Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 25.01.2017 р. була звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідач починаючи з моменту звільнення та по даний час відповідних розрахунків, які необхідно провести с працівником при звільненні не провів, у зв'язку з чим вона фактично залишилася без засобів для існування. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 17348 грн. 19 коп.; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, просила стягнути з відповідача на її користь тільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки 22.11.2017 р. відповідачем була виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 17348 грн. 19 коп., тому просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача ПАТ «СНВО» у судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем ПАТ «Сумське науково-виробниче об'єднання» у трудових відносинах /а.с.6/. 25.01.2017 р. позивача [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ПАТ «Сумське науково-виробниче об'єднання» від 22.11.2017 р. № 16-07/1492 на день звільнення працівника [PERSON] сума заборгованості належної до виплати становить 17348 грн. 19 коп. 22.11.2017 р. позивачу [PERSON] була виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 17348 грн. 19 коп. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачу виплати всіх сум, що належать їй від підприємства в день її звільнення, а також позивачу не виплачено її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки ПАТ «Сумське науково-виробниче об'єднання» від 22.11.2017 р. № 16-07/1492 на день звільнення працівника [PERSON] середньоденна заробітна плата становить 137 грн. 58 коп. Відповідно до Наказу від 21.03.2014 р. № 75 ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на підприємстві встановлений неповний робочий тиждень. Отже за період з 26.01.2017 р. по 22.11.2017 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 16647 грн. 18 коп. (121 робочих днів х 137,58 = 16647,18). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.01.2017 р. по 22.11.2017 р. у сумі 16647 грн. 18 коп. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial