Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 07 вересня 2013 року вона вступила із відповідачем по справі у шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовськ та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 233 від 07 вересня 2013 року. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з тим, що з початку 2015 року відносини між нею та відповідачем по справі почали погіршуватись, а з початку вересня 2015 року вони мешкають окремо. Спроби налагодити відносини до позитивного результату не призвели. Позивач вказує, що вона із відповідачем не пов`язана спільним побутом та господарством, за її глибоким переконанням збереження шлюбу неможливе та суперечить їх спільним інтересам, при вказаних обставинах, вона прийняла рішення про його розірвання, у зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Позивач у судове засідання на розгляд справи не зявилась, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.15). Відповідач у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність у зв`язку із сімейними обставинами, не заперечує проти позовних вимог, згоден на розірвання шлюбу (а.с.14). Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовськ та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 233 від 07 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно (а.с. 10). Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], 28 лютого 2014 року (а.с. 4). Приймаючи до уваги те, що збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створено умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, сторони проживають окремо,не пов`язані спільним побутом та господарством, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, витрати по справі покласти на відповідачая.

Outcome: approved