Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 07.06.2010 року відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на користь позивача для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 300,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що 300,00 грн. це недостатня сума для утримання дитини, а матеріальне становище позивача з часу призначення аліментів погіршилося, просила суд збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього дитини до 600,00 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 07.06.2010 року зобов'язано [PERSON] сплачувати аліменти на користь позивача для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 300,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Із змісту позовної заяви слідує, що з часу призначення аліментів матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки ціни на всі товари зросли. Призначених коштів не вистачає для забезпечення дитині повноцінного харчування, створення належних умов для її навчання та розвитку. Що стосується суми, на яку слід збільшити розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, що він є працездатною особою. Враховуючи те, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить 1032 грн., а батьки мають рівні обов'язки по утриманню дитини, суд вважає, що розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі слід збільшити і стягувати з відповідача [PERSON] по 600,00 грн. щомісячно на утримання малолітньої доньки. Суд також вважає, відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved