Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що має Сина [PERSON], [INFO]. На даний час їй 60 років, вона є інвалідом ІІІ групи та є непрацездатною. Знаходиться на обліку у Львівському обласному спеціалізованому диспансері радіаційного захисту населення з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ, ІІІ ступеню з високим ризиком, недостатність кровообігу, цукровий діабет, хронічне обструктивне захворювання легень в стадії загострення, легенева недостатність. Отримує пенсію в розмірі 1 144,32 грн., якої не вистачає на прожиття та лікування. Інших джерел доходів не має. За вказаних складних життєвих обставин, скрутного матеріального становища та не отримавши від сина жодної підтримки на прохання про надання допомоги, вимушена звернутися до суду. З урахуванням наведеного, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача надала заяву, якою позов підтримала, просила вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи від відповідача не надходило. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони представника позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Положення ч. 2 ст. 202 та ст. 204 СК України передбачають підстави звільнення дочки та сина від обов'язку щодо утримання батьків, якими є позбавлення батьків батьківських прав і ці права не були поновлені та ухилення останніх від виконання батьківських обов'язків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON], відносно якого не була позбавлена батьківських прав. Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.05.1977 року. Позивач є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, що вбачається з пенсійного посвідчення [NUMBER] від 27.04.1998 року. Таким чином, позивач є непрацездатною особою. Судом встановлено, що позивач є пристарілою особою, часто хворіє та потребує стороннього догляду. Наведене стверджується довідкою Львівського обласного спеціалізованого диспансера радіаційного захисту населення від 14.02.2013 року №107. Згідно з ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.03.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та положення ч. 2 ст. 205 СК України, згідно з якими при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Так як відповідач є працездатною, суд вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти у частці від заробітку (доходу), які слід стягнути з останнього на користь позивача у зазначеному нею розмір, а саме - 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову і пожиттєво. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. в дохід держави. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved