Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією до закінчення ним навчання. В обґрунтування позову, позивачка зазначила, що вона та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1759 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 217 та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 774. Діти зареєстровані і проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Позивачка зазначає, що вона не працює та не маю можливості одноособово забезпечувати дітей усім необхідним та достатнім для їх розвитку. Позивач зазначила, що вона самостійно забезпечує дітей всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання. В той же час, відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає. У зв`язку з цим, позивачка отримала судовий наказ про стягнення з відповідач на її користь аліменти на утримання молодшої доньки. При цьому, повнолітній син є студентом 2 курсу освітнього рівня «Бакалавр» денного відділення факультету комп`ютерних наук та кібернетики Київського національного університету імені Тараса Шевченка, що підтверджується довідкою № 20898 від 17.08.2020 року. Термін закінчення навчання - 30 червня 2023 року. Зазначає позивачка, що відповідач є працездатним чоловіком, відтак з метою захисту прав сина, що продовжує навчатися вважає належними до стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 гривень щомісячно на обох синів від дня пред`явлення цього позову. 22 січня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому вказав, що заявляючи вимогу про стягнення з нього аліментів у розмірі 8000 грн. позивачка не навела суду достатніх аргументів та не надала доказів, які б свідчили, що їх неповнолітній син потребує на утримання таких значних коштів. Звернув увагу суду, що при визначенні розміру аліментів суд має брати до уваги можливість надання утримання і другим з батьків. Однак позивачка у позовній заяві взагалі нічого не вказує про розмір свого доходу та можливість утримувати дитини. З урахуванням обґрунтування відзиву, відповідач вважає, що з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення дитини, яка продовжує навчання, а також рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини, розмір аліментів на повнолітню дитину слід в даному випадку визначити у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі 2 270,00 грн., та не заперечує проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи. Відповідач вважає, що такий розмір забезпечить мінімум для існування дитини, а його подвійний розмір, що має бути забезпечений у рівній половині матір`ю дітей, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення сина. У судове засідання позивачка не з`явилася направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач просив суд слухати справу за його відсутності та просить суд урахувати при ухваленні рішення його відзив та докази, які подані на його обґрунтування. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстровану шлюбі. За час спільного проживання у сторін народилися народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 217 та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 774. Діти зареєстровані і проживають зі мною за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що повнолітній син [PERSON] , [INFO] є студентом 2 курсу освітнього рівня «Бакалавр» денного відділення факультету комп`ютерних наук та кібернетики Київського національного університету імені Тараса Шевченка, що підтверджується довідкою № 20898 від 17.08.2020 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Який продовжує навчатися, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо його утримання. При цьому, відповідач є працездатною особою, матеріально забезпечений та може надавити її у розмірі 8 000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 Сімейного кодексу України, те, що позивач є повнолітньою, проживає разом з матір`ю і продовжує навчання на денному відділенні закладу вищої освіти, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] на період його навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн., починаючи з 26 серпня 2020 року до 30 червня 2023 року. Відхиляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі визначеному позивачкою зазначає, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття чи закінчення навчання і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою дитину на підставі наведених вище норм закону, а тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі по 8 000,00 грн. щомісячно, є завищеним. Суд вважає, що 2 500 грн. на утримання повнолітнього сина є саме тим розміром аліментів, який відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування або навчання дитини у порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial