Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та призначити її опікуном неповнолітнього. Вимоги обґрунтувала тим, що вона є бабусею [PERSON]. Онук проживає разом з нею по [ADDRESS]. Виховує онука з самого народження, утримує та матеріально забезпечує. Мати дитини - її дочка - за життя не займалася вихованням сина, зловживала спиртним, померла [INFO]. Батько дитини [PERSON] не цікавиться вихованням сина, матеріально не утримує, не піклується про його здоров'я, розвиток, не спілкується та не цікавиться життям. На підставі виконавчого листа від 4.10.2013р. з відповідача стягувалися аліменти на користь матері дитини, проте відповідач їх не сплачував. Так як, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, то він має бути позбавлений батьківських прав. Оскільки, дитина знаходиться на утримання позивача, то вона просить стягнути аліменти на її користь та призначити її опікуном. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Додатково пояснила, що вона не бажає, щоб батько бачився з сином та приїздив до нього. Уточнила, що проживає разом з онуком у спадковому будинку дочки по [ADDRESS]. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської районної державної адміністрації - вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки батько не виконує належним чином покладених на нього обов'язків по вихованню дитини, то його необхідно позбавити батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. Проте, призначити бабусю опікуном дитини на даний час неможливо, оскільки вона не зверталася до органу опіки та піклування із відповідною заявою та документами, а орган опіки, в свою чергу, не звертався до суду з поданням про призначення опікуна. Відповідач визнав позов частково. Не згоден з вимогами про позбавлення його батьківських прав, оскільки спілкуватися з сином йому перешкоджає саме позивач, яка заперечує проти відвідування дитини та передачі йому будь-яких речей, влаштовує сварки. Відповідач розуміє прихильність сина до бабусі, з якою він проживав з самого народження разом з матір'ю [PERSON], яка померла у січні 2014р., тому не наполягав на переїзді дитини до нього, хоча і пропонував сину такий варіант. Хлопчик вагався, але згодом сказав, що залишиться жити з бабусею. Протягом навчальних 2008-2010 років [PERSON] проживав разом з відповідачем та його сім'єю у м.Білій Церкві, відвідував школу. Відповідач забрав сина з лікарні, куди він потрапив через пияцтво матері [PERSON]. Бабуся благала його, щоб матір не позбавляли батьківських прав, а згодом із скандалом знову забрала [PERSON] у с.Яблунівку. Проживає позивач разом з дитиною не у власному помешканні, а в будинку, що належав її доньці, тому відповідач вважає, що позбавити його батьківських прав вона хоче саме з метою заволодіння майном та з інших меркантильних переконань її родичів. Позивач є людиною похилого віку, яка сама потребує сторонньої допомоги, зокрема і онука. Тому не може бути його опікуном. Своїм позовом вона лише зробить дитину сиротою. Власну доньку вона не змогла належно виховати. Відповідач має нову сім'ю: дружину , яка працює у Товаристві Червоного Хреста України, виховує двох дітей - дружини від першого шлюбу та спільну дитину. Має бажання і можливість виховувати у сім'ї [PERSON]. Працює приватним підприємцем. З травня 2014р. добровільно сплачує аліменти на утримання сина через Яблунівську сільську раду. Протягом 2012-2014р.р. відповідач мав матеріальні втрати та пережив потрясіння в зв'язку зі смертю батьків, тому це вплинуло на матеріальне забезпечення сина та частоту побачень з ним. Оскільки на даний час син проживає разом з позивачкою, то відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на її користь. Прокурор вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення аліментів, підстав для позбавлення батьківських прав відповідача немає, в силу свого віку позивач невзмозі бути опікуном дитини. Заслухавши доводи сторін, третьої особи, висновок прокурора, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме, до задоволення підлягають вимоги лише про стягнення аліментів, підстав для задоволення вимог про позбавлення батьківських прав відповідача та призначення позивача опікуном суд не вбачає. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією відповідного свідоцтва. Мати дитини - [PERSON] - [INFO] померла. [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], [INFO], пенсіонеркою, на [ADDRESS], сім'я потребує соціального супроводу, про що свідчать акти обстеження матеріально-побутових та житлово-побутових умов проживання від 26.03.2014р. та 4.06.2014р.. 4.10.2013р. рішенням Білоцерківського міськрайонного суду з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина на користь [PERSON]. Довідку про наявність та розмір заборгованості відповідача по аліментах позивач суду не надала. Згідно з відомостями Яблунівської сільської ради Білоцерківського району на виплату аліментних коштів на утримання [PERSON], відповідач [PERSON] добровільно сплатив [PERSON] 19.05.2014р., 11.06.2014р., 16.09.2014р. по 500грн. щомісяця, в чому обидві сторони розписалися. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Створив нову сім'ю 12.05.2006р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Дружина Відповідача [PERSON] є волонтером Товариства Червоного Хреста України, характеризується позитивно. У сім'ї проживає двоє дітей: [PERSON], [INFO], донька дружини відповідача від першого шлюбу та [PERSON], [INFO], спільний син. Діти характеризуються позитивно, сім'я має належний рівень житлово-побутових умов, про що свідчать відповідні характеристики та акт обстеження. З 16.12.2008р. по 25.02.2010р. [PERSON] навчався у ЗОШ № 18 у м.Білій Церкві, був відрахований зі школи у зв'язку з переходом до іншої школи, що підтверджується довідкою № 384 від 3.10.2013р.. Протягом вищевказаного часу [PERSON] проживав у сім'ї батька, забрала дитину бабуся у с.Яблунівка, де проживала і мати хлопчика. Позивач даних фактів не заперечувала. Відповідач просить врахувати, що [INFO] померла його мати, а [INFO] - батько, що вплинуло на його емоційний стан та матеріальне становище, та як стверджує відповідач, на частоту побачень із [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тощо. Відповідно до ч.1 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюються над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Натомість, позивач підтвердила у судовому засіданні, що вона заперечує проти відвідування відповідачем сина. Стверджує, що хлопчика зможе виховати сама та за допомоги родичів. Проте, суд прийшов до протилежного висновку, враховуючи похилий вік позивачки, скрутне матеріальне становище, потребу сім'ї у соціальному супроводі. Покази сина позивачки [PERSON], який пояснив, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні [PERSON], у хворобі на алкоголізм та смерті матері хлопчика винен відповідач, суд оцінює критично, оскільки протягом тривалого часу як між батьками неповнолітнього, так і між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що вплинуло і на складні стосунки з дитиною. Суд не погоджується з висновком опікунської ради Яблунівської сільської ради Білоцерківського району від 11.06.2014р. про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідача [PERSON], та вважає, що таке рішення не відповідає інтересам неповнолітнього хлопчика, враховуючи його вік, та неспроможність позивача повністю забезпечити потреби дитини. Суд вважає за недоцільне позбавляти можливості і права відповідача займатися вихованням дитини та виконувати свої батьківські обов'язки. Такого висновку дійшов і прокурор після дослідження всіх обставин справи. Як встановлено судом, відповідач має бажання і можливість виховувати неповнолітнього сина. Протягом декількох років дитина проживала разом з батьком. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - дружина відповідача - пояснила, що не заперечує проти проживання [PERSON] у їхній сім'ї, діти до нього ставляться дружелюбно, конфліктів за час сумісного проживання не було, позивач вороже настроєна проти відповідача, перешкоджає йому бачитися з сином. Відповідач спілкується з сином, надає добровільно матеріальну допомогу. Проте між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, що стало підставою для звернення позивача до суду. Підстав для позбавлення батьківських прав відповідача суд не вбачає. Тому підстав для призначення позивача опікуном неповнолітнього теж немає, до того ж відповідне питання не вирішувалося опікунською радою та не подавалося відповідне подання до суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що після смерті матері неповнолітньої дитини, вона залишилася проживати разом з бабусею, де мешкає і на даний час, перебуває на її утриманні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини з моменту звернення позивача до суду з відповідним позовом. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів. Частково їх сплачував за домовленістю із відповідачкою у визначеному ними розмірі. Згідно з п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати за подання позовних вимог про стягнення аліментів. Судовий збір в цій частині підлягає до стягнення з відповідача. Судові витрати за подання позовних вимог про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки покладаються на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved