Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про визнання за нею, [PERSON], права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову посилався на наступне. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 15 грудня 2014 року, актовий запис № 12684. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єлькіна О.М. із заявою про прийняття спадщини, втім, нотаріус пояснив, що не може видати їй свідоцтво про право на спадщину, оскільки право власності на квартиру, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 11 лютого 2005 року, не було за ним зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зв'язку із зазначеним позивач змушена звернутися до суду із зазначеними вимогами. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною та витребуваних судом письмових доказів. Позивач є дружиною спадкодавця, як це вбачається зі свідоцтва про одруження від 12 вересня 1975 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 15 грудня 2014 року, актовий запис № 12684. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира належить спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 11 лютого 2005 року. Позивач, як спадкоємець за заповітом від 11 лютого 2005 року, звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єлькіна О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Втім, як вбачається з постанови нотаріуса від 21.07.2015, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, оскільки право власності на вказану квартиру, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 11 лютого 2005 року, не було за ним зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Позивачка є спадкоємцем після смерті її чоловіка [PERSON], тому вправі звернутися до суду як особа, яка має право вимагати захисту свого законного інтересу. На сьогоднішній момент позивачка позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через те, що [PERSON] за життя не зареєстровано права власності на вказану квартиру в КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, який би відповідав порядку вчинення нотаріальних дій в Україні, а також в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 02/2015 після смерті [PERSON], у спадкодавця, крім позивачки, є інша спадкоємиця, спадкоємиця першої черги - [PERSON], проте вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори не звертались, наявність інших спадкоємців після його смерті судом не встановлена. Таким чином, прийнявши спадщину, [PERSON] набула права на спірну квартиру [ADDRESS] - у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При цьому, судом визнається доведеним належність спірної квартири померлій особі на момент смерті. Невчинення [PERSON] дій за життя щодо реєстрації права власності на вказану квартиру в КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, мали б бути лише додатковим доказом належності квартири спадкодавцю, проте невчинення вказаних дій саме по собі не призводить до припинення права власності. Померла особа придбала спірну квартиру за договором купівлі-продажу, з моменту укладення якого мала право вимагати реєстрації за собою права власності на неї, втім, з невідомих причин не скористалася цим правом. Право вимоги реєстрації права на спірну квартиру увійшло до складу спадщини, оскільки з реалізацією цього права пов'язується можливість виникнення в заінтересованих сторін права власності на неї. Право власності на спірну квартиру й нині зареєстроване за її продавцем - [PERSON], втім самий договір купівлі-продажу вважався укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, недійсним судом його не визнано й він не є нікчемним в силу закону; підстави вважати про порушення прав та інтересів вказаної особи в суду відсутні. Й померлий, й позивач правомірно та добросовісно набути права на спірну квартиру, користувалися нею відкрито, сплачуючи витрати на її утримання та відповідні комунальні платежі. Позивачка вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (тут - невизнаного) права, оскільки позбавлена правової можливості оформити спадщину в загальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач не має можливості надати до нотаріальної контори належний правовстановлюючий документ, [PERSON] у відповідності до законодавства спадщину прийнято, інших спадкоємців не встановлено, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за нею право власності на спірну квартиру у порядку спадкування за заповітом. Під час обрання належного способу захисту прав та інтересів позивача суд, серед передбачених законом вважає за необхідне застосувати дієвий спосіб захисту, що здатен вирішити спір по суті, не спричиняє до наступних звернень позивача до інших інституцій задля отримання юрисдикційного захисту. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про визнання права.

Outcome: approved