Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою (а.с.1-5). В обґрунтування позовної заяви посилається на наступні обставини. Вона з 04.03.1984 року перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] , який [INFO] помер в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: 1) земельної ділянки площею 6,360 га, розташованої на території Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на землю виданого за розпорядженням № 283-р від 29.07.2002 року Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1048; 2) грошових внесків, які зберігаються у філії № 7898/070 «Ощадний банк СССР» рахунок № [NUMBER] , у філії № 8170/04 «Ощадний банк СССР» рахунок № [NUMBER] ; 2) житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав. У Першій Нікопольській державній нотаріальній конторі за її заявою відкрито спадкову справу № 81/2019. Спадкоємців за законом першої черги немає. Вона в період з 04.03.1984 року до дня смерті [PERSON] , тобто [INFO] проживала разом з ним однією сім`єю, в будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , вела з ним спільне господарство, вони мали спільні витрати на купівлю різних побутових предметів, витрати на утримання житлового будинку з надвірними будівлями та його ремонту, оплати комунальних послуг. [PERSON] довіряв їй вести справи в Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області, відкривати та вести рахунки в установах банків. Після його смерті вона взяла на себе обов`язки по його похованню, оплативши при цьому всі ритуальні товари та послуги. Прийняла спадщину, розпорядилась його майном, користується земельною ділянкою та звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, в чому їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею не доведені родинні відносини зі спадкодавцем. Вважає, що вона має право, як спадкоємець четвертої черги отримати спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , так як спадкоємці попередніх черг відсутні. На підставі викладено просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 04.03.1984 року до часу відкриття спадщини - [INFO] . Також просить визнати за нею право власності на: грошові вклади з належними відсотками та компенсаційними виплатами, які знаходяться в Нікопольській філії Ощадного банку України № [NUMBER] у відділенні [ADDRESS] на рахунку № [NUMBER] ; в Нікопольській філії Ощадного банку України № 8170/04 у відділенні с. Олексівка на рахунку № [NUMBER] , які належали померлому [PERSON] ; 2) на земельну ділянку 6,360 га, що розташована на території Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому [PERSON] ; на житловий будинок [ADDRESS] , житловою площею 37,1 кв.м., загальною площею 55,4 кв.м., який належав померлому [PERSON] . Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.31,32). Ухвалою судді від 27.09.2019 року задоволено заяву [PERSON] про виклик свідків (а.с.33,33-а). Ухвалою судді від 29.10.2019 року вирішено витребувати у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформацію стосовно того:чи відкривались в Нікопольських філіях Ощадного банку України № [NUMBER] та № [NUMBER] у відділеннях [ADDRESS] рахунки (компенсаційні рахунки) на ім`я [PERSON] , [INFO] , що мешкав за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] у [ADDRESS]; чи складалось на них померлим [PERSON] заповідальні розпорядження (а.с.50,51). Ухвалою суду від 05.02.2020 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.64). Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.76). У судовому засіданні 01.07.2020 року позивач обставини викладені в позові підтвердила та вимоги позову підтримала. Представник позивача - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі (а.с.88). У судовому засіданні 01.07.2020 року пояснив, що [PERSON] з 04.03.1984 року перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] та по день його смерті - [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не склав. Позивач піклувалася про свого цивільного чоловіка, він був інвалідом третьої групи, проживали разом як повноцінна сім`я. [PERSON] проживала в [ADDRESS] разом з її цивільним чоловіком [PERSON] та його батьками - [PERSON] та [PERSON] . У [INFO] помер батько [PERSON] , у [INFO] померла мати - [PERSON] . [PERSON] за п`ять років до спільного життя з позивачем розвівся, його перша дружина померла, був син від першого шлюбу, який у [INFO] розбився на мотоциклі. Інших дітей у нього не було. Відповідач Приміська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, вважають позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позов визнають (а.с.59). Вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с.14 - копія свідоцтва про смерть), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 511 від 25.02.2019 року (а.с.44). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. На підставі Свідоцтва (додаткового) про право власності на спадщину за заповітом від 01.04.2002 року, посвідченого завідуючою Першої Нікопольської державної нотаріальної контори державним нотаріусом Чубенко І.С. зареєстровано в реєстрі за № 1-980 (а.с.19,19-на звороті,41), померлому [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії 1-ДП № 117368 (а.с.20,20-на звороті) [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,360 гектарів, що розташована на території Менжинської сільської ради. Вказане також вбачається з відповіді міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с.82,83). Згідно інформації Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за № 46-13/9065/10943-БТ від 19.10.2020 року, наданої на виконання ухвали судді від 29.10.2019 року (а.с.84), станом на 16.10.2020 року на ім`я [PERSON] ( [INFO] ) у ТВБВ № 10003/0481 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» відкриті компенсаційні рахунки: № [NUMBER] (компенсація 1997 року) - залишок коштів складає 4180,25 грн.; № 9760/3029 (компенсація 1997 року) - залишок коштів складає 1596,29 грн. Заповідальні розпорядження по зазначеним рахункам [PERSON] не складались. Згідно Акту від 18.04.2019 року, складеного депутатом сільської ради [PERSON] і жителів [ADDRESS] (а.с.25), [PERSON] дійсно (фактично) і постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом з цивільним чоловіком [PERSON] з 04.03.1984 року і до дня його смерті - [INFO] , вели сумісне господарство, про свідчать сусіди. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 182852634 від 30.09.2019 року, відомості щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] - відсутні (а.с.39). З відповіді Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 1532/02-14 від 09.10.2019 року, що надійшла на запит суду (а.с.42) вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] заведена спадкова справа № 81/2019. Вказане підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57840662 від 08.10.2019 року (а.с.46) та іншими матеріалами справи (а.с.18). З копії спадкової справи № 81/2019 (а.с.43-47), заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вбачається наступне. 15.03.2019 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.43). У заяві [PERSON] повідомила, що проживала однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини, син спадкодавця, [PERSON] , помер в [INFO], крім неї інших спадкоємців І, ІІ та ІІІ черги не має. За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57840701 від 08.10.2019 року (а.с.47), а також довідкою Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 512 від 25.02.2019 року (а.с.44). 15.03.2019 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачовою Л.П. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії вих. № 432/02-31, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки [PERSON] не надала відповідних документів, а отже не може підтвердити родинні відносини з померлим (а.с.17). Згідно довідки Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 101 від 11.01.2019 року та товарного чеку від 10.01.2018 року ФОП « [PERSON] » (а.с.15,16), [PERSON] дійсно похоронила [PERSON] , який помер [INFO] , похорони зроблені за власні кошти. З наявних в матеріалах справи копій довіреностей від 24.12.2010 року, 20.12.2013 року та від 16.12.2016 року (а.с.27,28) вбачається, що [PERSON] уповноважував [PERSON] подавати від його імені заяви, одержувати довідки та документи, за нього розписуватись та виконувати усі наші дії пов`язані з цими дорученнями. З доданих до матеріалів справи фотокопій світлин (а.с.29,29-а) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] разом проводили час, відвідували заходи та святкування. Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] позивачу необхідно для оформлення спадщини. Згідно ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно п. 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 4 вказаної статті визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Позивач [PERSON] зазначала, що зі спадкодавцем [PERSON] з 04.03.1984 року проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, називали один одного чоловіком та дружиною та проживали за однією адресою. Після смерті [PERSON] вона повністю взяла на себе зобов`язання по організації його поховання. Зазначені позивачем обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачем вони знайомі 30 років, її покійний цивільний чоловік був його другом, часто зустрічалися разом, допомагали один одному. [PERSON] та [PERSON] жили добре, разом ремонтували будинок, підтримували все у належному стані, купували разом нову техніку, позивач піклувалася про свого чоловіка, лікувала його. Зазначив, що з попередньою дружиною [PERSON] розійшовся, потім з`явилася [PERSON] , яку той представляв усім як свою жінку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з [PERSON] з 1984 року, мають дружні сусідні стосунки. [PERSON] та [PERSON] жили дружньо, вели спільне господарство, робили разом ремонт у будинку, купували техніку в будинок, позивач до смерті доглядала свого чоловіка, так як то й був інвалідом, і поховала його. Також зазначила, що у [PERSON] був син, який розбився на мотоциклі, його похованням займалася також [PERSON] . Ще у [PERSON] була рідна сестра, яка живе далеко, про неї вона нічого не знає. На похованні її не було. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] жили як одна сім`я разом з батьками [PERSON] . [PERSON] піклувалася про всю сім`ю, вела господарство. Похованням займалася позивач. Інших родичів [PERSON] вона не знає. З огляду на вищевикладене, враховуючи матеріали справи, беручи до уваги показання свідків, суд вважає можливим встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уродженця [ADDRESS], який помер [INFO] в [ADDRESS], в період з 04.03.1984 року до часу відкриття спадщини - [INFO] . Щодо вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , суд зазначає наступне. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. Згідно роз`яснень, викладених пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З постанови державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачової Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2019 року № 432/02-31 (а.с.17) вбачається, що підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] стало те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст.ст. 325-328 ЦК України, глава 10, розділ 4, п. 4,18 «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкоємець повинен згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат» надати документи, які підтверджують родинні відносини з померлим. [PERSON] не надала відповідних документів, та не змогла підтвердити родинні відносини з померлим. Оскільки судом встановлено факт спільного проживання однією сім`єю позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , суд приходить до висновку, що у позивача на даний час відсутні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] є передчасними, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: partial