Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати кредитний договір № 136/25 від 24 квітня 2008 року припиненим, визнати припиненим договір застави автотранспортного засобу від 4 квітня 2008 року та визнати безпідставно нарахованими відповідачем пеню та проценти за невиконання кредитного договору № 136/25 від 24 квітня 2008 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази зібрані в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що між [PERSON], далі позивач, та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», далі відповідач, було укладено 24 квітня 2008 року кредитний договір № 136/25 на суму 19603 долари США 96 центів на придбання автотранспортного засобу марки Шкода. Процедура погашення заборгованості за кредитним договором була передбачена п.2.5.1, згідно з яким щомісячно до дати, встановленої в графіку позичальник зобов'язаний поповнювати свій рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення частини кредиту, процентів та інших плат, відповідно до умов кредитного договору. На початок листопада 2014 року залишок за кредитом складав 697 доларів 97 центів. Позивач, маючи намір сплатити черговий платіж за кредитним договором, 06 листопада 2014 року здійснила платіж у касі відділення банку № 67, а саме 510 доларів США (а.с. 17). 18 грудня 2014 року позивач звернулася до відділення банку № 53 із заявою про повне погашення кредиту. Банк надіслав остаточний розрахунок, за яким позивач перерахувала на поточний рахунок 203 долари США 28 центів, що підтверджується меморіальним ордером № 371735 від 18 грудня 2014 року. В судовому засіданні позивач зазначила, що протягом січня - лютого 2015 року вона так і не змогла отримати довідку про повне погашення кредитної заборгованості. 05 березня 2015 року позивач повторно звернулася із завою про отримання довідки у відділення відповідача № 69. На підставі розрахунку суми дострокового повернення по кредиту відповідачем було заявлено, що така довідка не може бути видана, оскільки існує заборгованість за кредитом, що виникла в результаті несписання банком за графіком з поточного рахунку суми у розмірі 510 доларів США. На письмове звернення позивача від 10 березня 2015 року з проханням списати з поточного рахунку 510 доларів США в рахунок зобов'язань за листопад 2014 року та припинити безпідставно нараховані проценти та пеню, відповідач у листі від 14 квітня 2015 року відповів відмовою. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи вбачається, що позивач достроково виконала зобов'язання по кредитному договору, шляхом внесення суми кредиту на поточний рахунок відповідно до умов договору. Крім того, п. 2.5.1 кредитного договору передбачено, що обов'язок погашення заборгованості припиняється після своєчасного і належного зарахування коштів на поточний рахунок. Суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає, що позивач добросовісно виконала умови договору, а відповідач не здійснив дії, які передбачені кредитним договором, а саме не списав кошти з поточного рахунку, тому приходить до висновку про припинення дії кредитного договору. Одночасно з кредитним договором було укладено договір застави автотранспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Суд, вважає, що з моменту погашення повної заборгованості за умовами кредитного договору, припинилась його дія, а тому припинилась і дія договору застави. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що в банку була введена тимчасова адміністрація, що унеможливило списання коштів з поточного рахунку позивача, оскільки про дану обставину позивачку не повідомили, навіть після внесення нею остаточної суми в грудні місяці, а також на її неодноразові звернення, крім того вказана обставина не має значення для виконання позивачкою свого зобов'язання за кредитом, оскільки обидва рахунки відкриті у відповідача, що не заважало йому зарахувати внесені позивачкою кошти в рахунок погашення кредиту. Крім того позивачеві нараховувались пеня та проценти за невиконання умов договору, суд вважає, що таке нарахування було безпідставним, оскільки пеня та проценти - це наслідки неналежного виконання умов кредитного договору, а матеріалами справи підтверджується позивачем факт належного виконання, тому у відповідача були відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій, тому суд визнає безпідставними нараховані Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» пеню та відсотки за невиконання Кредитного договору № 136/25 від 24 квітня 2008 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому суд вважає, що з відповідача треба стягнути 243, 60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved