Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, просила позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у шлюбно-сімейних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачем. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що фактично вже вісім років, відповідач взагалі не виконує обовязки покладені на нього, як на батька, не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні сина, проте її місце перебування та сина відповідачу були відомі. Усі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач зазначила, що дитина знає про існування батька, але не сприймає його, оскільки не памятає їхнього спілкування через свій вік 2,5 роки, коли відповідач залишив сімю. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.Відповідач завжди ухилявся та продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обовязків. У звязку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, надали пояснення, згідно яких стверджували, що позивач чинила перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною, від грошових коштів на утримання дитини відмовлялась. У звязку з напруженим трудовим графіком та ремонтом у власному житлі не міг належним чином захищати свої права, як батька. Відповідач має намір приймати участь у вихованні та утриманні дитини. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітнього [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у шлюбно-сімейних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачем. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]., який проживає разом з позивачем. Спільне проживання сторін припинено у 2009 році. Батько дитини проживає окремо та з часу припинення спільного проживання з дитиною жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Вказаний факт підтверджено даними з дошкільного, позашкільного та шкільного навчальних закладів, наявними в матеріалах справи, а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Сам відповідач підтвердив суду, що не знав і не відвідував ні дитячий заклад, ні школу, в якому навчається дитина, його успіхами та проблемами не цікавився; турботу про його стан здоровя також не проявляв, оскільки не цікавився про стан здоровя сина у медичних закладах, де обслуговувалась дитина. Щодо матеріального утримання дитини, то сторонами суду підтверджено, що за час окремого проживання з дитиною відповідач відправляв на адресу позивача лише один грошовий переказ, як аліменти, який остання не отримала у звязку з відсутністю даних про відправника. В іншій спосіб утримувати дитину відповідач не намагався, речі та продукти харчування не передавав, зі святами дитину не вітав, що відповідач підтвердив суду. Допитаний в порядку ст. 171 СК України малолітній [PERSON] суду пояснив, що батька він не памятає, спілкуватись з ним не бажає, оскільки він повністю чужа людина для нього. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Шевченківського району м.Дніпра № 13/15-260 від 14.09.2017 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виховання та матеріального утримання малолітнього сина. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини і небажання виконувати свої батьківські обовязки достовірно встановлено в судовому засіданні. А тому суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] є законними та обґрунтованими. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, вважає їх надуманими, оскільки будь-яких доказів тому, що позивач з 2009 року чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною не надав. При цьому суд критично ставиться до пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони є зацікавленими особами, як близькі родичі відповідача (дружина, мати, рідна сестра), та особисто не були свідками вчинення перешкод позивачем відповідачу у спілкуванні з дитиною, цей факт ім. відомий лише зі слів відповідача. Доказів звернення відповідача за захистом своїх прав, як батька, до відповідних органів суду також не надано. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що за достатньо тривалий час знаходження справи в провадженні суду, відповідач здійснив лише одну спробу до спілкування з дитиною у навчальному закладі, до відповідних служб та за психологічною підтримкою для налагодження стосунків з дитиною не звертався, заяву про відрахування аліментів за місцем роботи подав лише після рішення суду про стягнення з нього аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved