Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 17.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 75. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені та між сторонами відсутнє нормальне спілкування. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. Також, вказує на те, що примирення з відповідачем неможливе. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не доповів, відзиву або заперечень на позов до суду від нього не надходило. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, що відповідає вимогам, які передбачені ст. 280 ЦПК України, про що 10.10.2018 року судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що підтримання позивачем позовних вимог вказує на те, що вона не згодна примиритися з відповідачем, а також не згодна на збереження шлюбу. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу обєктивні, подальше спільне життя сторін неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи . Позивачем при поданні даного позову було сплачено судовий збір на суму в розмірі 704,80 грн., що підтверджується оригіналом квитанції за № 0.0.1008723174.1 від 12.04.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином та враховуючи вказані норми ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, тобто суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved