Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, її малолітньою дочкою [PERSON] та за її покійною тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Житомирі по 1/3 частки у спільному сумісному майні - квартирі [ADDRESS] , відповідно до Свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 04.01.2017 року. При цьому посилається на те, що позивачам та померлій тітці на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Після смерті тітки [PERSON] нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві частку в спільному сумісному майні, оскільки у свідоцтві про право власності на житло така частка спадкодавця не виділена. З огляду на те, що між співвласниками не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому позивач вважає, що частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них належить право власності на 1/3 частку квартири. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.06.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження. В судове засідання позивач [PERSON] , яка є законним представником позивача [PERSON] не з`явилася, її представник надала заяву про розгляд справи без їх участі, в якій підтримала позов в повному обсязі. Представник відповідача Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання покладався на розсуд суду. В судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області при вирішенні даної справи покладалася на розсуд суду, а представник Служби (Управління) у справах дітей Житомирської міської ради не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 04.01.2017 року, виданого Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради, посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] у м. Житомирі померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.11.2018 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири за вищевказаною адресою, єдиним спадкоємцем за законом якої є [PERSON] . 05.12.2019 року державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Царіциною І.С. винесено постанову №4190/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , оскільки визначити частку померлої у праві спільної сумісної власності неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1 і 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають, істотне значення (частини 1, 2 ст.372 ЦК України). У пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] , знаходиться у спільній сумісній власності без визначення конкретних часток кожного власника. Доказів на підтвердження наявності між співвласниками домовленості щодо визначення часток або відповідного рішення суду, позивачем суду не надано. Таким чином, частка померлої [PERSON] у спільному майні - квартирі [ADDRESS] . Позивач [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не визначена частка померлої у спільній сумісній власності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За наведених обставин суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved