Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. Позивач у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не зявився, відповідно до заяви про визнання позову просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечував проти визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ №337644 від 27.09.1997 року, виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], укладено шлюб. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ №053624 від 06.03.2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 53, шлюб, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. За час шлюбу, згідно з договором купівлі-продажу серії АЕВ №048194 від 13.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 2329, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Новомосковськ міжрайонне бюро технічної інвентаризації» під №513 від 17.09.2001 року, була придбана житлова квартира, загальною площею 67.9 кв. м., розташований за адресом: [ADDRESS]. Покупцем у даному договорі купівлі-продажу є [PERSON]. Вказану житлову квартиру позивач придбала за власні кошти, а також за кошти матері - [PERSON], [INFO], крім цього, перед оформленням купівлі-продажу, [PERSON] сплатила заборгованість за комунальні послуги, яка значилась за колишніми власниками, а також за власні кошти провела ремонт зазначеної квартири, що підтверджується копіями письмових розписок. [PERSON], [INFO], ніякої участі у купівлі вказаної квартири не приймав, а тому, житлова квартира, загальною площею 67.9 кв. м., розташований за адресом: [ADDRESS], є особистою приватною власністю позивача. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст. 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п.3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України). У ч. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, зазначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Також, при ухваленні рішення суд враховує позицію відповідача, який згідно письмової заяви не заперечував проти визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного, позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved