Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.06.2014 року між нею та ПАТ «Імексбанк» в особі начальника відділення №372 АТ «Імексбанк» було укладено договір №1530013199 про приєднання до Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. За умовами даного договору вона розмістила на депозитному рахунку в банку вклад в розмірі 5000 доларів США строком на 186 календарних днів, з виплатою процентів щомісячно з процентною ставкою 10.5 % річних. Датою повернення вкладу по договору приєднання було 22.12.2014 року. Вона зверталася до відповідача з вимогою про повернення коштів вкладу, проте відповіді банк не надав та кошти не повернув. З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача суму депозитного вкладу, в розмірі 5000 доларів США; три проценти річних в сумі 10,27 доларів США. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просила вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за відсутності його представника від відповідача не надходило. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» в особі начальника відділення №372 АТ «Імексбанк» було укладено договір № 1530013199 про приєднання до Публічного договору №1 банківського вкладу, за умовами якого позивач розмістив в банку депозитний вклад в розмірі 5000,00 доларів США на строк до 22.12.2014 року та виплатою відсотків за ставкою 10.5 % річних. Дані депозитні кошти були отримані банком в сумі 5000 доларів США, що підтверджується квитанцією банку №3159 від 19.06.2014 року. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.. Статтею 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до умов Публічного договору, банк бере на себе зобов*язання перед фізичними особами, які приймають (акцептують) пропозицію та приєднаються до запропонованого банком договору банківського вкладу (депозиту), надавати послуги щодо приймання строкових вкладів у порядку та на умовах, передбачених цим договором, затвердженими депозитними продуктами банку та договором про приєднання до цього договору. Банк приймає від вкладника вклад, внесений на умовах, які визначені у цьому договорі та договорі приєднання та зобов*язується повернути вклад та сплатити проценти за його користування - п.3.1 Публічного договору. Згідно з умовами договору про приєднання до Публічного договору №1 банківського вкладу від 19.06.2014 року сторонами було визначено строк розміщення вкладу, який становив 186 календарних днів, та дату вимоги вкладу - 22.12.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів за договором банківського вкладу від 19.06.2014 року. Судом встановлено, що відповідачем не виконано умови укладеного договору банківського вкладу та не повернуто позивачу вкладені ним кошти. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором банківського вкладу від 19.06.2014 року, складає 5000,00 доларів США. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком суми боргу, перевіреним судом, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 22.12.2014 року по 16.01.2015 року становить 10,27 доларів США. За наведених обставин, вимоги позивача щодо стягнення суми боргу за договором банківського вкладу, з урахуванням процентів та трьох процентів річних, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved