Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 04.06.2014 року та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що вона з 29.07.2005 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони мешкають окремо, малолітній дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, тому позивач вимушена була звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.11). Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Поштове повідомлення про виклик відповідача повернулось на адресу суду ( а.с.13). Суд вважає, що небажання відповідача отримати рекомендований лист з судовою повісткою на пошті є відмовою останнього одержати судову повістку. Частина 8 ст. 76 ЦПК України передбачає, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29 липня 2005 року Жовтневим Відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 517, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 3). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Тернівським Відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської, актовий запис № 594 (а.с. 54), який згідно довідки про склад сім»ї (а.с. 7), проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дітей сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved