Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 28.06.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №127, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння і різних поглядів на сімейні відносини, шлюбні відносини між ними припинені та на даний час не підтримуються та строк для примирення не потрібен. Спору про розподіл сумісного майна не мають. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечували ухвалити заочне рішення. В судове засідання відповідач жодного разу не з`явився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом надсилання пакету документів за місцем останньої реєстрації та розміщення оголошення про виклик на офіційній веб-сторінці суду, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надавав. Згідно з положенням ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 28.06.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №127 (а.с.8). Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як вбачається з витягу Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади №1588 від 12.08.2021, [PERSON] та малолітній [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Згідно квитанції АТ «Ощадбанк» №59 від 20.08.2021 позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1,3 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до ст.141 ЦПК України та заяви позивача суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved