Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яка складаєтсья з частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області від 27.08.2002 у справі за № 2-517/2002. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області від 27.08.2002 у справі за № 2-517/2002. Єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилось на день смерті спадкодавця є позивач, оскільки інші спадкоємця, які претендують на отримання спадщини після смерті [PERSON] відсутні. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини прийняла спадщину на майно спадкодавця, а саме подала до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Федкевич Н.М. заяву про прийняття спадщини. У видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , позивачу нотаріус відмовила та рекомендувала звернутися до суду для визнання права власності на дану квартиру. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте в позовних вимогах просила не відкладати розгляд спарви у разі неприбуття на судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також у разі відсутності її як позивача, або її представника, розглядати справу належним чином на підставі наявних матеріалів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 107/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 1957 року народження, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 16.04.2019 Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного теритоірального управління юстиції у Київській області, запис за № 56), який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилось спадкове майно, яке зокрема складається з житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області від 27.08.2002 (справа № 2-517/2002). Єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилось на день смерті спадкодавця є його дочка [PERSON] . [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини прийняла спадщину на майно спадкодавця, а саме подала до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Федкевич Н.М. заяву про прийняття спадщини та вступила у володіння спадковим майном. У видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , позивачу нотаріус відмовила та рекомендувала звернутися до суду для визнання права власності на дану квартиру (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.№ 623/02-14 від 04.11.2019). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , підтверджується рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.08.2002 (справа № 2-517/2002) та копією витягу з будинкової книги. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Судові витрати суд залишає за позивачем. За таких обставин,

Outcome: approved