Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути [PERSON], [INFO], громадянку [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Також позивач просить визнати за нею право на спадкування після смерті [PERSON] Обгрунтовано позов тим, що позивач є спадкоємцем четвертої черги, так як проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, що встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.05.2014 року. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але у подальшому дізналася, що відповідач поштою надіслала заяву про прийняття спадщини як спадкоємець другої черги, оскільки доводиться племінницею спадкодавця. Позивач у позові зазначила, що відповідач ні разу не з'являлася за місцем мешкання покійного, не цікавилася станом здоров'я як покійного дядька, так і своїх дідуся і бабусі, що померли раніше. Під час спільного мешкання з померлими [PERSON], [PERSON], [PERSON] позивач здійснювала постійний догляд та піклувалася за всіма трьома особами, забезпечувала їх всім необхідним, в тому числі продуктами харчування та ліками. [PERSON] взагалі з 2007 року був прикутим до ліжка, що потребувало щоденної уваги та піклування за ним (прання білизни, прибирання в кімнаті, розтирання тіла, приготування їжі тощо). [PERSON] також була особою похилого віку, в зв'язку з чим не могла самостійно здійснювати догляд за чоловіком. В останні роки життя [PERSON] також була у безпорадному стані. [PERSON] також хворів, скаржився на серцеві приступи, болі у шлунку та кінцівках. В останній рік свого життя [PERSON] через безпорадний стан майже не виходив з квартири, самостійно доглядати себе не міг, потребував сторонньої уваги та турботи. Відповідач ні разу не намагалася допомагати своїм хворим родичам, навіть не спілкувалася з померлими. Позивач просить усунути відповідача від права на спадкування з підстав, передбачених ч. 3, 5 ст. 1224 ЦК України. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], яка доводиться матір'ю відповідачу в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що хоча її донька дійсно не спілкувалася з покійним [PERSON], проте це було пов'язано з негативним ставленням до нього через його антигромадську поведінку. Про те, що він знаходився у безпорадному стані відповідач не знала і не могла знати, бо з ним взагалі не спілкувалася. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що законом не покладено на племінницю обов'язку піклуватися про дядька. Крім того, позивач не повідомляла відповідача про безпорадний стан її родичів, в тому числі дідуся, бабусі та дядька. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Чернігові у віці 57 років помер [PERSON] (а.с.6) З довідки про причину смерті вбачається, що причиною смерті [PERSON] була хронічна ішемічна хвороба серця без артеріальної гіпертензії (а.с. 9). За життя спадкодавець був хворий на цироз печінки, що підтверджується консультативним висновком від 12.11.2013 року, виданим Чернігівською обласною лікарнею, у зв'язку з чим знаходився під наглядом лікаря (а.с. 31). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що покійний [PERSON] за життя був дуже хворий і через свій безпорадний стан не міг навіть без сторонньої допомоги пересуватися, за ним доглядала [PERSON], а до смерті його батьків - [PERSON], який помер 18.05.2013 року та [PERSON], яка померла 21.06.2013 року, [PERSON] також доглядала і за ними через їх безпорадний стан, адже вони були лежачими хворими. Також свідок [PERSON], яка проживає по сусідству в будинку, де жив спадкодавець, суду повідомила, що жодного разу не бачила [PERSON] і покійна [PERSON] їй скарживалася, що є у неї онука, живе в [PERSON], проте навіть з нею не спілкується. Свідок [PERSON], який також проживає в будинку, де жив покійний спадкодавець, суду пояснив, що [PERSON] доглядала за родиною [PERSON], часто кликала його на допомогу, щоб підняти безпорадну [PERSON] та помити її. Інших осіб, які б надавали допомогу сім'ї [PERSON] свідок не бачив. Про наявність племінниці у покійного [PERSON] йому нічого не відомо. Представник відповідача [PERSON], яка доводиться матір'ю відповідача в судовому засіданні не заперечувала того факту, що її донька не спілкувалася з [PERSON] і не надавала допомоги ні йому, ні покійним дідусю і бабусі. Також [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що приїздила до м. Чернігова незадовго до смерті [PERSON] і бачила, що він був хворий і пересувався по квартирі за допомогою милиць і вона сама не бажала, щоб її донька спілкувалася з [PERSON] через неприязні відносини з ним. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.05.2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю понад п'ять років до дня відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з грудня 2007 року до дня смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 4-5). [PERSON] 28.04.2014 року звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку з чим була заведена спадкова справа (а.с. 52). 20.05.2014 року до Першої чернігівської державної нотаріальної контори надійшла заява від громадянки [PERSON], зареєстрованої в Російській Федерації, [ADDRESS], яка як племінниця покійного [PERSON] заявила про прийняття спадщини після смерті дядька (а.с. 63). При цьому, у матеріалах спадкової справи відсутні докази родинних зв'язків [PERSON] та спадкодавця (що вона доводиться племінницею покійного), а також докази на підтвердження того, що батько [PERSON] помер і вона може бути спадкоємцем за правом представлення. Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, правило абзацу другого частини третьої статті 1224 Цивільного кодексу України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкодавця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Представник відповідача в судовому засіданні стверджувала, що брат спадкодавця [PERSON], який записаний батьком відповідача у свідоцтві про її народження, помер та похований в с. Кащенці Білогірського району Хмельницької області. Проте, з відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції від 15.07.2014 року та відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 01.08.2014 року вбачається, що актовий запис про смерть [PERSON] відсутній (а.с. 75, 77). За таких обставин, враховуючи вимоги закону, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не надала доказів на підтвердження того, що її батько помер, у зв'язку з чим вона може бути спадкоємцем за правом представлення, тобто що вона є належним відповідачем у даній справі, а тому підстав для задоволення вимоги позивача про усунення [PERSON] від права на спадкування суд не вбачає.

Outcome: dismissed