Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в якій зазначає, що з відповідачем вона перебувала у законному шлюбі з 13.10.2000 р., який 27.11.2006 р. було розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що [INFO] . вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Також, позивач вказує, що їхньому з відповідачем сину - [PERSON] , [INFO] виповнилося 18 років та він продовжує навчання в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті на 1 курсі, на контрактній формі навчання. Внаслідок навчання він не має можливості заробляти собі на життя та забезпечувати себе самостійно, стипендію не отримує, вартість навчання складає 12900 грн. на рік. Крім оплат за навчання, вона також мусить сплачувати витрати на проживання сина у гуртожитку. Позивач зазначає, що у зв`язку із навчанням їхній син потребує матеріальної допомоги від батьків. Вона надає синові допомогу в добровільному порядку: надає допомогу в придбанні одягу, продуктів харчування та несе інші, пов`язані з навчанням витрати, а саме: оплату за навчання, за проживання у гуртожитку, проїзд з м. Тернівка Дніпропетровської області до м. Дніпро та у зворотньому напрямку. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач має можливість надавати синові допомогу, оскільки працює на шахті «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та отримує заробітну плату приблизно 30000 грн. на місяць. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на весь час його навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23 років, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Тарковськая Т.В. у судове засідання не з`явилися, однак позивач у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 2-4). Крім того, раніше адвокат Тарковська Т.В. подала по суду письмові пояснення на відзив, в яких просила справу розглядати без її участі та без участі позивача на підставі наявних в матеріалах справи документів, зазначила, що 16.06.2020 р. вона ознайомилася з відзивом на позовну заяву та вважає його необґрунтованим, посилаючись на те, що відповідач визнає частково позовні вимоги, а саме згоден сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/10 частини його заробітку, що становить 3000 грн. на місяць, а тому відповідно до ч. 1 ст. 190 СК України батько може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Також представник позивача вказує, що при визначенні 1/10 частки доходів в якості аліментів на повнолітню дитину, відповідач посилається на зміну свого матеріального стану, а саме: наявність інших дітей, крім спільної з позивачем дитини. Звертає увагу, що у відповідача є діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і після їх народження (більше 12 років) відповідачем не було подано заяви про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , отже відповідач утримував своїх неповнолітніх дітей від іншої жінки, при цьому продовжував сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходів на їхнього сина. Так, матеріальне становища відповідача не було погіршено у зв`язку із змінами його сімейного стану. Окрім цього, з відповідача не стягуються в примусовому порядку аліменти на утримання дітей від іншої жінки, що підтверджує той факт, що батько надає допомогу на їх утримання в добровільному порядку та має достатній матеріальний стан для надання такої допомоги. Представник позивача також зазначає, що матеріальне становище дитини складається з доходів матері, оскільки останній не отримує стипендії, а саме: навчається на контрактній формі та внаслідок навчання він не має можливості заробляти собі на життя та забезпечувати себе самостійно, вартість навчання 12900 грн. на рік, яку сплачує виключно мати дитини, з яких тільки 1075 грн. сплачується щомісячно, без врахування оплати за гуртожиток, оплати за проїзд та інших витрат на утримання дитини, в т.ч. придбання одягу та продуктів харчування. Представник позивача вказує, що у зв`язку з відсутністю інших відрахувань із заробітної плати відповідача на утримання неповнолітніх дітей, вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не будуть порушені, у зв`язку з чим, просить задовольнити вимоги позивача в повному обсязі (а.с. 59-60, 67-69). Відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Голіцин О.М. у судове засідання не з`явилися, однак адвокат Голіцин О.М. раніше подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та без участі відповідача, зазначив, що з вимогами позивача не згоден, просить суд задовольнити позов частково, а саме: стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/10 частини всіх доходів, враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, також просив залучити до матеріалів справи довідку про доходи відповідача (а.с. 70-71). Крім того, раніше відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ознайомившись з позицією позивача, яка викладена в позовній заяві, вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені повністю, оскільки в теперішній час він одружений і на його утриманні окрім спільного з позивачкою сина [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також, згідно з ст. 141 СК України законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідач вказує, що вимоги позивача визнає частково, а саме в розмірі 1/10 частини його доходів щомісяця. Вказує, що 1/10 частина всіх його доходів щомісяця виразиться в сумі приблизно 3000 грн., та вважає, що даної суми щомісячно буде цілком достатньо для задоволення потреб повнолітнього сина, враховуючи, що матір також зобов`язана надавати матеріальну допомогу сину. Крім цього, відповідач зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу з 01.01.2020 р. встановлений в розмірі 2027 грн., а з 01.07.2020 р. - 2118 грн.. Так, 1/10 частина його доходів, яка виразиться в сумі приблизно 3000 грн. на місяць, значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений законодавством. Окрім цього, відповідач зазначає, що, враховуючи ч. 1 ст. 199 СК України, обов`язок його матері утримувати сина на період навчання, а також той факт, що на його утриманні перебуває ще двоє дітей, а тому просить суд частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/10 частки його доходів щомісяця на весь час його навчання, але не більш ніж до 23 років (а.с. 41-43). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 80). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що батьками третьої особи [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.04.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 10.03.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 10). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 27.11.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27.11.2006 р., актовий запис № 159 (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 21.12.2007 р. виконкомом Новодачинської сільської ради Павлоградського району, Дніпропетровської області, [PERSON] , 21.12.2007 р. уклала шлюб з [PERSON] та прізвище після реєстрації шлюбу її є [PERSON] (а.с. 12). Згідно з довідками № 26/6920 від 23.03.2020 р. та № 26/7024 від 08.07.2020 р., виданими Державним аграрно-економічним університетом, третя особа [PERSON] дійсно є здобувачем вищої освіти 1 курсу факультету ветеринарної медицини Дніпровського державного аграрно-економічного університету. Форма навчання - контрактна, стипендію не отримує, термін навчання - з 01.09.2019 р. по 30.06.2025 р. (а.с. 7, 79). З позовної заяви встановлено, що третя особа [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , про що також свідчить ордер Дніпровського державного аграрно-економічного університету на жилу площу в гуртожитку, виданий [PERSON] (а.с. 15) та заява [PERSON] про реєстрацію місця проживання (а.с. 9). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З правових позицій, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, відповідно до довідки про доходи, виданої 26.05.2020 р. за № 243 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», відповідач [PERSON] працює гірником очисного забою у ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та отримує заробітну плату в середньому на місяць в розмірі 37434,55 грн. (а.с. 71). Отже, з матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, оскільки працює та отримує постійний дохід, що не заперечується і самим відповідачем. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, після розірвання шлюбу з позивачем, вдруге одружився з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 28.12.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 45). Також, судом встановлено, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 46), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 44). Визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей. Проте, суд не бере до уваги посилання представника позивача у письмових поясненнях на ту обставину, що після народження двох дітей (більше 12 років) відповідачем не було подано заяви про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та відповідач утримував своїх неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, продовжуючи сплачувати аліменти позивачу у розмірі 1/4 частки від доходів на утримання сина [PERSON] , оскільки подання позову про зменшення аліментів це право відповідача, а не обов`язок. Так, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. З позовної заяви встановлено, що позивач в добровільному порядку надає синові [PERSON] матеріальну допомогу у придбанні одягу, продуктів харчування, та несе витрати пов`язані з навчанням, а саме: оплата за навчання, оплата за проживання у гуртожитку, оплата за проїзд з м. Тернівка до м. Дніпро та у зворотньому напрямку, про що не заперечує третя особа - [PERSON] , а також підтверджується чеками та квитанціями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 13, 14, 19). Однак, суд не бере до уваги виписки з карток для виплат АТ КБ «Приватбанк» долучені позивачем до матеріалів справи (а.с. 16-18), оскільки вказані докази не містять інформації власника карток банку щодо призначення платежів у виписках, на підтвердження обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з пріоритету інтересів третьої особи [PERSON] та його потреб внаслідок навчання, те, що дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька, а також ту обставину, що відповідач може надавати таку допомогу та частково визнав вимоги позивача, перебування на утриманні відповідача ще двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з чим, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14.04.2020 р. на весь період його навчання до 30.06.2025 р., але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, що не порушує прав сторін, які мають рівні обов`язки з утримання дитини та не є нижчим від прожиткового мінімуму на працездатну особу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік». Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь держави.

Outcome: partial