Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У 2005 році уклала шлюб з [PERSON] Після реєстрації шлюбу у 2007 році місце проживання відповідача було зареєстровано в [ADDRESS]. Однак, відповідач з 2007 року не проживає у вищезазначеній квартирі, до сьогоднішнього дня до квартири не повертався та не проживав в ній, при цьому, коштів за житлово-комунальні послуги не сплачував, поштової кореспонденції не отримував. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.07.2015 року шлюб з відповідачем розірвано. У зв'язку з чим позивач була змушена звернутися з вказаним позовом до суду, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 22,29, 35-36), із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 223, ч. 2 п. 5, ст. 280, 282 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вислухавши в поясненнях представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Як зазначає ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1, ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В судовому засіданні, встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 01.02.2015 року. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], на підставі договору свідоцтва про право власності від 11.08.2006 року (а.с. 11). Відповідно до довідки форми №3 спірна квартира є ізольованою, однокімнатною кімнатною квартирою, жилою площею 17,4 м2, розташованою на 3 поверсі 22-х поверхового будинку, у вказаній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва по цивільній справі №753/7154/15-ц від 21 липня 2015 року, шлюб зареєстрований 01 лютого 2005 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (актовий запис №156) між громадянином [PERSON] та громадянкою України [PERSON] - розірвано (а.с 10, зворот). Факт не проживання відповідача за адресою в квартирі [ADDRESS] в період з вересня 2015 року по березень 2017 року підтверджується актом та довідками про фактичне місце проживання особи, виданими начальником ЖЕД №3 ТОВ «Новобудова» (а.с. 13-16). Окрім того, в поясненнях позивач зазначила, що відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає ще з 2007 року, квартирою не цікавиться, його місце проживання чи перебування їй невідомо, всі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг сплачує самостійно. Частина 2 ст. 405 ЦК України визначає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не є співвласником або власником спірної квартири, з 2015 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, не цікавиться нею, позивач перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинила, відповідач був відсутнім у квартирі понад три роки без поважних причин, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] задовольнивши вказаний позов. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 640 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, та 420 грн. витрат, пов`язаних з розміщенням оголошення в пресі.

Outcome: approved