Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2010 вона уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 203. В шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені з березня 2018, тому шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вона зверталась до відповідача з проханням надавати допомогу на утримання дитини, однак відповідач ухиляється від добровільної допомоги, участі у вихованні дитини не приймає, та всі обов'язки щодо утримання, щодо виховання дитини вона несене самостійно, тому просить оскільки сім'я розпалася остаточно, шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти в розмір 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідно віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути на її користь судові витрати . Позивачка в судовому засіданні просила шлюб розірвати, стягнути аліменти на утримання дитини та прізвище не змінювати. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина, але не бажав, що позивачка залищала прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 28.08.2010 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 203, в шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Батько допомогу на утрирмання дитини надає не регулярно та не в достатньому розмірі, хоча є працездатною особою. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 ч. 1 Сімейного кодексу України передбачено частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК України. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони шлюбні стосунки не підтримують з березня 2018 та поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу . Позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення, тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення дитини повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України), позивач до суду звернулася 04.04.2018. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з другої сторони в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн. Також до стягнення з відповідача на користь позивача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн., що підтверджено квитанцією № 853790 від 03.04.2018.

Outcome: approved