Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відділу Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області (далі відділ), «ТОВ Безмятежне» про -визнання реєстрації договору оренди земельної ділянки незаконною, -визнання договору недійсним, -розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач зазначає, що її матері належала земельна ділянка площею 7,7163 га на підставі державного акту, розташована на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області. 19.08.2008 року її матір підписала договір оренди з відповідачем, 10.07.2009 року мати померла, а 13.04.2010 року вона прийняла спадщину після її смерті. 08.05.2012 року договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Шевченківському районі, на підставі цього, так як договір був зареєстрований після смерті матері, позивач просить визнати його у відповідності до ст..ст. 203,215 ЦК України, недійсним, а також в звязку з тим, що в договорі зазначена орендна плата менше ніж в п.1 Указі Президента, скасувати державну реєстрацію даного договору. Позивач також вказує, що в даний час земельною ділянкою користується інше підприємство, а тому на підставі п.36 договору даний договір необхідно розірвати. Тому позивач вважає договір недійсним, неукладеним та бажає його розірвати. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача з позовом не згоден та пояснив, що договори оренди були укладені і підписані за взаємною згодою сторін 19.08.2008 року і зареєстровані 08.05.2012 року в Шевченківському райвідділі земельних ресурсів, відповідно до ч.2 ст.631 ЦК України договір набрав чинності з моменту його укладення, а укладений договір вважається таким, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору згідно ч.1 ст. 638 ЦК. Також відповідач зазначає, що в п.38 договору передбачено, що перехід права власності на земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни або розірвання договору, в ст.1218 ЦК України також зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Другий відповідач - відділ Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області з позовом також не згоден і зазначив, що при вирішенні питання щодо державної реєстрації договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Безмятежне» Відділ Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області керувався постановою Кабінету Міністрів України № 1021 (зі змінами). Відповідно до пункту 14 Порядку ведення Поземельної книги, у разі переходу права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги «Земельна ділянка. Права власності, постійного користування». Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року № 439 затверджено Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, згідно з яким територіальний орган Держкомзему проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача його представника, представників відповідачів, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимоги позивача про визнання реєстрації договору оренди земельної ділянки відділом Держкомзему незаконною, визнання договору недійсним, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, є взаємовиключними, позивач спочатку зазначає, що договір є недійсним, а потім просить суд розірвати договір. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини повязані з орендою землі. Покійній матері позивача по справі - [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,7163 га, розташована на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, що підтверджується державним актом, виданим 06.02.2003 року Шевченківською райдержадміністрацією (а.с.10). Матеріали справи, надані відділом Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області (а.с.58-68) свідчать, що 19 серпня 2008 року [PERSON] та ТОВ «Безмятежне» в особі директора [PERSON] підписали договір оренди землі. Об'єктом договору є земельна ділянка площею 7,7163 га ріллі, що належить орендодавцю на підставі державного акту на землю серії ІП-ХР № 031893. Договір оренди (а.с.7-8), був зареєстрований 08 травня 2012 року за № 632570004001401 в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 (зі змінами), за заявою ТОВ «Безмятежне» - Орендаря за цим договором та оплатою останнім адміністративних послуг з державної реєстрації. Судом встановлено, що при вирішенні питання щодо державної реєстрації договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Безмятежне» Відділ Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області керувався постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Позивач просить суд визнати державну реєстрацію договору оренди незаконною, визнати договір недійсним, розірвати його і зобовязати ТОВ повернути позивачу земельну ділянку, з тих причин, що договір був зареєстрований після смерті матері позивача, в порушення ст. ст..203,215 ЦК України і в звязку з тим, що в договорі зазначена менша орендна плата ніж в п.1 Указі Президента, а також, що в даний час землею користується інше підприємство. Позивач на час здійснення реєстрації договору 08.05.2012 і подачі позову до суду 15.08.2012 року відповідно до закону не зареєструвала на своє імя перехід права власності на земельну ділянку площею 7,7163 га, яка належала її матері, що підтверджується письмовими поясненнями відділу Держкомзему (а.с. 46-51). Відповідно до п.14 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021, у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги «Земельна ділянка. Права власності, постійного користування». Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року № 439 затверджено Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, згідно з яким територіальний орган Держкомзему проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності. Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності та право користування земельною ділянкою виникає після одержання документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, за даними державного реєстру [PERSON] на час реєстрації договору не була власником цієї земельної ділянки, так як відповідно до ст.182 ЦК і ст.125ЗК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом державної реєстрації, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Тому на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed