Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просила: 1) розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 19.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2022; 2) визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ; 3) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з часу подання позову, а також стягнути аліменти за минулий час з січня 2019 року; 4) стягнути з відповідача грошові кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з часу подання позову. Після подання заяви про уточнення позовних вимог позивач просить: 1) розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 19.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2022; 2) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з часу подання позову. Позовні вимоги про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за минулий час з січня 2019 року та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, позивач просила залишити без розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2022. Від шлюбу у сторін, [INFO] народився син - [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Спільне проживання з відповідачем у них не склалося у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними остаточно припинені з грудня 2018 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Малолітній син [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає та допомоги на його утримання в добровільному порядку не надає. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між ними не досягнуто. Відповідач аліментів на інших дітей або непрацездатних батьків не сплачує, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В своїй заяві позивач просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував. В своїй заяві відповідач просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.11.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2022. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між сторонами остаточно припинені з грудня 2018 року, а тому, подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між сторонами носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Від шлюбу у сторін, народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 24.04.2013 року, актовий запис № 510. Малолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. На час розгляду справи між сторонами досягнуто домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини. Відповідач аліментів на інших дітей або непрацездатних батьків не сплачує, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає - 2027,00 грн. на місяць, станом на 01.01.2019 року. З 01.07.2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає - 2118,00 грн. на місяць. З 01.12.2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складатиме - 2218,00 грн. на місяць. Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду (07.03.2019 року) і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про розірвання шлюбу в розмірі 768,40 грн. та на користь держави судові витрати за подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved