Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні ним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В будинку, окрім позивача, зареєстрований її син - [PERSON] .. Відповідач за вказаною адресою не проживає. Вважає, що факт реєстрації відповідача у належному їй на праві власності будинку порушує її права, як власника. Реєстрація відповідача в будинку створює і інші наслідки, пов`язані з його реєстрацією, а саме позивач не може належним чином оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. У зв`язку з відсутністю відповідача в зареєстрованому житлі понад один рік позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобов`язати Білокуракинську селищну раду зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в ї відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання 29.05.2019 року та 18.06.2019 року не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень [PERSON] отримав судові повістки, про що свідчить особистий підпис останнього на повідомленні. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. \~ \~ \~ \~18.06.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки, виданої Білокуракинською селищною радою №587 від 05.09.2018 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] одна (а.с.6). Згідно довідки, виданої Білокуракинською селищною радою №59 від 12.02.2019 року, [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.33, 34). Як вбачається з довідки, виданої Білокуракинською селищною радою №306 від 06.06.2019 року, [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 2000 року фактично не проживає (а.с.58). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач більше року не проживає за вказаною адресою, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Проте, позов в частині зобов`язання Білокуракинської селищної ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку задоволенню не підлягає, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: partial