Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою за адресою [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що позивач є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.09.2018р. Продавець з реєстраційного обілку знятий, однак, у вказаній квартирі також є зареєстрованим відповідач, який не був співласником квартири і не виконав умови довговору купівлі-продажу щодо зняття з реєстраційного обліку. Відповідач не проживає в даній квартирі, особистих речей його також в даній квартирі немає. А тому просить позов задоволити. Ухвалою судді від 15 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. 07 жовтня 2019 року подала заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задоволити. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивача не заперечила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Як вбачається з Договору купівлі-продажу квартири від 20 вересня 2018 року [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.6-8). В судовому засіданні встановлено, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.10). За вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку виданої ЛКП «Управитель» від 14 лютого 2019 року № 391 (а.с. 11). З акту комісії ЛКП «Управитель» від 28 лютого 2019 року, вбачається, що відповідач дійсно тривалий час не проживає у квартирі [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Окрім того, відповідно п.11 Договору купівлі-продажу квартири від 20 вересня 2018 року, передбачено обов`язок продавця знятися з реєстраційного обліку особисто, а також з іншими особами, зареєстрованими у відчужуваній квартирі на момент її продажу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки судом встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві власності позивачу, за даною адресою також зареєстрований відповідач, яким не було виконано умови Договору купівлі-продажу квартири, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 768,40 гривень судового збору.

Outcome: approved