Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить розірвати її з віповідачем шлюб, зареєстрований 22 серпня 2006 року. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 22 серпня 2006 року знаходяться у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №133. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак, через різні погляди на життя та сімейні цінності, відносини між ними стали поступово погіршуватися, спільне життя не склалося. Відповідач зловживає алкогольними напоями, що негативно відображається на психоемоційному стані їх дитини та робить спільне проживання нестерпним. Спроби подолання такої залежності відповідача не дали позитивних результатів, майже як 4 роки спільне проживання та ведення господарства між ними остаточно припинено. На даний час син проживає разом з нею і в подальшому буде проживати також з нею, питання участі батька у вихованні сина вирішено ними в окремому порядку. За вказаних обставин шлюб існує формально і його збереження вже не можливе та буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Крім того, після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище набуте в шлюбі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи встановив, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №133. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] . Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені, примирення вони не бажають. За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, що відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право іменуватися цим прізвищем і надалі. Частиною 1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у\~разі укладення\~мирової угоди\~до прийняття\~рішення у\~справі судом\~першої інстанції,\~відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved