Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Згідно позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог (а.с.22) позивач вказує, що 15 липня 2013 року позивач позичила 12000,00 доларів США [PERSON], які остання зобов'язалась повернути до 15 липня 2014 року. Після сплину строку, зазначеного в п.2 Договору позики від 15.07.2013 року грошові кошти позивачу так і не були повернуті. 15 квітня 2016 року позивачем на адресу позичальника була направлена телеграма з вимогою повернути кошти в термін до двох календарних днів, проте грошові кошти не були повернуті. Відповідно до вимог чинного законодавства України та договору позики від 15.07.2013 р. [PERSON] повинна була повернути грошові кошти в розмірі 12000 доларів США та 3% річних за прострочення повернення коштів. Інфляційні втрати не нараховуються, оскільки зобов'язання було у валюті. Загальна заборгованість [PERSON] перед [PERSON] складає 12661,44 доларів США, що включає в себе: основна заборгованість по договору позики - 12000,00 доларів США, 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 661,44 доларів США. Станом на день подання позовної заяви за офіційним курсом НБУ 12661,44 доларів США становить 320886,47 грн. (100 дол. США = 2534,36 грн.) Позивач [PERSON] просила задовольнити позовну заяву, стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в рахунок погашення заборгованості згідно з Договором позики від 15.07.2013 р. в сумі 12661,44 дол. США, що включає в себе: - основна заборгованість по договору позики - 12000,00 доларів США; - 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 661,44 доларів США. Стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Під час судового засідання, представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримали з підстав, зазначених у позові та доповнили, що договір позики грошових коштів укладався в письмовій формі та був посвідчений нотаріально. Передача грошових коштів підтверджується підписами сторін у договорі. У визначений у договорі строк відповідач боргу не повернула. Договір позики відповідачем не оскаржувався, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог. Просять позов задовольнити. Згідно поданого заперечення відповідач [PERSON] вважає позов безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що проведений розрахунок заборгованості є невірним, суперечить кінцевій ціні позову та сумі договору позики від 15.07.2013 року. Договір позики був оформлений на вимогу [PERSON], якій позикодавець передавала кошти. Позичити гроші її умовила [PERSON], яка обіцяла надання допомоги при оформленні квартири у м.Київ на внучку [PERSON]. Всі перемовини з [PERSON] та [PERSON] з приводу отримання грошей та укладення фіктивного договору позики відбулися у присутності внучки [PERSON]. Обставини, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, не відповідають вимогам ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, є надуманими з корисливих мотивів. Позов заявлений без достатніх підстав, є незаконний та необґрунтований. Під час судового розгляду справи відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у запереченні. Крім того, відповідач [PERSON] доповнила, що з позивачкою була знайома всього три дні. Грошових коштів не брала, все робила [PERSON], з якою вона познайомилася у лікарні. Оскільки [PERSON] була винна їй гроші та повернула їй одну тисячу доларів США, вона запропонувала піти до нотаріальної контори та оформити договір, що зобов'язується повернути решту боргу. Договір підписала не читаючи. Договір позики вона не оскаржувала. Стверджує, що її ввели в оману. Просять у позові відмовити. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач [PERSON] є її бабусею. Їй відомо, що бабуся познайомилась з [PERSON] у лікарні. Про укладений договір стало відомо від бабусі. [PERSON] допомагала оформити приватизацію квартири у м.Києві, але приватизацією квартири вона займалась особисто. Їй також відомо, що [PERSON] та [PERSON] їздили в м.Київ для оформлення якихось документів, але яких саме їй невідомо. При укладенні договору позики вона не була присутня, [PERSON] не знає, ніколи не бачила. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно договору позики, укладеного 15 липня 2013 року, [PERSON] позичила [PERSON] строком до 15 липня 2014 року грошові кошти в розмірі 95916 гривень, що в еквіваленті по курсу національного банку становить 12000,00 доларів США. Договір посвідчений нотаріально(а.с.8). Згідно п.10 договору, кошти, зазначені у пункті 1 цього договору передаються позикодавцем позичальникові до підписання договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися договірні відносини, за умовами яких позивач передала грошові кошти, а відповідач прийняла та зобов'язалась до 15 липня 2014 року в повному обсязі повернути позику. Проте, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконала. В силу вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наведеного позивачем у заяві від 16.05.2016 року розмір заборгованості по договору позики - 12000,00 дол.США, 3% річних від суми боргу становлять 661,44 дол.США , всього -12661,44 дол.США, що за курсом НБУ (100 дол.США = 2534,3646 грн.) станом на час звернення до суду 25.04.2016 року становить 320886,47 гривень (а.с.23) Не заслуговують на увагу посилання відповідача у запереченні на те, що свідком підписання договору була [PERSON], оскільки зазначені твердження спростовується поясненнями останньої, що при укладенні договору позики вона не була присутня, [PERSON] не знає, ніколи не бачила. Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] борг за договором позики в сумі 12661,44 доларів США , з яких: 12000,00 дол.США - основна сума боргу, 661,44 дол.США - 3% річних. Відповідно до ст.84,88 ЦПК України витрати на правову допомогу в сумі 3750,00 грн. (а.с.55-58), та витрати по сплаті судового збору 3208,86 грн. (а.с.1.21) суд покладає на відповідача.

Outcome: approved