Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про позбавлення батьківських прав. Позов був прийнятий до провадження за останнім відомим місцем проживання відповідача. Відповідно до позову, з грудня 2000 року вона та відповідач проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до розпорядження голови Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області від 01.02.2016 року було надано дозвіл на зміну прізвища малолітнього [PERSON], [INFO], на [PERSON]. 23.09.2001 рок сторони зареєстрували шлюбні відносини, однак вже 15.09.2003 року фактичні шлюбні відносини були припинені. 30 листопада 2004 року шлюб було розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день спільній дитині сімнадцять років, однак він навіть не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки бачив його кілька разів. Також відповідач в спілкуванні з позивачкою ніколи про свого сина не питав та не цікавився. 18 листопада 2013 року рішенням Іванівського районного суду Херсонської області з відповідача по справі було стягнуто аліменти на утримання його неповнолітнього сина. 25 червня 2014 року на підставі вироку Якимівського районного суду Запорізької області відповідач [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментам, відповідач станом на 01.01.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 24904,76 гривень. Відповідно до довідки з Фельдшерського пункту Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області від 14.10.2013 року дитина знаходилася на обліку в даному закладі з 15.09.2003 року по 01.09.2007 року з 31.08.2010 року по 16.08.2011 року. За цей час батько дитини, жодного разу не цікавився станом здоров'я та розвитку дитини. Згідно довідки завідувача ДНЗ «Малятко» від 14.10.2013 року за № 8 дитина відвідувала вказаний навчальний заклад з 01.09.2004 року по 25.05.2007 року. За цей час батько дитини жодного разу за вказаний період не відвідував засідання батьківського комітету, батьківські збори, виховні заходи та свята, не приймав участі в життя дошкільного навчального закладу, не цікавився розвитком та вихованням дитини. Відповідно до довідки директора Дружбівської загальноосвітньої школи від 23.09.2013 року дитина навчалася в даній школі з 01.09.2007 року по 31.08.2010 року. За період навчання батько дитини не відвідував засідання батьківського комітету, батьківські збори, класні та загальношкільні виховні заходи, не приймав участі в житті школи, не цікавився навчанням та вихованням дитини. Згідно до довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № «1» від 15.11.2013 року за № 257 [PERSON] з 16.08.2011 року знаходиться на обліку в даній медичній установі. Батько дитини жодного разу за вказаний період не відвідував вказаний медичний заклад, не цікавиться станом здоров'я та розвитку дитини. 10 вересня 2013 року Іванівською РДА було складено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина. Відповідно до даного висновку було встановлено, що відповідач не забезпечує належного догляду за дитиною, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, не забезпечує належного харчування, медичного догляду, лікування. На сьогоднішній день неповнолітній [PERSON], є учнем Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж» Згідно довідки ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» від 21.02.2019 року за № 8/07-60 [PERSON] жодного разу за період навчання на відвідував засідання батьківського комітету, батьківські збори, свята, змагання та виховні заходи, не приймав участі в житті коледжу, не цікавився навчанням, вихованням та розвитком дитини. Нагляд за навчанням, вихованням та розвитком дитини здійснює мати [PERSON] та її чоловік [PERSON]. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 20.02.2019 року виданої головою квартального комітету № 68 [PERSON] батько неповнолітнього [PERSON] жодного разу не з'являвся та не цікавився навчанням, вихованням та станом здоров'я дитини. Функції батька дитини фактично виконує [PERSON]. Після народженням сина відповідач належним чином не виконував своїх батьківських обов'язків, зокрема, відповідач взагалі не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його життям, здоров'ям, матеріально не забезпечує. Дитина не вважає відповідача рідним батьком, оскільки він з ним немає ніякого зв'язку, він його не виховував, ніколи не надавав батьківську турботу та ласку, що свідчить про свідомо не бажання відповідача брати участь у вихованні дитини та підтримувати з нею відносини на основі спорідненості. Все це свідчить про безвідповідальне ставлення до своїх батьківських обов'язків та про його байдужість щодо долі власної дитини. Внаслідок бездіяльності з боку відповідача, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини створилися умови, які шкодять інтересам дитини. У позові позивачка просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач викликаний належним чином, до суду не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Якимівської селищної ради, був викликаний до суду належним чином, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив, суд ухвалив слухати справу без участі відповідача та третьої особи. На підставі ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. - Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун ... Згідно роз'яснень, викладених в п. 15 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27,02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У судовому засіданні було встановлено, що батьками дитини [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Згідно рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 18.11.2013 з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини (а.с.15-16), але відповідач аліменти не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам станом на 01.01.2019 складає 24904,76 грн. (а.с.17). Згідно довідок Фельдшерського пункту Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області, ДНЗ «Малятко», КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № «1», ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» - [PERSON] (батько дитини) в період з 2003 року по теперішній час з дитиною не спілкується, не цікавиться станом його здоров'я, навчанням та вихованням. (а.с.18,19,20,21,24). Згідно висновку опікунської ради виконавчого комітету Якимівської селищної ради від 16.04.2019р опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав гр.. [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] (а.с.56) Приймаючи вказане рішення суд виходив в першу чергу з інтересів дитини, яка має невід'ємне право на охорону життя та здоров'я, на матеріальне забезпечення, яке б дозволяло дитині в повній мірі розвиватися духовно та фізично. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі документів, що містяться в матеріалах справи, показів свідка та інших доказів вивчених у судовому засіданні. Так, вивчені докази по справі свідчать про те, що відповідач самоусунувся від виконання обов'язків по вихованню дитини, життям дитини не цікавиться, має велику заборгованість по аліментам. Тому суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконував своїх обов'язків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. На підставі викладеного,

Outcome: approved