Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0889 га, кадастровий номер 2310700000:02:015:0226, яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, 3-й провулок Чернишевського, 31, що належала йому за життя на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.11.2013 року, індексний номер 12317722, виданого Реєстраційною службою [PERSON] міськрайонного управління юстиції Запорізької області, з відступом від рівності часток, становить 13/25 частки, що складає 0,0462 га. Визнати за нею [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 15.06.2014 року, на 13/25 частки земельної ділянки, що складає 0,0462 га, яка розташована за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, 3-й провулок Чернишевського, 31 та виділити частку у натурі з присвоєнням виділеній земельній ділянці окремого кадастрового номеру. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та [PERSON] 27 квітня 1985 року був укладений шлюб. Від даного шлюбу є повнолітня донька - [PERSON]. 15 червня 2014 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 301993, видане 16.06.2014 р. ВДРАЦС по м. Мелітополю реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Запорізькій обл. На час смерті [PERSON] вона сумісно з ним проживала за адресою: 3-й провулок Чернишевського, будинок № 31 в м. Мелітополі Запорізької області, де проживаю та зареєстрована по теперішній час. Тобто на час відкриття спадщини проживала спільно із спадкодавцем та прийняла її. Спільна донька [PERSON] 22.07.2015 року написала заяву про відмову від прийняття спадщини, яка була завірена нотаріально 22.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Інші спадкоємці за законом, за заповітом відсутні. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, після смерті її чоловіка вона вступила у право на спадщину у вигляді 27/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: 3-й провулок Чернишевського, 31 в м. Мелітополі Запорізької області, про що отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.07.2015 р., видане державним нотаріусом [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори та яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.07.2015 р., про що свідчить [PERSON] з Державного реєстру від 18.08.2015 р. Також [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка, яка обслуговує зазначений житловий будинок, свідоцтво про право власності на який вона отримала. Співвласниками земельної ділянки є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальним розміром 0,0889 га, кадастровий номер 231070000:02:015:0226. Станом на 03.04.2017 рік затвердженні межі земельної ділянки у новому вигляді та визначенний кожному співвласнику у користування розмір земельної ділянки з виділом та розрахунком часток кожного, який було проведено ПП «Серівор» від 03.04.2017 року: за [PERSON] 0, 0462 га, що складає 13/25 часток земельної ділянки; за [PERSON] 0,0308 га, що складає 7/20 часток земельної ділянки; за [PERSON] та [PERSON] 0,0119 га, що складає 13/100 часток земельної ділянки. Тобто розмір визначеної частки за померлим [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку становить 13/25 частин, якою користується позивачка по теперішній час. Позивачка як спадкоємець першої черги за законом, у визначений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді 13/25 часток земельної ділянки, розташованої за адресою: 3-й провулок Чернишевського, 31 в м. Мелітополі Запорізької області. Однак, 19.08.2015 р. отримала постанову від нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому як частка померлого [PERSON] у спільному сумісному майні не визначена. Таким чином, вона позбавлена можливості зареєструвати право власності на спадкове майно. Враховуючи обставини, які склалися та існують між співвласниками по теперішній час стосовно порядку користування земельною ділянкою із виділенням кожному співвласнику для користування конкретної частки, вважає, що має право, як спадкоємець, на 13/25 частку земельної ділянки, на якій розміщена належна їй частка житлового будинку, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судовому засідання позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Від представника відповідача [PERSON] міської ради Запорізької області [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та винести рішення по матеріалам справи. Від третьої особи по справі [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 301993, видане 16.06.2014 р. ВДРАЦС по м. Мелітополю реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. /а.с. 20/. Згідно копії свідоцтва про шлюб, між [PERSON] та [PERSON] 27.04.1985 року був укладений шлюб. /а.с. 26/. Від даного шлюбу у них є донька - [PERSON], яка є повнолітньою. [PERSON] 22.07.2015 року написала заяву про відмову від прийняття спадщини, яка була завірена нотаріально 22.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с. 28/ Так, після смерті [PERSON], позивачка успадкувала 27/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: 3-й провулок Чернишевського, 31 в м. Мелітополі Запорізької області, про що отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.07.2015 р., видане державним нотаріусом [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори та яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.07.2015 р., про що свідчить [PERSON] з Державного реєстру від 18.08.2015 р. /а.с. 17/ Відповідно до копії свідоцтва виданого 06.11.2013 року про право власності на земельну ділянку [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка, яка обслуговує житловий будинок розташований 3-й провулок Чернишевського, 31 в м. Мелітополі Запорізької області. Співвласниками якої також є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальним розміром 0,0889 га, кадастровий номер 231070000:02:015:0226. /а.с.11/. 28 серпня 2014 року державним нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи, витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі /а.с.71-109/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]Є є його дружина [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що й не заперечували сторони, що позивач прийняла спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк а третья особа відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. У відповідності до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2015 року позивачці було відмовлено в оформленні спадщини після померлого 15 червня 2014 року її чоловіка [PERSON] та видачі їй свідоцтва про права на спадщину за законом, а саме: на земельну ділянку загальним розміром 0,0889 га, кадастровий номер 231070000:02:015:0226, яка розташована за адресою: м. Мелітополь, 3-й провулок Чернишевського, 31, у звязку з відсутністю визначення значення часток співвіласніків зазначеної земельної ділянки. /а.с. 18/. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що при житті всіх співвласників земельної ділянки загальним розміром 0,0889 га, кадастровий номер 231070000:02:015:0226, яка розташована за адресою: 3-й провулок Чернишевського, 31 в м. Мелітополі Запорізької області, між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] співвласниками зазначеної земельної ділянки добровільно був встановлений та затверджений порядок користування даною земельною ділянкою з визначенням меж з урахуванням розташування на ній будинків та побудов кожного співвласника, про що ТОВ Південне підприємство «Дніпровського міжрегіонального бюро технічної інвентаризації» 23.12.2013 р. було оформлено відповідні документи. Станом на 03.04.2017 рік затвердженні межі на земельній ділянці у новому вигляді та визначений кожному співвласнику у користування розмір земельної ділянки з виділом та розрахунком часток кожного, який було проведено ПП «Серівор» від 03.04.2017 року. Частка [PERSON] 0, 0462 га, що складає 13/25 часток; частка [PERSON] 0,0308 га, складає 7/20 часток земельної ділянки; частка [PERSON] та [PERSON] 0,0119 га, складає 13/100 часток земельної ділянки. /копія схеми поділу земельної ділянки а.с. 114/: Розмір визначеної частки за померлим [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку становить 13/25 частин, якою я користуюся по теперішній час. Також інші співвласники користуються визначеними та закріпленими за кожним частками земельної ділянки. Спірних питань щодо цих часток, розподілених між співвласниками, не виникало. Аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за необхідним задовольнити позов [PERSON] до відповідачів про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування, виділити частку у натурі. Також ч. 5\~ст. 89 Земельного кодексу України\~визначено право співвласників на поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, що може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. У постанові ВСУ від 19.02.2014 у справі № 6-4цс14 зазначено, якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток. Позовні вимоги в частині присвоєнням земельній ділянці окремого кадастрового номеру задоволенню не підлягають, оскільки стороною не надано доказів щодо відмови в його отриманні.

Outcome: partial