Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 16.04.2010 р. взяла шлюб із відповідачем, подружжя має малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, починаючи з 2020 р. подружні стосунки охолонули, зникли почуття взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, починаючи з січня 2021 р. сімейні стосунки подружжя не підтримує, сумісне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо. На переконання позивача, подальше спільне життя та збереження шлюбу із відповідачем суперечить інтересам позивача. Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. У судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Причини неявки відповідача визнані судом неповажними. Як встановлено судом, 16.04.2010 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с. 10). Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12). Шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені з січня 2021 р. Процесуальні дії у справі: -ухвалою суду від 10.06.2021 р. заяву [PERSON] про надання строку для примирення задоволено, наданий [PERSON] та [PERSON] строк на примирення тривалістю 6 (шість) місяців; провадження у справі зупинено. -ухвалою суду від 16.12.2021 р. провадження у справі поновлено. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачають, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року). Таким чином, суд, з`ясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (подружні стосунки охолонули, зникнення почуття взаєморозуміння, любові та поваги один до одного), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з січня 2021 року, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву, не скористався правом брати участь у судовому засіданні 22.12.2021 р., не спростував обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог. Наданий судом строк на примирення тривалістю шість місяців не примирив подружжя, добровільна згода позивача на продовження шлюбу із відповідачем відсутня. Вищенаведене свідчить про відсутність вільної згоди жінки (позивача) на шлюб, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved