Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2004 року нарождення, до досягнення ним повноліттня, та аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин стане першою, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дати предявлення позову. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, та на утримання повнолітьої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 500,00 грн. щомясячно до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин стане першою. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, уточнені вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа до судового засідання не з*явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебували у шлюбі з 26.10.1996 року по 22.10.2007 року, від якого мають двох дітей, зокрема повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи. 25.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 10.01.2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], внаслідок чого змінила прізвище на «Кузнєцова». Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно довідки №16/17-95 від 20.06.2017 року, виданої Факультетом морської інфраструктури Національного Інституту Кораблебудування імені адмірала Макарова, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денного відділення. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Позивач у справі [PERSON] працює в ГУНП в Миколаївській області на посаді співробітника, загальна сума доходу останньої з грудня 2016 року по травень 2017 року склала 54457,28 грн. Згідно зі\~ст. 180 СК\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,199\~цього\~Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ч. 1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А частиною 3 цієї статті встановлено, що право звернення до суду про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, у зв'язку з продовженням навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України\~встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Аналізуючи наявні в справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що відповідач, який є працездатним, може надати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання та потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги, та неповнолітньому сину до досягнення ним повнолітння. За такого, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно,\~\~починаючи з 21.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.06.2017 року і до закінчення нею навчання 30.06.2018 року, що не позбавляє позивачку права в майбутньому вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дочки, якщо вона продовжить навчання. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В порядку визначеному\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий зщбір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved