Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою у якій зазначив, що 02.12.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 2000 євро, на підтвердження чого [PERSON] видав йому розписку, в якій зобовязався повернути позику в строк до 02 грудня 2009 року та сплатити плату за користування коштами в розмірі 10 % річних. На даний час умови договору позики відповідачем виконані частково, борг повернутий в розмірі 150 євро, решту боргу відповідач відмовляється повертати. У звязку з чим, позивач прохає суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 1850 євро, що за курсом встановленого НБУ станом на 05.10.2015 складає 43 752 грн. 50 коп. Позивач в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохав позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяви про відкладення розгляду справи та письмових заперечень не надав. За таких обставин, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливим розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.12.2008 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, на підтвердження якого [PERSON] видав письмову розписку про отримання суми у розмірі 2000 євро і зобовязався в строк до 02 грудня 2009 року повернути позику та сплатити 10 % річних за користування коштами ( а.с.7,8). Відповідно до вимог ст.ст. 526,525,530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Положення ст.530 та ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та порядку, що встановлені договором. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не вставлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). Судом встановлено, оскільки не спростовано матеріалами справи, що відповідач виконав свої зобовязання за договором позики частково, повернув грошові кошти в розмірі 150 євро, у звязку з чим, станом на 08.12.2015 рік за ним мається заборгованість в розмірі 1850 євро,що за курсом встановленого НБУ станом на 05.10.2015 складає 43 752 грн. 50 коп. ( а.с.8, 9). Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за сплату судового збору в розмірі 487 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved