Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами та зареєстрований 19.09.2013 року у Відділі РАЦС РС Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1773 та залишити неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] проживати з матір`ю. При цьому посилається на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе, дитина проживає разом з позивачем. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 21.11.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 26.11.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.12.2019 року клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи задоволено частково, надано сторонам строк для примирення терміном три місяці, зупинено провадження по справі, в решті клопотання відмовлено. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 10.03.2020 року поновлено провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин неявки до суду та відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.09.2013 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1773. Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом не встановлено обставин, а відповідачем не надано жодних доказів неможливості визначення місця проживання дитини з матір`ю. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, ненадання відповідачем жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень неможливості залишення дитини на проживання з матір`ю, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами та залишити дитину на подальше проживання з матір`ю.

Outcome: approved