overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2018 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 114. Вказала, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Станом на час звернення до суду фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, до позовної заяви долучила заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 травня 2018 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 114. Від наведеного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Станом на час звернення до суду фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 грудня 1977 року, що був зареєстрований в Палаці одруження м. Горлівка Донецької області, про що зроблено актовий запис № 3726. Вказала, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З червня 2017 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 грудня 1977 року, що був зареєстрований в Палаці одруження м. Горлівка Донецької області, про що зроблено актовий запис № 3726. Від наведеного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З червня 2017 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до ордеру виданого Виконавчим комітетом Слов`янської міської ради № 245 від 20 листопада 2007 року вона стала наймачем кімнати [ADDRESS] . Крім неї в ордер був вписаний її син [PERSON] . Після чого вона зареєструвала свої місце проживання у вказаній кімнаті та свого сина - відповідача по справі. З жовтня 2006 року [PERSON] не проживає в кімнаті, та його особистих речей в ній не має. На теперішній час вона має намір приватизувати кімнату, але через реєстрацію в ній її сина це зробити неможливо, у зв`язку з чим, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ордеру виданого Виконавчим комітетом Слов`янської міської ради № 245 серія О від 20 листопада 2007 року на підставі рішення виконкому міської ради № 236 від 19 квітня 2006 року, [PERSON] надано право на зайняття житлової площі з родиною із двох осіб, яка складається з неї та її сина - [PERSON] , [INFO] , в гуртожитку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ТОВ «Синергія - БТ» № 765 від 12 серпня 2019 року слідує, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно акту заступника керівника комітету мікрорайону «Лимани» № 217 від 15 серпня 2019 року слідує, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] не проживає у вказаній кімнаті з жовтня 2006 року по теперішній час, та його особисті речі в кімнаті відсутні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що [PERSON] не будучи власником спірної кімнати, не проживає у ній понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області від 26 листопада 1984 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1447 є власником житлового будинку [ADDRESS] . З 14 січня 2012 року в зазначеному будинку були зареєстровані відповідачі по справі, які жодного дня в будинку не проживали, витрати за комунальні послуги не сплачували, їх місцезнаходження невідомо, що порушує її права як власника. Тому позивач просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачі будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області від 26 листопада 1984 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1447 слідує, що [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області № 02-40/940 від 14 травня 2020 року, домової книги слідує, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту підтвердження факту не проживання складеного депутатом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області від 14 травня 2020 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак жодного дня в будинку не проживали, та їх особисті речі відсутні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Приймаючи до уваги, що відповідачі у спірному будинку не проживають, не є ані власниками житла, ані членами сім`ї позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1993. В даній належній їй квартирі, крім неї зареєстрований як член родини її колишній чоловік - відповідач [PERSON] . З 2004 року [PERSON] не проживає у спірній квартирі, його особисті речі в квартирі відсутні. У зв`язку з чим, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1993 виданого Виконкомом міської ради народних депутатів слідує, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно довідки КП Слов`янської міської ради «Керуюча компанія № 4» № 2329 від 18.08.2021 слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON] , шлюб між якими розірвано на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2019 року. Згідно акту Керівника комітету мікрорайону Лісний № 233 від 19.08.2021, складеного в присутності свідків слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] не проживає у вказаній квартирі з лютого 2004 року по теперішній час, та його особисті речі в квартирі відсутні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що [PERSON] не будучи власником спірної квартири, не проживає у ній понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі спадкових договорів, зареєстрованих в реєстрі № 1-680, № 1-682 від 01 лютого 2008 року. В даній належній їй квартирі, крім неї зареєстрований як член родини її онук - відповідач [PERSON] . З січня 2018 року [PERSON] не проживає у спірній квартирі, його особисті речі в квартирі відсутні. У зв`язку з чим, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі спадкових договорів зареєстрованих в реєстрі № 1-680, № 1-682 від 01 лютого 2008 року слідує, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Відповідно витягів про державну реєстрацію прав Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Слов`янськ» № 33357646 від 02 березня 2012 року, з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44348768 від 23 вересня 2015 року та № 44336789 від 23 вересня 2015 року слідує, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно довідки Слов`янської міської ради № 118523 від 25 травня 2021 року слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно акту Керівника комітету мікрорайона Черевківка м. слов`янська Чайка Г. № 230 від 17 серпня 2021 року складеного в присутності свідків слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] не проживає у вказаній квартирі з січня 2018 року по теперішній час, та його особисті речі в квартирі відсутні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що [PERSON] не будучи власником спірної квартири, не проживає у ній понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 8.11.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано у Дударківській сільській раді, актовий запис №11. Це його перший шлюб. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 15.01.2013 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки втратили почуття поваги та кохання одне до одного, в зв'язку з чим виникають постійні сварки та суперечки, тому переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить його інтересам. Спору стосовно місця проживання дитини між ними не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте через канцелярію суду також надала заяву в якій позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує і просить справу слухати у її відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою всіх осіб які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Спору щодо утримання дитини та поділу спільного майна немає. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Надавати сторонам строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки відповідач визнав позов. Згідно з п.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.12.1999 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Вербовецької сільської ради Виноградівського району за актовим записом № 6. За час шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що в неї з відповідачем різні характери та погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідач вчиняє скандали, застосовує фізичну силу. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.1985 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Буківської сільської ради Виноградівського району за актовим записом № 10. За час шлюбу в них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що в неї з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, на протязі останніх років сімейне життя між ними погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні обставини та вимоги позову визнав. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського району за актовим записом № 168. За час шлюбу в них народилися двоє дітей, яким виповнилося більше одного року на час звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі останніх років шлюбні відносини між ними погіршилися, сімейні відносини відсутні, кожен з них живе своїм окремим життям. Збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а постійні сварки та конфлікти будуть негативно впливати на виховання та розвиток дітей. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам сторін та їхнім дітям.

Outcome: approved