Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування позовних вимог вказавши наступне. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги по утриманню дитини. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, 07.06.2017 року і до повноліття дитини, оскільки самостійно вона забезпечувати неповнолітню дитину не має можливості та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ЖС № 189126, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 10.01.2012 року, батьками дитини [PERSON], [INFO], є сторони: [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, дитина мешкає з матір'ю, у зв'язку з чим позивач має право на звернення до суду та на отримання аліментів від відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан сторін, а також те, що відповідач є працездатною особою, даних щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб суду не надано. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved