Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, обгрунтовуючи свої вимоги наступним. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 11.03.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в сумі 600 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що вказаних аліментів недостатньо для належного утримання дитини, оскільки значних коштів потребує відвідування дитячого садочка, придбання одягу та взуття, лікарських препаратів, оскільки дитина часто хворіє. Крім того, як йдеться у позові, змінився матеріальний стан відповідача, його дохід не має мінливого характеру з огляду на те, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю. Просила збільшити розмір аліментів та визначити їх в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 09.10.2014 року був розірваний шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. 11.03.2015 року Богунським районним судом м.Житомира ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на малолітню дочку [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність в останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, виходячи із аналізу норми ч. 5 ст.183 СК України, законодавець встановлює безспірний мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що вступило в силу з 08.07.2017 року, у звязку з чим позов підлягає задоволенню саме в такій частці. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial