Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилась донька [PERSON]. Відповідач не надає кошти на утримання їхньої дитини, тим самим ставить сімю у важке матеріальне становище. Він свідомо ухиляється від свого обовязку утримувати дитину, хоча має таку можливість так як працює в Опарському виробничому управлінні підземного зберігання газу. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч.3 ст.181 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В абзаці 2 ст.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачка, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати повязані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved