Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 09 січня 2014 року народженняв розмірі 30% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30% з усіх видів заробітку відповідача. Відповідач в суді позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, разом з тим просив суд визначити їх розмір у частковому виразі - 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно положень ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положення ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України регламентують, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Пред'явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов'язку утримувати дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст.191 СК України). Аналіз наведених норм у сукупному взаємозв'язку свідчить про те, що аліменти на утримання дитини стягуються із того з батьків,хто проживає окремо від дитини, на користь другого з батьків, із ким дитина проживає на відповідній правовій підставі. Положеннями ч.3 ст.181\~Сімейного Кодексу\~України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч.1 ст.182\~Сімейного Кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.181, 182\~Сімейного Кодексу\~України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та, з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстровану шлюбі з 27 липня 2013 року по 07 квітня 2015 року, що підтверджується даними рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2015 року в цивільній справі №479/336/15-ц (а.с.11). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №194675, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 13 січня 2014 року (а.с.10). Відповідно даних довідки Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області №2660 від 19 червня 2018 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом із позивачем за адресою: Миколаївська область Кривоозерський район смтКриве Озеро вул.Пархоменко, 23 (а.с.12). Згідно даних паспорта громадянина України серії ЕР574282, виданого Кривоозерським РС УДМС України в Миколаївській області 02 вересня 2016 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с.54). З матеріалів справи, а саме: довідки №48, виданої Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром 20 серпня 2018 року (а.с.50-51), вбачається, що відповідач має постійне місце роботи, стабільний, регулярний дохід, середній щомісячний розмір його заробітної плати складає 14 671,83 грн.. З урахуванням пояснень позивача, відповідача, наданими сторонами доказами щодо майнового стану та рівня доходів кожного з них, а також рівень споживчих цін, суд приходить до висновку, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Виходячи з вказаного доходу відповідача, суд приходить до висновку, що визначення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку) щомісячно, є справедливою щодо надання утримання його сина - [PERSON], [INFO], і щодо залишення необхідної суми для проживання відповідача.

Outcome: partial