Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просить: 1.Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , додаткові витрати на неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 13 872,29 гривень, одноразово. 2.Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] судові витрати по справі за надання правничої допомоги у розмірі 1000,00 гривень. Позов обґрунтовує наступним. 25.03.2005 року позивач уклала шлюб з відповідачем, з яким прожила до 27.07.2011 року, після чого, вони розлучилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 25.03.2005 року та копією рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.07.2011 року по справі №2-621/2011. Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2005 року. З часу їхнього розлучення та до теперішнього часу їхній син проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 13 вересня 2019 року. Відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.07.2011 року з [PERSON] , [INFO] , було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.06.2016 року. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.10.2018 року було стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь позивача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення до винесення судом рішення у розмірі 3948,00 гривень на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та збільшено розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] , [INFO] на користь позивача на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.07.2016 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн., щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.10.2018 року та ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 року. З моменту фактичного розлучення по теперішній час відповідач не цікавиться життям свого сина та не приймає участі в його вихованні. Так як позивач з відповідачем не спілкується з моменту їхнього фактичного розлучення, місце роботи відповідача невідомо позивачу, але він є працездатною особою, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини. Їхньому неповнолітньому сину виповнилося 14 років, його потреби ростуть і позивачу важко самостійно нести додаткові витрати на дитину, викликані особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини, у зв`язку з його хронічною хворобою, лікуванням, тощо. Так, з 2016 року по теперішній час їхня дитина перебуває на Д - обліку у лікаря - педіатра, лікаря - невролога, лікаря офтальмолога, так як має ряд тяжких хронічних захворювань, потребує періодичного обстеження та огляду у лікарів, постійного періодичного лікування, у зв`язку з чим, у позивача виникають додаткові витрати на медичне обстеження, прийом лікарів та придбання спеціальних ліків. Так, протоколом дуплексного сканування від 18.07.2016 року відділенням функціональної діагностики приватної багатопрофільної лікарні «VINACENTER» надано висновки лікаря [PERSON] «Стрктурных изменений со стороны сонных артерий не выявлено. Нарушение хода ПА-ий в костром канале, вероятно, связано с проблемами в ШОП. Допплерографические признаки венозной дисгемии». Крім того, в черговий раз 30.10.2017 року їхній син був обстежений лікарем-офтальмологом ТОВ «ВІЗУС» та йому було підтверджено діагноз «Миопия средней степени, сложный миопический астигматизм прямого типа обоих глаз. Спазм аккомодации обоих глаз», що підтверджується випискою з обстеження від 30.10.2017 року. Протоколом ультразвукового обстеження щитовидної залози лікаря - ендокринолога ТОВ «ВІТАЦЕНТР» встановлено діагноз «Эхопризнаки диффузных изменений паренхимы щитовидной железы» від 14.09.2018 року. 14.09.2018 року в ТОВ «ВІТАЦЕНТР» було проведено ультразвукова ехоенцефалографія дитині про, що надано висновки лікарем [PERSON] та дуплексне сканування екстракраниальних відділів брахиоцефальних артерій, ТКДС, що підтверджується відповідним протоколом. Крім того, 14.09.2018 року лікар-офтальмолог ТОВ «ВІЗУС» знову проводив планове обстеження та підтвердив діагноз «Миопия средней степени обоих глаз, прогрессирующее течение. Сложный миопический астигматизм прямого типа обоих глаз». Також, 06.10.2018 року лікар-невропатолог встановив діагноз «Головные боли напряжения». Лікар-ендокринолог видав консультативний висновок «Риск развития АИТ» від 06.10.2018 року. 19.08.2019 року лікар-офтальмолог знову встановив діагноз «Миопия средней степени, сложный миопический астигматизм прямого типа обох глаз», що підтверджується консультативним висновком дитячого невролога від 06.10.2018 року [PERSON] . Також позивачем проводились неодноразові обстеження крові дитини на наявність вірусних інфекцій, які викликають хронічні захворювання дитини, всі дослідження є платними та потребують додаткових витрат. На огляд у лікарів, обстеження та дослідження, придбання необхідних ліків та на постійне лікування сина позивачем витрачається дуже багато коштів, що підтверджується належними письмовими доказами відповідними фіскальними чеками, товарними чеками, замовленнями, не фіскальними чеками, договором поручительства від 17.09.2018 року, виписками з дослідження, консультативними висновками за 2016-2019 р.р. Загальна сума, яка була витрачена позивачем на обстеження та лікування складає 17 548,58 гривень. Окрім того, син позивача з відповідачем зростає та в нього відбувається швидкий розвиток, пов`язаний з гормональними змінами в організмі, позивач не встигає придбавати йому необхідні речі для його розвитку, існування та задоволення необхідних потреб пов`язаних з особливими потребами та необхідністю в розвитку дитини, тому позивач несе додаткові витрати на оплату дитині за додаткові заняття для поглибленого навчання з англійської та української мови, так як це вкрай важливо для нього в майбутньому для його розвитку та вміння вільно спілкуватися на іноземній мові, також позивач понесла додаткові витрати на придбання необхідний речей для сина. Загальна сума, що була витрачена на додаткові заняття та придбання речей для існування становить 10196,00 грн., що підтверджується фіскальними та товарними чеками за 2016 - 2019 роки. Вважає, що відповідач зобов`язаний нести вказані додаткові витрати та сплатити позивачу 50% від суми витрачених позивачем коштів пов`язаних з додатковими витратами на дитину викликані особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини у зв`язку з його хронічною хворобою, лікуванням, тощо. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 09.10.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав відзив наступного змісту. З викладеними обставинами у позовній заяві відповідач не погоджується в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог заперечує повністю через його безпідставність, необґрунтованість, а також через те, що даний позов не підкріплений належними доказами, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору. Позивач вказує, що їхній син з 2016 року перебуває на Д-обліку у лікаря - педіатра, лікаря - невролога, лікаря - офтальмолога, так як має ряд тяжких хронічних захворювань, потребує періодичного обстеження та огляду у лікарів, постійного лікування, у зв`язку з чим виникають додаткові витрати на медичне обстеження, прийом лікарів та придбання спеціальних ліків, на підтвердження чого були надані протоколи ультразвукових та планових обстежень приватних, платних клінік. По-перше, надані обстеження не підтверджують факту, що дитина перебуває на обліках у вказаних лікарів. По-друге, позивачем не надано доказу, що дитина потребувала саме цих обстежень у вказаних медичних установах, так як позивач була позбавлена можливості отримувати безкоштовне обстеження та відвідування лікарів у комунальних медичних закладах. По-третє, надані у якості доказу 2 примірники виписок з обстеження ТОВ «Візус» від 14.09.2018 року містять дані про обстеження невідомої відповідачу неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO], а тому є неналежним доказом. Також, позивач вказує на те, що позивачем проводились неодноразові обстеження крові дитини на наявність вірусних інфекцій, які викликають хронічні захворювання дитини, всі дослідження є платними. По-перше, позивачем не надано підтвердження того, що дитина потребувала ці обстеження, тобто у матеріалах справи відсутні будь-які направлення, рекомендації з боку лікарів щодо необхідності їх проведення. По-друге, наданий в якості доказу договір доручення від 17.09.2018 року не підтверджує факт оплати послуг по лабораторним дослідженням біоматеріалу, не містить даних, про які саме дослідження йдеться мова. Крім того є неналежно оформленим, оскільки довірителем є неповнолітня особа ( [PERSON] , [INFO] ), не містить даних щодо повіреної особи у графі повірений вказано «Свердл. 1а») та, на підставі яких документів вона діє. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). З огляду на вищевикладене вбачається, що надані відомості позивачем про понесені витрати на купівлю лікарських засобів «Ворміл», «Смарт Омега» ( фіскальний чек від 28.-2018 року (нечитабельна копія), «Резистол», «Лоратидин» (фіскальний чек від 24.12.2016 року), «Мефенамінка», «Новерін», « Септефрил » (фіскальний чек від 27.10.2016 року), «Ормакс пор д/приг. сусп», «Лактовит форте», «Ізофра спрей» (фіскальний чек від 24.12.2016 року), «Горлоспас» (фіскальний чек від 05.12.2016 року та 02.08.2016 року) на загальну суму 827,86 гривень є необгрунтованим, оскільки не підтверджені ані виписками з історії хвороби дитини, ані рецептами лікарів. Також, звертає увагу суду на те, що у позивача є ще одна неповнолітня дитина і не відомо, якій саме дитині було придбані ці лікарські засоби. При вирішенні спору суд керується ст. 185 СК України, відповідно до якої той з батьків. з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витрата на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, хворобою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. З огляду на вищевикладене, вбачається, що витрати на придбання для сина толстовки, джинсів, спортивного костюму, кедів, кофти, футболки, куртки, термо - куртки, туф. д (36-40) ос-вес МИДА та чек на оплату послуг з «англ.» 13x47 на загальну суму 9416,00 гривень не є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України, оскільки не пов`язані з особливими обставинами, зумовленими певними якостями дитини, чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини, які компенсується за рахунок отримання аліментів. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст.185 СК України). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Станом на сьогоднішній день відповідач проживає однією сім`єю, без реєстрації шлюбу з жінкою, у якої є неповнолітня дитина, яких теж потрібно утримувати, крім того, відповідач сплачує кредит, який вимушений був узяти задля погашення заборгованості по аліментах. Даний факт підтверджується довідкою про склад сім`ї від 29.10.2019 року та заявою про надання Кредиту від 12.04.2019 року. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вважає, що витрати за надання правничої допомоги у сумі 1000,00 гривень є не обгрунтованими та завищеними, оскільки вищевказані витрати визначаються згідно умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а наданий чек до прибуткового касового ордеру №17 від 30.09.2019 року, в якості доказу, не містить цих даних. З огляду на викладене, заявлені вимоги є безпідставними та недоведеними, оскільки позивач не була позбавлена можливості отримувати безкоштовне обстеження та відвідування лікарів у комунальних медичних закладах, однак зверталася за оплатною медичною допомогою, попередньо не погодившись з відповідачем. Надані відомості про понесені позивачем витрати на купівлю лікарських засобів, не підтверджені ані виписками з історії хвороби дитини, ані рецептами лікарів. Витрати на придбання одягу, взуття та оплату англ. (чек на оплату від 01.08.2016 року) не є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України. Просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] а про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса фактичного проживання: [ADDRESS] додаткових витрат на неповнолітню дитину, [PERSON] . [INFO] , в розмірі 13872, 29 гривень - відмовити та у задоволенні позовної заяви [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] а про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса фактичного проживання: [ADDRESS] судові витрати по справі за надання правничої допомоги у розмірі 1000,00 гривень відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2005 року позивач уклала шлюб з відповідачем, з яким прожила до 27.07.2011 року, після чого, вони розлучилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 25.03.2005 року та копією рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.07.2011 року по справі № 2-621/2011. Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2005 року. З часу їхнього розлучення та до теперішнього часу їхній син проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 13 вересня 2019 року. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21.07.2011 року з [PERSON] , [INFO] , сягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів суд враховував наявність хронічних захворювань дитини. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.10.2018 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь позивача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення до винесення судом рішення у розмірі 3948,00 гривень на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та збільшено розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] , [INFO] на користь позивача на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.07.2016 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн., щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.10.2018 року та ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 року. В якості підстави для збільшення розміру аліментів позивач вказувала хронічні захворювання дитини. Таким чином, наявні у дитини тяжкі хронічні захворювання враховано як при визначені розміну аліментів на утримання дитини в рішенні суду від 21.07.2011 року, так і в рішенні суду про збільшення розміру аліментів від 04.10.2018 року. З цих підстав, а також аналізуючи зазначені позивачем витрати, їх розмір та характер, суд приходить до висновку, що більшість вказаних у позові витрат не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України (розвитком здібностей дитини, її хворобою), а відносяться до загальних витрат на утримання дитини. Це зокрема зазначені позивачем витрати на придбання взуття та одягу, оплату навчання з англійської мови, медичних обстежень. Разом з тим суд визнає додатковими витратами, пов`язаними з необхідністю лікування дитини оплату позивачем виготовлення двох лінз на загальну суму 10400 гривень. Ця витрата підтверджена фіскальним чеком та розрахунком ТОВ «Візус», узгоджується з іншою медичною документацією про наявність захворювання очей у дитини. З урахуванням значного розміру цієї витрати, вона належить саме до додаткових витрат на утримання дитини, оскільки вочевидь не охоплюється розміром щомісячних аліментів та доходами позивача. Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дитину, з відповідача необхідно стягнути половину фактично понесених витрат позивача, пов`язаних з лікуванням дитини, на загальну суму 5200 грн. Оскільки позов задоволено частково, то розмір понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає стягненню з відповідача у розмірі 374,84 грн. (5200/13872,29х1000) = 374,84 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial