Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі з 2003 року по 2014 рік та за час спільного проживання в них народився син [PERSON], 31.08.2008 року, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 заробітку, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до повноліття дитини. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив у встановлені судом строки не надав. В судове засідання\~ позивач [PERSON] не зявилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про що в справі є роздруковане оголошення з офіційного веб-сайту Судової влади України, причину неявки суду не повідомив, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони у шлюбних відносинах не перебували, мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 214691, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області від 26.09.2008 року. Батьками дитини є [PERSON] - батько, а [PERSON] -\~матір. З довідки №2492 від 21.06.2018 року підписаної начальником загального відділу виконкому Дружківської міської ради вбачається, що до складу сімї (зареєстрованих ) за адресою: в м. Дружківка, вул. Депутатська, 172 а входять [PERSON], [PERSON] - мати, [PERSON], [INFO] - син., [PERSON], [INFO] син. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач та відповідач мають дитину, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. З довідки підписаної директором Дружківського міського центру зайнятості від 20.06.2018 року, вбачається що [PERSON] була зареєстрована як безробітна в Дружківському МЦЗ з 17 листопада 2017 року та її дохід за період з 01 грудня 2017 року по 14 травня 2018 року становить нуль гривень нуль копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.06.2018 року до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачувала. Від його сплати вона звільнена на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір». Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved