Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 01.03.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними було придбано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0446 га для індивідуального садівництва в м. Херсоні Садівниче товариство «Ясна поляна», земельну ділянку площею 0,0542 га, що розташована у с. Садове, Білозерського району Херсонської області, та належать їм на праві спільної сумісної власності. Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано на відповідача. Крім того, в період шлюбу ними було відкрито на імя [PERSON] рахунки у банківських установах, де зберігаються їхні спільні кошти. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто. З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати спільним майном подружжя наступні об`єкти нерухомості: земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0446 га для індивідуального садівництва в м. Херсоні Садівниче товариство «Ясна поляна», вартістю 15\~000 грн., земельну ділянку площею 0,0542 га, що розташована у с. Садове, Білозерського району Херсонської області, вартістю 15\~500,00 грн.; поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши їй у власність земельну ділянку площею 0,0542 га, що розташована у с. Садове, Білозерського району Херсонської області; визнати спільним майном подружжя грошові кошти на банківських рахунках, згідно інформаційної довідки ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду №766/7565/19 від 02.05.2019 року, про забезпечення доказів до пред`явлення позову; поділити грошові кошти на вказаних рахунках, із розрахунку по 1/2 частині кожному із подружжя; вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала повноваження представнику. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень з підстав, зазначених у позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року, що підтверджується актовим записом № 66, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні 01.03.2008 року. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2019 року шлюб між сторонами розірвано. За час перебування сторін у шлюбі ними придбано майно, а саме: - земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0446 га для індивідуального садівництва в м. Херсоні Садівниче товариство «Ясна поляна», на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В.., право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.03.2018 року, на ім`я [PERSON] . Згідно висновку експерта від 19.08.2020 року вартість земельної ділянки без врахування ПДВ 15\~000 грн. -земельну ділянку площею 0,0542 га, що розташована у с. Садове, Білозерського району Херсонської області, на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Казачковою М.О., право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.10.2018 року, на ім`я [PERSON] . Згідно висновку експерта від 19.08.2020 року вартість земельної ділянки без врахування ПДВ 15\~500 грн. Вирішуючи спір щодо поділу спільного майна, його вартість визначається за погодженням між подружжям, а при не досягненні згоди виходячи з дійсної його вартості. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.3 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті його під час шлюбу За таких обставин, визнаючи розмір часток в спільному майні подружжя, суд вважає за необхідне визначити їх рівними, оскільки підстав для відступлення від засад рівності передбаченої законом не має. Відповідно до ст. 71 СК України\~ майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Матеріалами справи підтверджено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є неподільні речі. Згідно до ч.3 ст.13 ЦК України не допускається дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанню правом в інших формах. Частиною 2 ст. 14 ЦК України визначено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Отже, при поділі майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, зокрема неподільних речей суд має застосовувати положення частини 4,5 ст.71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду. Враховуючи, що сторони не вчинили таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділенні між ними відповідно до їх часток, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом визнання ідеальних часток у спільному майні подружжя без його реального поділу, та залишення майна в їх спільній частковій власності. Щодо позовних вимог позивачки про визнання спільною сумісною власністю подружжя та розподілу спільного сумісного майна подружжя, а саме: грошових коштів на рахунках у АТ КБ «Приватбанк», суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог в цій частині. Відповідно до ч.ч.1,3, 4\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тобто, при зверненні до суду з позовом на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Згідно з ч.ч.1,2\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5,6\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З виписки по рахункам [PERSON] , відкритих в АТ КБ «Приватбанк», наданих на виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 року у справі №766/7565/19 неможливо встановити залишок коштів на час розірвання шлюбу, а також джерела їх надходження. Враховуючи, що судом не встановлено та позивачем не доведено наявність грошових коштів на рахунках відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк», джерела їх надходження, а також те, що зазначені кошти є спільною сумісною власністю подружжя, позовні вимоги в частині визнання коштів спільним майном подружжя та їх поділ задоволенню не підлягають. Також на підставі\~ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного ст. ст.\~3,\~54, 55, 60, 70 СК України,

Outcome: partial