Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те що, з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Останнім часом стосунки з відповідачем не складаються, почали виникати конфлікти, непорозуміння. Відповідач почав систематично застосовувати до неї фізичне насильство, у зв'язку з чим, 11.09.2014 року вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. За час перебування в шлюбі вони придбали різного роду майно, в тому числі й квартиру [ADDRESS]. Оскільки, на момент придбання спірної квартири у них не було достатніх заощаджень, квартиру вирішили брати в кредит. При цьому, 10 % вартості квартири ними внесено одразу, а решту грошових коштів отримано в позику у банку. 24.11.2005 року відповідач, в інтересах сім'ї уклав договір іпотечного кредиту № 37/05-61М, згідно з яким ВАТ «КБ «Хрещатик» надав йому іпотечний кредит в сумі 206 645,47 грн. для інвестування в будівництво житла. Договір участі у фонді фінансування будівництва № 026/02-100/8/1-05 від 24.11.2005 року. В той же день, 24.11.2005 року між нею та ВАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір поруки № 37/05-61М-02, відповідно до якого вона зобов'язалася перед банком нести солідарну відповідальність за виконання відповідачем зобов'язань перед банком за іпотечним договором. Крім того, 24.11.2005 року між відповідачем та ВАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір іпотеки № 37/05-61М-1, за яким спірна квартира передана в іпотеку. В подальшому, квартира була отримана відповідачем у власність, та зареєстрована в КП БТІ м. Києва 26.02.2007 року за реєстровим № 45021. Таким чином, відповідач набув права власності на спірну квартиру. Однак, вона (позивач) має право на 1/2 її частину згідно Сімейного Кодексу України. Проте відповідач категорично не визнає її право спільної сумісної власності на спірну квартиру, у зв'язку з чим, вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник обставини, які викладені в позовній заяві, та заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивача зауважив, що вартість квартири сплачена в період шлюбу, залишилися лише кредитні зобов'язання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак в судових дебатах не заперечував щодо визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, та визнання права власності за позивачем на 1/2 частину спірної квартири. Щодо стягнення з нього судового збору заперечував. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, до матеріалів справи надано письмові пояснення. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року шлюб розірвано. За час перебування сторін в шлюбі, ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Дане підтверджується Договором іпотечного кредиту № 37/05-61М від 24.11.2005 року, укладеного між ВАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON]; Договором № 026/02-100/8-38/1-05 про участь у Фонді фінансування будівництва від 24.11.2005 року, укладеного між ВАТ «»КБ «Хрещатик» та [PERSON]; Договором іпотеки № 37/05- 61М-1 від 24.11.2005 року, укладеного між ВАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] зі змінами та доповненнями. 20.02.2007 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], яке видано Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). В КП БТІ м. Києва зареєстровано 26.02.2007 року за реєстровим номером 45021. Спірна квартира є трикімнатною, загальною площею 77,6 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В суді встановлено, що спірна квартира була придбана в період шлюбу, а тому є спільною власністю подружжя. Між подружжям шлюбний договір не укладався. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн., дані кошти підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved