Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, змінити її прізвище на дошлюбне. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 2 березня 2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, на ведення домашнього господарства, на суспільно-моральні цінності, на роль чоловіка та жінки в сім`ї. Скандали виникають дуже часто. Вони стали чужими людьми один для одного. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливе, оскільки шлюб існує лише формально. Ухвалою від 18 січня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 21 січня 2021 року позивач просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та позов просить задовольнити. Відповідач 22 січня 2021 року подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 2 березня 2002 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved