Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 11.11.2011 року, у якому в сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування. Спільне життя не склалося через різня поглди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого систематично відбувались сварки, обзивання та образи з боку відповідача, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Постійні психологічні маніпуляції, мотою яких було змусити позивача сумніватись в адекватності її сприйняття навколишньої дійсності, ставлячи під сумнів її власну пам`ять та розсудливість, змусили позивачку закінчити спільне проживання з відповідачем. Відсутність довіри та розуміння, підтримки, тепла з боку відповідача унеможливлюють подальші подружні відносини, які припинились 14.03.2019 року. З цього часу сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.05.2019 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей. Станом на 22.07.2020 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 20000,00 грн. Однак відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Підстав для примирення позивач не вбачає. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд такий розірвати. 21.01.2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, подала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився подав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, виданого 11.011.2011 року виконкомом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, серія [NUMBER] , актовий запис №16, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року. Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ., що вбачається із наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останньою судові витрати, які складаються із судового збору.

Outcome: approved