Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачу на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 листопада 2014 року. 17 лютого 2015 року сторони домовились про купівлю-продаж вказаної квартири та уклали письмовий договір купівлі-продажу, в якому предметом договору є однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 29,60 кв. м, житловою площею 18,80 кв. м., підсобною площею 10,80 кв. м. Сторони також домовились, що через деякий час вищевказаний договір буде оформленій у нотаріальному порядку. Таким чином позивач та відповідач домовились про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене домовленістю нерухоме майно, а остання прийняла його, сплатила належну суму та фактично вступила в володіння цим майном. Через деякий час [PERSON] звязалася з [PERSON], щоб домовитися про зустріч, з метою нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі-продажу, але остання постійно ухилялася від цього. Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позо підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник позивача, адвокат [PERSON], у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідачу на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 листопада 2014 року. 17 лютого 2015 року сторони домовились про купівлю-продаж вказаної квартири та уклали письмовий договір купівлі-продажу, в якому предметом договору є однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 29,60 кв. м, житловою площею 18,80 кв. м., підсобною площею 10,80 кв. м. Сторони також домовились, що через деякий час вищевказаний договір буде оформленій у нотаріальному порядку. Таким чином позивач та відповідач домовились про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене домовленістю нерухоме майно, а остання прийняла його, сплатила належну суму та фактично вступила в володіння цим майном. Через деякий час [PERSON] звязалася з [PERSON], щоб домовитися про зустріч, з метою нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі-продажу, але остання постійно ухилялася від цього. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, таким чином [PERSON]правомірне володіє спірною квартирою. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірне майно за позивачем [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved