Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на зборах співвласників (колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина») 21.05.2001 року одноголосно було прийнято рішення про видачу позивачу трикімнатної квартири на другому поверсі житлового приміщення контори реорганізованого КСП «Батьківщина», що підтверджується протоколом №1 від 21.05.2001 року. Рішення було прийнято в зв'язку з тим, що позивач працював на підприємстві, а колишній директор КСП «Батьківщина» звільнився з роботи і переїзджав на нове місце проживання. На зборах було повідомлено, що квартира використовувалася для тимчасового проживання керівників підприємства і нікому на праві власності не належала. Ключі від квартири позивач віддав [PERSON] Позивач в судовому засіданні на позові наполягав. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, був повідомлений про дату, місце, час слухання справи належним чином, позивач погодився про заочне рішення по справі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 21.03.2001 року зборами співвласників (колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина») було одноголосно прийнято рішення про видачу позивачу трикімнатної квартири на другому поверсі житлового приміщення контори реорганізованого КСП «Батьківщина», що підтверджується протоколом №1 від 21.05.2001 року(а.с.5). Рішення було прийнято в зв'язку з тим, що позивач працював на підприємстві, а колишній директор КСП «Батьківщина» звільнився з роботи і переїзджав на нове місце проживання. На зборах було повідомлено, що квартира використовувалася для тимчасового проживання керівників підприємства і нікому на праві власності не належала. Як стверджує позивач, ключі від квартири йому особисто віддав [PERSON] В вказаній квартирі позивач 21.05.2001 року проживає постійно з 21.05.2001 року, а зараз періодично, так як робить капітальний ремонт, що підтверджується чеками на придбання будівельних матеріалів(а.с.12-14). За постачання газу, електроенергії, води сплачує кошти позивач, що підтверджується квитанціями про прийняття коштів №№ 45,19,32,66,577 та розрахунковою книгою КП Біляївський водоканал(а.с.15-20). В 2013 році ТОВ «Одесагаз» почало вимагати від позивача надання право установчих документів на квартиру для укладення договору на постачання газу. Позивач вирішив приватизувати квартиру. Але, з'ясувалося, що [PERSON] приватизував квартиру ще 15.12.1998 року, отримав свідоцтво про право власності на житло. Всі документи про приватизацію він здав в Біляївську міську раду та написав заяву про відмову від квартири та зобов'язався віддати позивачу ключі. Ключі від квартири він дійсно позивачу здав, але ні він, ні Біляївська міська рада у момент вселення в квартиру у 2001 році позивачу не повідомили, що квартира вже приватизована. В 2013 році в Біляївській міській раді позивачу надали оригінали заяви, свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1998 року за №2118 з вказівкою про відновлену вартість квартири на момент приватизації в сумі 14,22 грн., ордер на житло №206, технічний паспорт на квартиру, на ім'я відповідача(а.с. 21-25). Позивач не знав, що квартира належить на праві власності [PERSON], володів нею відкрито та безперервно з 21 травня 2001 року по сьогоднішній день. Відповідно до ст..344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд вважає що позов знайшов своє підтвердження та підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved