Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.01.1989 Борщівським районним відділом ЗАГС Тернопільної області, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що під час спільного проживання сімейні стосунки у них не склались, вони не зійшлись характерами. Шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 02.10.2019 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання. 26.11.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 17.02.2020 сторонам надано строк на примирення тривалістю два місяці. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, просив надати термін на примирення, в подальшому у судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданного Борщівським районним відділом ЗАГС Тернопільної області 28.01.1989, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 1989 року, про що складено відповідний актовий запис №8. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, строк для примирення нічого не змінив, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали сторін наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved