Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продавжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбних відносинах з 1997 по 2003 рік. 20.05.2003 шлюб між ними було розірвано. Від данного шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. На даний час дочка уже повнолітня, однак продовжує навчання у Тульчинському технікумі ветеренарної медецини Білоцерківського національного аграрного університету на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює за кордоном у Чехії на будівництві та отримує відповідну заробітну плату в іноземній валюті, а тому може надати матеріальну допомогу на утримання дочки. В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення донькою навчання, або досягнення нею 23 років. В судове засідання позивач не зявилась. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), згідно якого вбачається, що позивач змінила своє прізвище Гнатюк на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-АМ №087190 (а.с.6). 13.07.2017 [PERSON] досягла повноліття. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання. В судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] навчається на 3-В курсі Тульчинського технікуму ветеренарної медецини БНАУ з 01.09.2016 на денному відділенні, державна форма навчання і закінчує навчання 25.06.2018, що підтверджується довідкою Тульчинського технікуму ветеренарної медецини від 29.07.2016 №021889 (а.с.7). Так як дочка [PERSON] знаходиться на утриманні матері - позивача по даній справі, то аліменти підлягають стягненню з відповідача, який являється батьком дитини, на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків\~\~утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких\~\~юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим\~\~у матеріальній допомозі; наяність у батьків\~\~можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини [PERSON], стан здоров'я та матеріальний стан відповідача - батька [PERSON], який є працездатною особою, а також бере до увагипозицію позивача щодо визнання позовних вимог, яка не суперечать чинному законодавству,інтереси дитини, позицію відповідача, який не заперечує проти задоволення позову, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в заявленому позивачем розмірі. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~\~\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши\~\~належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, які не суперечать чинному законодавству, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд\~\~дійшов висновку про обґрунтованість позовних\~\~вимог\~\~[PERSON] в заявлених нею межах та\~\~про існування правових підстав для\~\~їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву предявлено до суду 14.07.2017. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved