Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 14 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю та стягнути судові витрати. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] . Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Поточний рік разом з відповідачем не проживають, шлюбні відносини фактично припинилися. Між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, любов та повага. У відповідача власні погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про його бажання повернутись до сім`ї, не вчиняє. Шлюб носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити їх спільним інтересам. Спроби примирення не принесли жодних результатів. Ухвалою суду від 8 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. В підготовче засідання позивач не з`явилася. У поданій 28 вересня 2020 року заяві просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач 28 вересня 2020 року подав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки спільне подружнє життя з позивачем не склалося, відсутній спір щодо утримання дитини та відсутнє спільне майно, яке потребувало б поділу. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до норм ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved