Олександрівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 КЗ «Олександрівське НВО № 1» Олександрівської районної ради Кіровоградської області, [PERSON] навчається в даній школі з першого класу. Має навчальні досягнення високого, достатнього та середнього рівня. Учениця здібна, старанна, дисциплінована, має стійку увагу, добру пам`ять, вміє чітко в логічній послідовності висловлювати свою думку. За період з 2020-2021 навчальні роки учениця систематично відвідувала школу та не пропустила жодного навчального дня. Вихованням її займається мати, батько з класним керівником не спілкувався (а.с. 17). Рішенням № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації протокол № 16 від 23.12.2020, вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). Відповідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу (далі СК) України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації № 01-28/46/1 від 28.12.2020, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов?язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. У Рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов?язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У даному випадку, матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідачем про створення належних умов для проживання своєї доньки, її фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування з нею та створення інших умов для її нормального розвитку. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов?язків, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідач [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав. Разом з тим, суд роз?яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України, у разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до своєї дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved