Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04.03.2000 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №06, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей, спільне життя з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що збереження сімї є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини не має. Просила судові витрати з відповідача не стягувати та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її участі, на позовних вимогах наполягала, в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач жодного разу у судове засідання на зявився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Сторони з 04.03.2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №06 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Згідно довідки Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області №1564 від 13.08.2018 року [PERSON] разом з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було зясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сімєю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити [PERSON] шлюбне прізвище - [PERSON]. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved