Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилалася на те, 16.09.2014 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності умов якого позикодавець надав у позику відповідачу грошові кошти у сумі 7000 доларів США, 2500 євро та 5000 гривень, які остання зобов'язалася повернути. Факт одержання відповідачем коштів підтверджує розпискою. В подальшому, у 2016 році позивач неодноразово зверталась до [PERSON] з письмовими вимогами про негайне повернення боргу, однак відповідач позику не повернула та ухиляється від повернення коштів. На її неодноразові звернення про добровільну сплату заборгованості не відреагувала. Просила стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики у розмірі 260725 гривень. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали та підтвердили, викладені в ньому обставини. Просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 16.09.2014 року [PERSON] написала власноручно розписку, в якій зазначила, що позичила у [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, 2500 Євро та 5000 гривень. Вказані кошти відповідач зобов'язалася повернути (а.с.8). Зазначена розписка була складена у письмовій формі та підписана позичальником. У відповідності до ст. 1046 ч.1 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Таким чином, договір позики є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи. За змістом ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Кодексу). Як вбачається з досліджених матеріалів справи, письмова форма договору позики сторонами дотримана не була. На підтвердження факту укладення договору позики позивачем була надана розписка, яка наявна в матеріалах справи (а.с.8). Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину може доводитись письмовими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків. Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як було встановлено судом, позивач неодноразово влітку 2016 року зверталась до відповідача з письмовими вимогами про повернення боргу, однак [PERSON] ухиляється від повернення коштів (а.с.12,15) За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved