Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], Комунальне підприємство «[PERSON] бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила на те, що в жовтні 1997 року її колишній чоловік [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], про що було укладено відповідний договір купівлі-продажу квартири №71-0078, зареєстрований 31.10.1997 р. на Товарній біржі «Інтер». Оскільки договір купівлі-продажу був зареєстрований на Товарній біржі «Інтер», він не підлягав нотаріальному посвідченню. Згідно довідки за № 12 від 27.01.2015 р. право власності на придбану квартиру було зареєстроване [PERSON] згідно чинного законодавства на момент придбання, в Комунальному підприємстві «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради у реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 15, дата реєстрації 17.06.1998 р., яке на той час було місцевим органом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Тобто, право власності на спірну квартиру оформлене [PERSON] згідно діючого на той час законодавства. 19.01.2014 р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] зясувалося, що правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] ним було втрачено. [PERSON] заповіт за життя не склав, після його смерті спадкоємцями першої черги є неповнолітній син спадкодавця [PERSON], [INFO], та матір спадкодавця [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилася на користь онука. Таким чином, після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є його неповнолітній син [PERSON] На час відкриття спадщини неповнолітній [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою ЖЕД № 5 Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» № 2749 від 10.07.2014 р., ні він, ні його законний представник [PERSON] не заявляли про відмову від спадщини, тому неповнолітній [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Проте позивач, як законний представник, не має змоги нотаріально оформити спадкові права неповнолітнього [PERSON] на вищевказане нерухоме майно у звязку із втратою правовстановлюючих документів на нього, тому право власності неповнолітнього [PERSON] на спадкове майно після померлого [PERSON] має бути визнане в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином причини неявки суду не повідомив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не зявились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. 31.10.1997 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], про що було укладено відповідний договір купівлі-продажу квартири № 71-0078, зареєстрований 31.10.1997 р. на Товарній біржі «Інтер». (а.с. 95) Статтею 227 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., чинного на час укладення договору купівлі-продажу квартири, передбачалося, що договір купівлі-продажу житла повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу житла підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За приписами ч.2 ст.15 Закону України від 10.12.1991 р. «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Договір купівлі-продажу спірної квартири 31.10.1997 р. був зареєстрований на Товарній біржі «Інтер». Згідно довідки за № 12 від 27.01.2015 р. право власності на придбану квартиру зареєстроване [PERSON] в Комунальному підприємстві «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради у реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 15, дата реєстрації 17.06.1998 р., (а.с. 101). [PERSON] за життя не встиг зареєструвати своє право власності на квартиру [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 19.01.2014 р. [PERSON] помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції Запорізької області складено відповідний актовий запис за № 21 від 23.01.2014 р. (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого, зокрема, відноситься квартира [ADDRESS]. [PERSON] заповіт за життя не склав, після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є неповнолітній син спадкодавця [PERSON], [INFO], та матір спадкодавця [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилася (а.с.77). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За приписами ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На час відкриття спадщини неповнолітній [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою ЖЕД № 5 Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» № 2749 від 10.07.2014 р., ні він, ні його законний представник [PERSON] не заявляли про відмову від спадщини (а.с. 74). З огляду на вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved