Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити останнього батьківських прав стосовно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 04 серпня 2004 року з відповідачем уклала шлюб, але подружні стосунки між ними не склалися, проживали погано, незначний проміжок часу. Шлюб між ними було розірвано 14 серпня 2006 року. Але, вже на час народження [INFO] у них дочки [PERSON], разом вони не жили, з пологового будинку чоловік її та дитину не забирав. Актовий запис про дитину був вчинений за її заявою. Через декілька місяців після народження дочки, не отримуючи від її батька жодної допомоги на її утримання, звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів і рішенням суду від 03 серпня 2005 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON]. При цьому, [PERSON] в 2005 році ставив під сумнів своє батьківство щодо [PERSON], у зв'язку з чим звертався до суду з відповідним позовом, але позов було залишено без розгляду. Таким чином, дочка [PERSON] від самого народження і до сьогодні проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, лише її зусиллями дитині створені всі належні умови для виховання, розвитку і навчання. Лише вона безпосередньо займається духовним розвитком та вихованням дитини, несе витрати по відвідуванню дитиною школи, купує їй одяг, необхідні речі, забезпечує продуктами харчування, лікуванням на іншими необхідними речами. Відповідач аліменти на утримання дочки платить нерегулярно, станом на 01 березня 2016 року заборгованість складала 34727 грн. 23 коп., протягом всього цього часу з дитиною ніколи не спілкувався, участі в її вихованні та розвитку не приймав, матеріального утримання належним чином не здійснював. Ситуація, що склалася, повністю висвітлює фактичне ухилення біологічного батька дитини від її утримання, виховання та розвитку. Зазначені обставини свідчать про відсутність у відповідача почуття батьківської любові до дочки та умисного ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Пояснила, що за два тиждні від пологів пішла від чоловіка через сварку. З пологового будинку він її не забирав, до того ж ставив під сумнів своє батьківство щодо [PERSON]. Ніколи дитиною не цікавився і не цікавиться, аліменти не сплачує. Участі у вихованні дитини за майже 13 років взагалі не приймав. Вказала, що відповідача вже багато років не бачила, він зловживав спиртними напоями, як особа деградував. Представник позивача просила суд позбавити віповідача батьківських прав стосовно його дочки [PERSON], оскільки він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неї. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник виконавчого комітету Знам'янської міської ради як органу опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника та представника орагну опіки та піклування, а також думку малолітньої [PERSON], дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 04 серпня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14 серпня 2006 року (а.с. 8). Від спільного життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). У судовому засіданні також з'ясовано, що 13 серпня 2005 року ВДВС Знам'янського МРУЮ було відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-1307 виданого Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області від 02 серпня 2005 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів (а.с. 9). З довідки Знам'янського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 09 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] у період з 01 серпня 2013 року по 01 лютого 2018 року за виконавчим листом №2-1307 виданим Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області 02 серпня 2005 року, не отримувала аліментів від [PERSON] (а.с. 12). Ухвала Знам'янського міськрайонного суду від 27 грудня 2005 року свідчить про те, що [PERSON] звертався до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання актового запису про батьківство, але оскільки під час розгляду справи він покинув судове засідання, і не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, справу було залишено без розгляду (а.с. 11). Відповідно до довідок про склад сім'ї виданих 07 травня 2014 року та 09 лютого 2018 року позивач [PERSON] разом з дочкою [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS] (а.с. 13,18). Згідно з довідкою Знам'янської центральної районної лікарні від 09 лютого 2018 року [PERSON] з 09 липня 1999 року дотеперішній час працює у зазначеному медичному закладі на посаді сестри медичної інфекційного відділення. З 2008 року по теперішній час користується соціальною відпусткою як мати, що виховує дитину одна (а.с. 14). З довідок Знам'янської другої селищної ради від 09 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] на території селищної ради наразі не зареєстрований та не проживає тривалий час, раніше проживав по [ADDRESS]. За час проживання характеризувався негативно, вживав спиртні напої, влаштовував у сім'ї сварки (а.с.15,16). Довідка - характеристика з місця проживання позивача свідчить про те, що остання проживає по [ADDRESS], характеризується позитивно, на утриманні та вихованні має неповнолітню дочку [PERSON] про яку піклується, займається її вихованням та духовним розвитком, регулярно оздоровлює (а.с. 17). За місцем роботи [PERSON] також має позитивну характеристику (а.с. 19). Судом встановлено, що дитина [PERSON] навчається у НВК «Знам'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ст.№2 - ліцей». За час навчання в школі зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Має добрий загальний розвиток, завжди охайно вдягнена, товариська, старанна, врівноважена, дисциплінована (а.с. 20). Вказаним навчальним закладом надано характеристику і на позивача, в якій зазначено, що остання систематично цікавиться успіхами дочки у навчанні, станом її спілкування з однолітками та правами в класному колективі. Постійно відвідує батьківські збори, слідкує за режимом дня дитини та раціональним харчуванням, матеріальним забезпеченням та гігієною. Батько дитини [PERSON] - [PERSON] з сім'єю не проживає, успіхами дочки та її шкільним життям не цікавиться. Школу не відвідував жодного разу. Вихованням і навчанням дитини займається тільки мати (а.с. 21). Згідно з Актом обстеження житлових умов проживання, сім'я позивача проживає по [ADDRESS], у будинку зі всіма зручностями, та комунікаціями, який є власністю [PERSON] Дитина [PERSON] має окрему належно облаштовану, мебльовану кімнату, зі всіма зручностями для навчання. Користується сучасними гаджетами. У сім'ї присутня взаємоповага та взаєморозуміння. Дохід сім'ї приблизно складає 5000 грн. на місяць (а.с. 23). Відповідно до Висновку від 22 лютого 2018 року виконавчий комітет Знам'янської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача стосовно його неповнолітньої дочки [PERSON] Такий висновок обґрунтований тим, що [PERSON] самоусунувся від виховання малолітньої дочки, матеріально не підтримує сім'ю, чим утискає законні права та інтереси дитини. Позбавлення батьківських прав батька необхідне для збереження психічного здоров'я та емоційного комфорту дитини (а.с. 24). Допитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] вказала, що батька взагалі ніколи не бачила, немає до нього родинних почуттів. Не заперечує щоб батька було позбавлено стосовно неї батьківських прав. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Під час судового розгляду встановлено, що батько дитини з нею тривалий час не спілкується, її життям не цікавиться, не проявляє до неї жодного інтересу, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, взагалі не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені обставини в сукупності зрештою призвели до втрати родинного зв'язку дитини з батьком. Відповідач самоусунувся від виховання дочки, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на позивача, оскільки дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Судом не встановлено об'єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, її навчання, підготовку до самостійного життя, її медичний догляд та лікування, спілкування з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; інтерес до її внутрішнього світу та усіх сторін життя тощо. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Вищезазначені фактори, як окремо так і в сукупності, явно свідчать про свідоме тривале ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дочки [PERSON] та є наслідком винної поведінки з його боку через свідоме нехтування своїми зобов'язаннями, покладеними на нього положеннями ст.150 та ч.1 ст.157 СК України, що згідно з п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є не припустимим і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини. До того ж і факт ігнорування відповідачем судових засідань у даній справі також свідчить на користь того, що він не цікавиться долею своєї дитини. Зазначене вказує на достатність підстав для задоволення позовних вимог в силу п.2 ч.1 ст.164 СК України. За клопотанням позивача суд відносить судові витрати у даній справі на її рахунок. На підставі викладеного ст.18 Конвенції про права дитини, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст. ст.167, 171 СК України,

Outcome: approved