Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив , що він перебував у шлюбі з [PERSON] (яка представляє інтереси неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] з 24 червня 2011 року по 01 грудня 2014 року . Під час шлюбу у сторін народились спільні діти: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO]. Відповідач попросила позивача тимчасово зареєструвати дітей за адресою його реєстрації: [ADDRESS] пообіцявши, що така реєстрація буде короткостроковою. Під час шлюбу сторони проживали за адресою реєстрації відповідача: [ADDRESS]. Діти сторін також з народження проживали за вказаною адресою. За адресою реєстрації позивача ([ADDRESS]) діти сторін ніколи не проживали. Позивач та відповідач остаточно припинили відносини та позивач повернувся проживати за адресою своєї реєстрації, а відповідач та діти сторін продовжили проживати за адресою реєстрації відповідача. Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування в квартирі [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач, [PERSON], та [PERSON] (яка представляє інтереси неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] ) перебували у законному шлюбі з 24 червня 2011 року по 01 грудня 2014 року (шлюб було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі №643/15164/14-ц від 01.12.2014 ). Під час шлюбу у сторін народились спільні діти: донька - [PERSON] , [INFO], актовий запис № 4596 (копія свідоцтва про народження дитини на а.с.9 ) та син - [PERSON] , [INFO], актовий запис № 985 (копія свідоцтва про народження дитини на а.с.10). Під час шлюбу Позивач та Відповідач проживали за адресою реєстрації відповідача: [ADDRESS]. Діти сторін також з народження проживали за вказаною адресою. За адресою реєстрації позивача ([ADDRESS]) діти сторін ніколи не проживали. Позивач та відповідач остаточно припинили відносини у 2014 році та позивач повернувся проживати за адресою своєї реєстрації, а відповідач та діти сторін продовжили проживати за адресою реєстрації відповідача - [ADDRESS]. Отже, відповідач, [PERSON], та діти сторін - [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації позивача та дітей. Ці обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Також дана обставина підтверджується актом про не проживання прописаних в квартирі осіб за адресою: [ADDRESS], який був складений проживаючими в будинку [ADDRESS] від 03 квітня 2018 року. Відповідно до якого, проживаючі в будинку вказують, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] в цій квартирі не проживають та ніколи не проживали. Також вказано, шо мати дітей, [PERSON] в цій квартирі теж не проживає та ніколи не проживала ( а.с.15,17 ). Квартира за адресою: [ADDRESS] (загальна площа 64,5 м2) є у спільній частковій власності двох осіб, а саме: позивача - [PERSON] (1/2) та матері позивача - [PERSON] (1/2), що підтверджується наступними документами: Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №792120 від 17.06.2003 ( а.с.18); Договір купівлі-продажу квартири від 17.05.2003 (а.с.19). У вище зазначеній квартирі зареєстровані 4 особи: Позивач - [PERSON], мати Позивача - [PERSON], діти позивача - [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданою КП «Жилкомсервіс» Дільниця №32 від 03.04.201 8 ( а.с.14 ). Позивач, як співвласник квартири, має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року (цивільна справа № 643/15164/14-ц), було визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) з їх матір'ю [PERSON] ([INFO]) за адресою: [ADDRESS] та стягнуто аліменти на її користь. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved