Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, мотивуючи позовну заяву тим, що 13.03.2015 року між сторонами було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено актовий запис за № 35. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, не приймає участі в її вихованні. Донька повністю перебуває на вихованні позивача, в якої можливості працювати немає, оскільки вона доглядає за дитиною і, таким чином, обмежена у можливостях забезпечувати себе і доньку. В зв`язку з тим, що відповідач не бере участі в утриманні дитини, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач вимушена була звернутись з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку В судове засідання позивач не з'явилася та подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився та надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13.03.2015 року між сторонами було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено актовий запис за № 35 (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15.09.2015 року (а.с. 2). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою з місця проживання № 2912 від 30.06.2017 року, виданою ПП «Бокуд» (а.с. 3). Відповідач не надає матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині та не приймає участі в її утриманні. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 1280,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved