Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», Одеської дирекції ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 квітня 2014 року о 21 годині 00 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Генерала Петрова в м. Одесі, здійснила проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], під її керуванням. Внаслідок зіткнення автомобіль [PERSON] перевернувся на дах, а самому автомобілю були нанесені значні механічні пошкодження. Відповідно до висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 2697 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту й матеріальної шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу від 09 липня 2014 року, вартість відновлювального ремонту та сума матеріальних збитків, спричинених автомобілю [NUMBER] [PERSON] становить 86888 грн. Крім того, позивач вважає, що їй було завдано моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Вимоги позивача до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», Одеської дирекції ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» обґрунтовані тим, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER], була застрахована у зазначеній страховій компанії. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду відзив до позовної заяви, відповідно до якого позов визнав частково. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2014 року о 21 годині 00 хвилин відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Генерала Петрова в м. Одесі, здійснила проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем «KIA SOUL» д/н [NUMBER], який перебував під керуванням [PERSON]. Внаслідок зіткнення автомобіль «KIA SOUL» д/н [NUMBER] перевернувся на дах, а самому автомобілю були нанесені значні механічні пошкодження. Вказані пошкодження унеможливили подальше безпечне використання єдиного транспортного засобу. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/5908/14-п від 12 травня 2014 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] Право власності [PERSON] на автомобіль «KIA SOUL» д/н [NUMBER], підтверджується технічним паспортом. Відповідно до висновку № 2697 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту й матеріальної шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу від 09 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту та сума матеріальних збитків, спричинених володільцю автомобілю «KIA SOUL» д/н [NUMBER], за умови проведення ремонту на спеціалізованому СТО становить 86888 грн.; з врахуванням середньої регіональної вартості нормо-години Одеського регіону, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 76795,05 грн. Відповідно до платіжного доручення №4723 від 30.05.2014 року ПРАТ «АСК «Інго Україна» сплатило на користь [PERSON] 36270,41 грн. страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 1187 Цивільного Кодексу України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, відповідно до п. 2.2. Дорожнього руху України якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до ст.21 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Володілець транспортного засобу «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER], застрахував свою відповідальність. Страховиком є відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування». Також, внаслідок ДТП позивачу також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням моїх нормальних життєвих зв'язків. Крім того, під час ДТП позивач зазнала пошкодження шийного відділу хребта, була змушена тривалий час користуватися фіксуючим пристроєм на шиї, відвідувати лікарів для перевірки стану здоров'я. Вказані обставини підтверджуються медичними виписками та довідками з медичної клініки «Into Sana». Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Крім того, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та ст.23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в границях заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин (характеру й тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, ваги заподіяної травми, наслідків тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його життєвих і виробничих відносин, намірів з якими діяла особа, що спричинила шкоду). Проте, визначаючи розмір моральної шкоди, суд, застосовує принцип справедливості та співмірності і вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 гривень. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи те, що позивачем відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля на спеціалізованому СТО не проводився, суд вважає, що вартість такого відновлення має відповідати середньо регіональній вартості нормо-години Одеського регіону. З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», Одеської дирекції ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно задовольнити частково.

Outcome: approved