Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що з позивач та відповідач є батьками повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 1/1425 від 15 листопада 2019 року, виданої Київським національним університетом технологій та дизайну [PERSON] є студентом ІІ курсу Київського національного університету технологій та дизайну денної форми навчання. Крім того, у відповідача наявна заборгованість по аліментам у загальному розмірі 18 000,00 грн., яка визначена рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у розмірі 18 000,00 грн., стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання за денною формою навчання факультету підприємництва і права в Київському національному університеті технологій та дизайну у розмірі ј частини від заробітної плати або у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. 00 коп. щомісячно. Позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просить стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання за денною формою навчання факультету підприємництва і права в Київському національному університеті технологій та дизайну у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03 грудня 2019 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 22 вересня 2000 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року (а.с. 11-14). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Згідно довідки № 1/1425 від 15 листопада 2019 року, виданої Київським національним університетом технологій та дизайну [PERSON] є студентом ІІ курсу Київського національного університету технологій та дизайну денної форми навчання (а.с. 6). Позивач просить стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання за денною формою навчання факультету підприємництва і права в Київському національному університеті технологій та дизайну у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03 грудня 2019 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду договір про навчання № БГР-18/39 від 07 серпня 2018 року, укладений між позивачем та Київським національним університетом технологій та дизайну, відповідно до якого загальна вартість освітньої послуги становить у розмірі 56 000,00 грн. (а.с. 7). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, а також доказів, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не працює, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має та повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 4500,00 грн. щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягають задоволенню частково: стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання за денною формою навчання факультету підприємництва і права в Київському національному університеті технологій та дизайну у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03 грудня 2019 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial