Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 30.08.2013 року по 21.01.2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після розлучення та по теперішній час дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. А відповідач сплачує аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Крім того, рішенням суду встановлено, що відповідач має право спілкуватися з дитиною один день на тиждень в світловий день, який повинен погодити з позивачем, проте відповідач в травні 2013 році виїхав на заробітки до Росії, а сина не провідує. Тому позивач не має можливості отримати дозвіл від нього на виїзд їхньої спільної дитини за кордон. Водночас, їхній син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Тому позивач просить суд надати їй дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон без дозволу батька дитини [PERSON] до повноліття дитини та дозволити їй, або її офіційному представнику, без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON] за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення повноліття. При цьому допустити негайне виконання рішення суду. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, телефоном повідомив, що не заперечує проти вивозу дитини. Представник третьої особи - головний спеціаліст служби у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації у судовому засіданні проти задоволення вимог позивача не заперечувала. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису, яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (а.с.8), з яким мають спільну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою в [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 10.06.2014року (а.с.13) та актом від 04.06.2014 року(а.с.12), які видані Кремінською міської радою Луганської області. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO] часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, але батько дитини - [PERSON] знаходиться на заробітках за межами України, тим самим не має можливості дати згоду на її виїзд за межі України, чим ігнорує інтереси самої дитини. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька.

Outcome: approved