Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на підставі державного володів земельною ділянкою загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер 3223188400:03:004:0242, що розташована на території Халеп`янської сільської ради, Обухівського району, Київської області, с. Халеп`я, с/т «Струмок», належної померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 234482. Позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення свого права на спадкове майно, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації вказаної земельної ділянки. Позивач просить в судовому порядку визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, її представник подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Халеп`янської сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив, заяв, клопотань суду не надав. Третя особа приватний нотаріус Мороз Р.Д. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії від 29.05.1982 року. 14 жовтня 2005 року рішенням Халеп`янської сільської ради Обухівського району Київської області № 113-1-3, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га. за адресою: [ADDRESS] , для садівництва. На підставі даного рішення був виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №234482 та присвоєний кадастровий номер 3223188400:03:004:0242. Як вбачається з довідки № 15 від 16.11.2005 виданою СТ «Струмок», [PERSON] є власником ділянок [ADDRESS] , площею 0,12 га, які знаходяться в СТ «Струмок» Трипільської ТЕС, с. Халеп`я Обухівського району. Землю виділено на підставі рішення Київської обласної ради народних депутатів № 433. 25.11.2019 позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мороз Р.Д. № 76/02-31 від 23.11.2020 року, відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] , оскільки в державному акті відсутнє підтвердження, що державний акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Крім того, листом № 168/102-20 від 14.09.2020, Відділом в Обухівському район Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, повідомлено нотаріуса проте, що Поземельна книга на зазначену земельну ділянку не відкрита, державна реєстрація земельної ділянки не проведена. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач вчасно подала заяву про прийняття спадщини. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, позивачці не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером № 3223188400:03:004:0242, що перешкоджає позивачу реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Як роз`яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право померлого на земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельні ділянки. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим, іншого способу (крім судового) захисту своїх прав позивач не має. Разом з тим, вимога щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вказаний факт кимось не визнається та/або оспорюється. Таким чином, позов слід задовольнити частко. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial