Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 11 жовтня 2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, зазначив, що не ухилявся і не буде ухилятися від виконання своїх обов'язків щодо надання матеріальної допомоги на утримання сина, але на даний час має скрутне матеріальне становище, є неплатоспроможним, не може сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 07 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області. Згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто. Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Цей обов'язок закріплений у ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 180 - 201 Сімейного кодексу України. На підставі положень ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними, або за рішенням суду. Згоди щодо утримання сина сторонами не досягнуто. В даний час їх сина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області № 02-50/2218 від 31 липня 2013 року. Оскільки обов'язки по утриманню дитини батьки несуть спільно, то з відповідача, який являється працездатним, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти підлягають стягненню в примусовому порядку. До заперечень відповідачем додані докази сплати позивачу коштів на утримання дитини у 2011 та 2012 роках. Ті обставини, що матеріальну допомогу відповідач не надає у даний час, ним не спростовані. Відповідно до частини 1 статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Заперечення проти позову обґрунтовані наявністю кредитних зобов'язань у відповідача. В обґрунтування заперечень відповідачем подано копії листів-вимог ПАТ «Банк Русский Стандарт», ТОВ «Партнер Фінанс», АТ «ОТП Банк». Наявність у відповідача кредитних зобов'язань впливає на його матеріальне становище, він зобов'язаний погашати заборгованість за кредитами. Вказана обставина є суттєвою при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню. З урахуванням обставин справи, враховуючи обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 180 - 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved