Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що рішенням державного реєстратора КП «Путрівське» Коломієць О.Г. про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, індексний номер: 44045827 від 14 листопада 2018 року, проведено державну реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Локо» права власності на домоволодіння [ADDRESS] . Посилаючись на порушення державним реєстратором вимог законодавства щодо реєстрації права власності на нерухоме майно та встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII мораторію, позивач вважає вказане рішення державного таким, що порушує її права, а тому, просить його скасувати та скасувати зазначену державну реєстрацію. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити вимоги заяви в повному обсязі з викладених у ній підстав. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Локо» в судовому засіданні заперечив щодо вимог позову та просив відмовити в його задоволенні оскільки при реєстрації права власності спірного домоволодіння за товариством державний реєстратор не порушив вимог законодавства щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII мораторій не може бути застосовано до спірного об`єкту нерухомого майна оскільки в іпотечному договорі міститься застереження щодо права банку звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності через відповідну реєстрацію, що і є згодою іпотекодавця на таке відчуження. Відповідач державний реєстратор КП «Путрівське» Коломієць О.Г. в судове засідання не прибула; КП «Путрівське» за місцем своєї реєстрації не знаходиться. Третя особа в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вислухавши вступне слово представників сторін та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. 07.08.2008 року між АКБ «Форум» і [PERSON] укладено кредитний договір № 0036/08/00-CLN, відповідно до якого останньому було надано кредитні кошти в сумі 200 000 доларів США на споживчі цілі (т.с. 1, а.с. 128 - 129). Того ж дня, в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між АКБ «Форум» і [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки є належне останній на праві власності майно, а саме: домоволодіння [ADDRESS] (т.с. 1, а.с. 125 - 126). Із змісту Договору № 1269-Ф від 26 вересня 2018 року про відступлення права вимоги, реєстру договорів, акту приймання-передачі документації від 26 вересня 2018 року і Договору про відступлення прав вимоги за Договором Іпотеки від 26 вересня 2018 року, судом встановлено, що АКБ «Форум» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Локо» як новому іпотекодержателю всі права вимоги за кредитним договором № 0036/08/00-CLN та останне набуло усіх прав іпотекодержателя за вказаними договорами (т.с. 1, а.с. 176 - 177, 178, 179, 180, 181, 186 - 189). Письмовим повідомленням № 131 від 28.09.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Локо» повідомила [PERSON] і [PERSON] про набуття прав вимоги за наведеними кредитним та іпотечним договорами (т.с. 1, а.с. 196). Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2018 року, за зверненням іпотекодержателя, рішенням державного реєстратора КП «Путрівське» Коломієць О.Г. про державну реєстрацію прав нерухоме майно, індексний номер: 44045827 від 14 листопада 2018 року, проведено державну реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Локо» права власності на домоволодіння [ADDRESS] (т.с. 1, а.с. 19 - 22). Вирішуючи спір по суті, суд зважає на таке. Відповідно до пункту 6.4. укладеного між АКБ «Форум» і [PERSON] договору іпотеки, сторони дійшли згоди, що задоволенні вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Також, частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому, відповідно до пункту 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Проте, із змісту витребуваної судом та дослідженої в судовому засіданні під час розгляду справи матеріалів реєстраційної справи по здійсненню 14 листопада 2018 року реєстрації права власності на домоволодіння [ADDRESS] , достовірно встановлено що для здійснення спірної державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, ТОВ «Фінансова компанія «Локо» не було подано документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя. Тобто, з урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що державний реєстратор КП «Путрівське» Коломієць О.Г. діяла всупереч і з порушенням пункту 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому і не мала права здійснювати державну реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Локо» права власності на спірне домоволодіння, що є предметом іпотеки. При цьому, суд критично оцінює та не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що АКБ «Форум» надсилало [PERSON] і [PERSON] письмові вимоги про дострокове погашення заборгованості, оскільки дані вимоги було здійснено у 2014 році, тобто за чотири роки до заміни іпотекодержателя, а ТОВ «Фіанансова компанія «Локо» не здійснила такої вимоги як новий іпотекодержатель (т.с. 1, а.с. 135, 136). Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із частиною четвертою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Таким чином, суд приходить до висновку, що перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки без дотримання встановленого порядку такої державної реєстрації, прямо порушує права та інтереси іпотекодавця, а тому їх слід захистити шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за товариством права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. За таких обставин, позовні вимоги в частині скасування рішення державного реєстратора, - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Натомість, позовні вимоги про скасування державної реєстрації спірного майна, суд вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки нормою частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Тобто, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав, здійснюється на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Враховуючи викладене,

Outcome: partial