Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 26.08.2006 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Після одруження між ними було порозуміння та взаємна повага, але за останні три роки їх подружні стосунки погіршилися, почуття взаємоповаги поступово було втрачене, спільні інтереси зникли, виниали постійні суперечки з приводу виховання дитини та ведення спільного господарства. Основою причиною розладу сімї стало те, що вона та відповідач мають різні погляди на спільне подружнє життя та виховання дитини. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, так як подальше спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам дитини. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : «Жигальська». В судове засідання відповідач не зявився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 355294, згідно якого 26.08.2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Жигальська»; копією свідоцтва про народженняЖигальської [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 143745, з якого вбачається, що її батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АН № 518336. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно\~ст.113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved