Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], обґрунтовуючи який зазначила таке. 25 квітня 2016 року помер [PERSON], який за життя, 14 вересня 2011 року, склав заповіт, згідно якого на випадок його смерті він усе майно заповідав їй. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1994 року квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Чехова, 12/17, належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та його дружині [PERSON]. [PERSON] померла 14 квітня 2014 року. Після її смерті спадщину, яка залишилась, прийняв її чоловік [PERSON], оскільки був зареєстрований разом із дружиною. Після смерті [PERSON] вона від спадщини не відмовлялась та в установлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини до Шостої одеської державної нотаріальної контори, якою було відкрито спадкову справу за № 326/2016. Проте через обставини, які виникли у країні, вона не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вимушена звернутись з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. До початку судового розгляду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Від третіх осіб надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за відсутності їхніх представників. Відповідач Ровеньківська міська рада Луганської області свого представника до суду не направила, хоча про час і місце розгляду справи міська рада була сповіщена належним чином, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] з 1958 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що копією паспорта [PERSON]. Зі свідоцтва про право на житло від 26 січня 1994 року вбачається, що квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Чехова 12/17, на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 2011 року [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого усе своє майно, в тому числі й частку вказаної квартири, а також права і обовязки він заповідав [PERSON], тобто позивачу у справі. 14 квітня 2014 року у м. Ровеньки померла дружина [PERSON] [PERSON]. Після її смерті спадщину як спадкоємець першої черги за законом прийняв, але не оформив її чоловік [PERSON], оскільки проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується даними про його реєстрацію місця проживання, вказаними у копії його паспорта, внаслідок чого став фактично власником всієї квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Чехова 12/17. 25 квітня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується його свідоцтвом про смерть. Витягом із Спадкового реєстру, сформованим 15 листопада 2016 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою за номером 45788087, підтверджується факт, що заповіт, складений [PERSON] 14 вересня 2011 року є чинним. Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом строк звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 326/2016. Даний факт підтверджується відповіддю державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори від 11 жовтня 2016 року № 4232/02-14. Також із вказаної відповіді державного нотаріуса йдеться, що позивачу фактично відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] через неможливість витребувати інформацію про реєстрацію права власності на згадану вище квартиру станом на 30.12.12 р. у держателя цієї інформації - БТІ, яке знаходиться на території проведення АТО. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З наведених вище доказів судом достовірно встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і має право на спадкування усього його майна за заповітом. Між тим, позивач позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, тому,

Outcome: approved