Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,119 га (цільове призначення - для ведення садівництва), що розташована на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області(належала померлому на праві власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю). Померлим 18.07.2008 року було складено заповіт відповідно до якого все майно (рухоме та нерухоме) він заповів позивачу[PERSON] , як єдиній дочці. Відповідач [PERSON] є спадкоємицею за законом п`ятої черги спадкування як онука спадкодавця, інші спадкоємці попередніх черг спадкування після смерті [PERSON] відсутні. Маючи намір прийняти спадщину на земельну ділянку, позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Позивач зазначає, що визначений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки в період часу 6 місяців після смерті батька, а саме з 06.03.2013 року позивач отримала травму колінного суглоба (розрив менісків та зв`язку). Їй стало важко ходити, займалась консервативним лікуванням, але це не дало значного ефекту та з 09.04.2013 року по 10.05.2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Інституті травматології та ортопедії НАМУ і фактично не могла самостійно пересуватись. Після виписки із медичного закладу ще тривалий час проходила реабілітаційне лікування, тому фізично не могла особисто звернутись до нотаріуса. На підставі зазначеного просила визначити додатковий строк терміном на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 07 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04.11.2012 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, серія [NUMBER] /а.с.12/. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку площею 0,119 га, цільове призначення - ведення садівництва), що розташована на території Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, яка належала померлому на підставіДержавного акта на право приватної власності на землю /а.с.15-16/. За життя 18.07.2008 року [PERSON] склав заповіт, яким все майно (рухоме та нерухоме) заповів позивачу[PERSON] /а.с.23/. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При зверненні позивача до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна [PERSON] , державним нотаріусом другої київської державної нотаріальної контори Шершун О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до нотаріальної контори після спливу строку з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини в зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, суд вважає дану обставину об`єктивною підставою вказаного пропуску і це підтверджено належними доказами. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved