Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що син [PERSON] навчається з 01.09.2014 року на першому курсі денної форми навчання Інституту екологічної безпеки Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації і на період навчання, яке закінчується 30 червня 2018 року, потребує матеріальної допомоги. В матеріалах справи містяться заяви позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності. В заяві відповідача міститься інформація про часткове визнання позову /відповідач погоджується на сплату аліментів в розмірі 1/10 частки від своїх доходів/. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] є його матірю. За загальним правилом батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Разом з тим, СК України передбачає і випадок, коли батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 190 СК України). Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього [PERSON] належить встановити, чи потребує [PERSON] матеріальної допомоги та чи може [PERSON] її надавати. Відповідно до довідки, виданої Національним авіаційним університетом № 3355 від 22.09.2014 року, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання Інституту екологічної безпеки Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації; термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, має самостійний заробіток, тобто, може надавати матеріальну допомогу, беручи до уваги факт наявності у відповідача двох малолітніх дітей /[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]/, суд дійшов висновку, що з [PERSON] належить стягнути на користь [PERSON] на утримання [PERSON] Влодги факоимира Сергійовича аліменти в розмірі 1/7 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, від дня предявлення позову 09 червня 2015 року, на період його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, так як даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Оскільки [PERSON] є повнолітнім, згадане положення застосовуватися при вирішенні питання про розмір аліментів не може. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у межах суми платежу за один місяць (згідно зі ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 487,20 грн. належить стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved