Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.03.2001 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №325. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2001 року, в якому мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, шлюб фактично припинив існувати, подальше спільне проживання та примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в зв`язку з наведеним просить позовну заяву задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 20.09.2021 року позовні вимоги, викладені у позові [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - роз`єднано. /а.с.31-32/ Ухвалою суду від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. /а.с.33-34/ Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.. Як убачається зі змісту ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2001 року, в якому мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] , фактично шлюб припинив існувати. Сторони спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримуються, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.12, 89, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України,

Outcome: approved