Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 18 липня 2003 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 277. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть з травня 2010 року, збереження шлюбу суперечить її інтересам, від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають з нею. Сторони до зали судових засідань не з`явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с. 19, 21). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 18 липня 2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 277, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] (паспорт [NUMBER] виданий 22.12.2017 року), та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] виданого Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 9-12). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно до ч. 3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень проти позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved