Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000,00 грн. щомісячно. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з [INFO] року. Під час перебування у шлюбі з відповідачем, [INFO] народилася донька [PERSON] , яка на сьогоднішній день проживає з позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні. Зазначає, що сторони проживають окремо, оскільки відповідач фактично відмовився від спільного проживання та виховання дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, матеріально дитину не забезпечує. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.11.2019 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 3000,00 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що на даний час є непрацюючим, не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч.1 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2707. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2108 від 03.06.2014 року. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2318 від 04.07.2019 року, виданої ЛМКП «Айсберг», позивач [PERSON] , разом із донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач матеріальної допомоги не надає та матеріальне забезпечення здійснюється виключно нею. Позивачем здійснюється фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання. З огляду на те, що її доходу недостатньо, тому дитина потребує додаткової матеріальної допомоги. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Як наголошує ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень . Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду належних та допустимих доказів про його доходи, суд дійшов висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 та ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його на даний час постійний щомісячний дохід, склад сім`ї, його стан здоров`я, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, задоволити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісяця на користь позивача для утримання доньки [PERSON] з 15.11.2019 року - дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, у розмірі, що відповідає межам, встановленим Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей такого віку (дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень), який не є меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, в решті розміру аліментів необхідно відмовити. Даний розмір аліментів, на думку суду, є необхідним і достатнім для утримання дитини сторін. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково. Суд, визначаючи час, з якого необхідно присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 15.11.2019 року, а відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved