overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. З позовом згоден. У звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 30 вересня 2006 року уклали шлюб, який був зареєстрований ЗАЦС Бендери, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5, 7). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем (а.с. 5, 6, 10). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «Гуцул». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу в них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився. Причини не явки суду не відомі, про день та час слухання справи повідомлений належним чином про що свідчать повідомлення про отримання ним поштових відправлень. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. У звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 30 жовтня 2013 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище Стаднік. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2008 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].\~ Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач у судове\~ засідання не зявилася, просила розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином причини неявки суду невідомі. У звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~ Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 17.01.2008 року уклали шлюб, який був зареєстрований Малоярославецькою Другою сільською радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис № 1,\~ що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ (а.с. 14). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 12). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач\~ просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бичкова». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2005 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач у судове\~ засідання не зявилася, просила розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове\~ засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. З позовом згоден. У звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~ Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 20 листопада 2005 року уклали шлюб, який був зареєстрований Вільненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис № 12,\~ що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ (а.с. 4). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом вказуючи, що після смерті його тітки [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна частка ( пай) площею 2,75 га в умовних кадастрових гектарах ,яка розташована на території Мізоцької селищної ради. 19 грудня 1998 року [PERSON] померла. 06 березня 1995 року тітка позивача оформила заповіт , згідно якого вищевказану земельну ділянку заповіла позивачу. На даний час реалізувати своє право на спадщину не може оскільки не своєчасно прийняв спадщину , так,як йому не було відомо про наявність земельної частки ( паю) в тітки. А тому, просить суд визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач, до суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить справу розглянути без його участі. Від Мізоцької селищної ради Здолбунівського району Рівненської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідач зареєстрована у належному їй на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2013 року, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Враховуючи, що судову повістку надіслану судом за місцем реєстрації відповідача було повернуто до суду із відміткою листоноші « адресат не проживає», суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а тому не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив та, оскільки позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: копією Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 23 лютого 1984 року (а.с. 9). Згідно із даними листа виконавчого комітету Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області від 28.12.2018 року № 863 відповідач зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 17). Із підтвердження депутата Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області [PERSON] , громадянка [PERSON] з 2013 року не проживає за місцем своєї реєстрації (а.с. 14). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад один рік без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідач зареєстрована у належному їй на праві приватної власності будинку № 44 по вулиці Кооперативній в селищі Глеваха Васильківського району Київської області. Посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з липня 2015 року, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Позивач надала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не прибула. Враховуючи, що судову повістку надіслану відповідачу за адресою зареєстрованого місця її проживання повернуто до суду з даними про те, що вона за зазначеною адресою не проживає,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідач зареєстрована у належному їй на праві приватної власності будинку № 60 по вулиці Миколаївській в селі Мала Солтанівка Васильківського району Київської області. Посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2017 року, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Відповідач в судове засідання не прибула. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик за адресою реєстрації місця свого проживання, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником Ѕ частини будинку № 60 по вулиці Миколаївській в селі Мала Солтанівка Васильківського району Київської області, що підтверджується доданим до позовної заяви договором дарування від 10.07.1998 року (а.с. 11). Згідно із даними листа [PERSON] сільської ради Васильківського району Київської області від 08.02.2019 року № 84-02/12 відповідач зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 14). Як встановлено [PERSON] сільської ради Васильківського району Київської області від 22.01.2019 року, громадянка [PERSON] з 04.06.2017 за місцем своєї реєстрації не проживає (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад один рік без поважних причин не проживає у [INFO], тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідач зареєстрований у належній їй на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач з 2013 року не проживає за місцем своєї реєстрації, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. За клопотанням представника позивача дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що ухвалу суду надіслану відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «за зазначеною адресою адресат відсутній»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідач зареєстрований у належній їй на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2006 року, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Пояснила, що її син проживає за різними адресами, а вона не підтримує з ним стосунків. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи, що судову повістку надіслану судом за місцем реєстрації відповідача було повернуто до суду із відміткою листоноші «за вказаною адресою не проживає», суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а тому не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив та, оскільки позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу квартири від 04.05.2005 року (а.с. 15 - 16). Згідно із листом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області від 13.06.2019 року № 494 відповідач зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 28). Як встановлено із показань сусідів позивачки [PERSON] і [PERSON] , допитаних в судовому засіданні під час розгляду справи в якості свідків, громадянин [PERSON] понад 10 років за місцем своєї реєстрації не проживає. Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад один рік без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивачем не було оплачено судового збору, судовий збір слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved