Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який розірвано 26.01.2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач кошти на утримання доньки не надає. Вона (позивач) не в змозі самостійно утримувати спільну дитину, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір-пенсіонерку. Натомість, доньці необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом погодився, не заперечував щодо його задоволення. В судове засідання третя особа не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року залишено без руху задля усунення позивачем недоліків, викладених в ухвалі суду. Після усунення позивачем недоліків, ухвалою від 11.12.2017 року відкрито провадження у справі. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялися. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], яка народилася [INFO] З довідки № 256/01 від 26.10.2017 року встановлено, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, денної форми навчання, факультет психології, навчання з 01.09.2015 року по [INFO] Доказів того, що відповідач в добровільному порядку надає кошти на утримання доньки, суду не надано. Відповідно до ст.ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23 років, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законодавець передбачив обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. З урахуванням того, що відповідач позов визнає, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в примусовому порядку у розмірі 1/4 частини. В частині визначення періоду присудження аліментів позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки, позивачу виповниться 23 роки 24.06.2021 року, тоді як навчання до 30 червня 2019 року. Саме на період навчання мають бути стягнуті аліменти. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial