Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона з відповідачем 14.02.2014 року зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що розірвати шлюб з відповідачем через органи РАЦС не має можливості, оскільки відповідач не бажає з`являтися у відділ державної реєстрації актів цивільного стану для фактичного оформлення документів на розірвання шлюбу. Подружні відносини між ними припинені більше трьох місяців тому, спільного господарства з відповідачем не ведуть, мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім`ї це постійні суперечки. Внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір`я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначає, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона та її чоловік не мають наміру зберегти шлюб та подальше їх спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, збереження шлюбу є неможливим. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 14.02.2014 року між нею та відповідачем, стягнути з відповідача понесений нею судовий збір за подання позовної заяви до суду, справу розглядати без її участі, проти заочного рішення суду не заперечує. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення не відбулось, просила позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] , не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 33). Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 8 (а.с. 7, 32). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення сторін не відбулось. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Оскільки відповідач не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved