Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 27.09.2008 року по 19.05.2011 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у її вихованні. А тому позивач вважає, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу за його відсутності, а також за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] визнає в повному обсязі, та просить розглядати справу за його відсутності. Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила справу розглядати без участі представника служби. Представник прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова, проти задоволення позивних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року по 19.05.2011 року. Від шлюбу сторни мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у її вихованні. А тому, поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved