Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог 09 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , про що 09.08.2003 року складено відповідний актовий запис за № 537 та видане Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від-шлюбу сторони мають двох малолітніх синів [PERSON] [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.10.2006 року, виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.04.2010 року, виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. На теперішній час Позивач стверджує, що сімейне життя із Відповідачем у неї не склалося. Кожен з подружжя має зовсім різне уявлення про шлюбно-сімейні відносини. Спільне життя з Відповідачем неможливе через втрату почуття любові та поваги один до одного, різні погляди сторін на життя, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства. Вже довгий час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків і не мають спільного бюджету. Станом на сьогодні втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між позивачем та відповідачем. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Після фактичного припинення шлюбних відносин позивач з синами продовжує проживати окремо за адресою: [ADDRESS] . Просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська актовий запис № 537 від 09.08.2003 року. Представник позивача адвокат Казанцев С.В. надав до початку підготовчого засідання заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач до початку підготовчого засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі його адвоката Лаврищева В.В., позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , актовий запис про шлюб №537 від 09.08.2003 року, видане Відділом реєстрації актів громадського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Згідно копії свідоцтва про народження від 04 жовтня 2006 року, серія [NUMBER] , вбачається що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження від 20 квітня 2010 року, серія [NUMBER] , вбачається що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є малолітні діти. Мотивом до розірвання шлюбу є несумісність характерів, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню. В зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. (768,40 грн. х 50%). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved