Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн на кожну дитину з всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2004 року. Від спільного проживання в шлюбі у них народились дочка [PERSON] та син [PERSON], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Протягом тривалого часу вони з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть. Останній не приймає участі у вихованні дітей, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на них, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити його із зазначених у ньому підстав, пояснивши, що вони з відповідачем проживають окремо з грудня 2013 року. Останній не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей. Враховуючи, що її дочка [PERSON] має хронічний гастродуоденіт, мігрень, при цьому також дуже часто хворіє, тому вона визначила розмір аліментів саме по 600 щомісячно на кожну дитину. Відповідач не працює, є працездатним, іншим особам аліменти не платить. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за відсутності, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та провести заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2004 року (а.с. 3). Від спільного проживання в шлюбі у них народились двоє дітей: дочка [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 4, 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; за заявою платника або одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], будучи батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], не утримує їх матеріально та проживає окремо від сім»ї, не працює (а.с. 6). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 550 грн щомісяця на кожну дитину, оскільки на думку суду сама така сума буде відповідати принципу розумності, а також виходячи з мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. З відповідача також необхідно стягнути на користь позивача 150 грн витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 243,60 грн на користь держави.

Outcome: partial