Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про вселення та про встановлення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є матір'ю відповідача. В 2001 році вона дала відповідачу 2000 доларів США, яких йому не вистачало для придбання трьохкімнатної квартири з умовами, що вона буде проживати в одній із кімнат. 12 жовтня 2001 році відповідач забрав [PERSON] зі всіма особистими речами та меблями жити до себе. Позивач проживала в окремій кімнаті з балконом. В 2002 році позивач повернулась проживати в село в свій будинок, де пробула 12 років. Останнім часом стан здоров'я позивача погіршився і вона потребує більшої допомоги і уваги до рідних. 17.05.2014 році відповідач зареєстрував позивача у своїй квартирі для постійного проживання, однак процес вселення так і не відбувся. Оскільки поділ спірної квартири є технічно неможливим, то може бути встановлений порядок користування приміщенням спірної квартири, а саме: їй виділити кімнату площею 12,4 кв.м з балконом, якою вона раніше користувалась, місця загального користування залишити в спільному користуванні. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд винести рішення, яким його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти вселення позивача в спірну квартиру та не заперечував проти встановлення такого порядку користування жилим приміщенням, однак перешкод у користуванні житловою площею не чинить, зазначив, що він з дружиною користується великою кімнатою, в кімнати 12,4 кв.м. без балкону проживають діти, а кімната 12,4 кв.м. з балконом - вільна, тому він не проти щоб там проживала його мати - позивач по справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У судовому засіданні достовірно встановлено наступні обставини. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Насташівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, [PERSON], [INFO], в графі «батько» зазначений [PERSON], в графі «мати» зазначена [PERSON], позивач по справі. Позивач [PERSON] досягла 77 річного віку, пояснила суду, що на даний час фактично не може самостійно працювати, її стан здоров'я суттєво погіршився, вона потребує більшої допомоги і уваги рідних. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. [PERSON] домовилась з [PERSON] про те, що вона допоможе сину грошима для придбання трьохкімнатної квартири за умовами, що буде там проживати як член родини. 06 серпня 2001 року [PERSON] придбав трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі продажу, зареєстрованого в КП Київському міському бюро технічної інвентаризації 04.09.2001 р. за р№7346. Відповідно до довідки Ф№3, виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 18.06.2014 р. за № 10/495, в спірній квартирі зареєстровано п'ять осіб: відповідач по справі - [PERSON], його дружина - [PERSON], їх спільний син - [PERSON], син від першого шлюбу його дружини - [PERSON] та позивач - [PERSON] (а.с.21). Згідно копії технічного паспорту, спірна квартира [ADDRESS], загальною площею 72 кв.м., жилою площею 42,1 кв.м., та складається з трьох кімнат розміром 17,3 кв.м. з лоджією розміром 3,6 кв.м., кімната розміром 12,4 кв.м. та кімната розміром 12,4 кв.м. з лоджією розміром 3,6 кв.м., кухня розміром 8,4 кв.м., ванна кімната розміром 2,7 кв.м., вбиральня розміром 1,3 кв.м. та коридор розміром 13,9 кв.м. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. 12 жовтня 2001 року [PERSON] заселилась проживати в квартиру [ADDRESS] в кімнату розміром 12,4 кв.м. з лоджією, однак в зв'язку з тим, що в неї склались неприязнені стосунки з невісткою, вимушена була на деякий час повернутись в [ADDRESS], де вона проживала з дня народження 1937 року. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. 11.05.2014 року [PERSON] зареєстрував позивача в спірну квартиру та не заперечує, щоб його мати проживала разом з ним та його родиною. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. [PERSON] надав свою згоду на вселення позивача у спірну квартиру, яка проживала у ній як член його сім'ї, що не було спростовано в судовому засіданні, як не було надано доказів самоправного заселення позивача у вказану квартиру в 2001 році, тому її позовні вимоги, з урахуванням ст.11 ЦПК України, підлягають задоволенню. Виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач має право вселитись в спірну квартиру без будь - яких порушень діючого законодавства, та встановити в ній порядок користування наступним чином - виділити в користування позивача кімнату, розміром 12,4 кв.м. з лоджією; відповідачу з сім'єю виділити кімнату розміром 17,3 кв.м. з лоджією та 12,4 кв.м., місця загального користування залишити в загальному користуванні. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved