Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 11 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 206. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що сторони хоча і проживають в одній квартирі, але шлюбні стосунки та ведення спільного господарства між ними припинено. Позивач вважає, що сім'я розпалася з вини чоловіка, так як він на протязі тривалого часу зловживає спиртними напоями, принижує та ображає позивачку, спричиняє їй тілесні ушкодження у нетверезому стані. Із-за такої поведінки відповідача у позивачки виникла стійка неприязнь. Чоловік не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу є неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають. Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 10.08.2015 року сторонам було надано строк на примирення терміном два місяці, однак це позитивних результатів не дало. У звязку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище : «Феденко». Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, враховуючи відсутність примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження, серія І-КИ № 046290, згідно якого 02.10.1997 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Феденко»; копією паспорта [PERSON], серії АК № 592603; копією паспорта [PERSON], серія АК № 599483. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved