Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вказав, що 29 грудня 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, який 30 жовтня 2006 року було розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний момент навчається на 1 курсі Кіровоградського комерційного технікуму, факультет « Виробництво харчової продукції», денна форма навчання, де навчається на бюджетній основі. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що згідно законодавства зобов'язаний це роботи. Вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач має можливість матеріально утримувати сина, оскільки він не є інвалідом, працює. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання, починаючи з 03 вересня 2014 року та до закінчення сином навчання, тобто до 31.01.2018 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). З довідки Кіровоградського комерційного технікуму від 02 вересня 2014 року за №125/14 вбачається, що [PERSON] навчається у Кіровоградському комерційному технікумі І рівня акредитації на І курсі денної форми навчання за спеціальністю «Виробництво харчової продукції» за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2014 року по 31.01.2018р. ( а.с. 4 ). Згідно довідки про доходи від 29.09.2014р. за №75 вбачається, що [PERSON] навчається у Кіровоградському комерційному технікумі, та отримує стипендію у розмірі 550 грн. щомісячно ( а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні ( а.с. 10), [PERSON] працює оператором ЕОМ в КЗ «Кіровоградський обласний інформаційно - аналітичний центр медичної статистики», середньомісячний її дохід становить 2160 грн. ( а.с. 5 ). Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітнього сина, працездатну дружину. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. В свою чергу п. 20 зазначеної Постанови передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що [PERSON] навчається на державній, денній формі навчання, отримує стипендію, перебуває на утриманні своєї матері, відповідач працює та може надавати матеріальну допомогу синові, однак враховуючи матеріальний стан відповідача та членів його сім'ї, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 03 вересня 2014 року і до закінчення останнім навчання, тобто до 31 січня 2018 року, але не більше ніж до 23 років. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial