Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду було встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у фактичному шлюбі та проживали однією сім'єю з жовтня 2007 року до дня смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач є спадкоємцем 4 черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] Інших спадкоємців не має. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS]. Позивач спадщину після чоловіка прийняла фактичним шляхом, оскільки на момент його смерті мешкала разом з [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] яка їй належить. Оформити спадщину після смерті чоловіка позивач не може у зв'язку з тим, що [PERSON], як член ЖСК 7 у м. Мелітополі викупив вказану квартиру але не оформив свідоцтво про право власності на житло. Тому позивач і змушена звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягає. Представник відповідача Мелітопольської міської ради у судове засідання не з'явився, суду надав заяву в якій просить розглядати справу та прийняти рішення за його відсутності за наявними в справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.06.2016 року, яке 06.07.2016 року набрало законної сили, було встановлено факт, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживали однією родиною з жовтня 2007 року до дня смерті [PERSON], за адресою [ADDRESS] /а.с.27/. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією актового запису про смерть №1609 від 07.10.2014 року, складеного Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану /а.с.36/. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] яка належала йому на праві особистої власності, відповідно копії довідки ЖБК 7 від 07.12.1996 року, та копії реєстраційного посвідчення № 123 виданого Мелітопольським БТІ /а.с.8,9/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, згідно ст. 1264 ЦК України спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], так як проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років, що було встановлення рішенням суду яке набрало законної сили. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк. У відповідності до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого на нерухоме майно /а.с. 16/. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином аналізуючи зібрані по справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] до Мелітопольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved