Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що вона після смерті чоловіка [PERSON] вступили у права спадкоємця за заповітом. За життя чоловік на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки придбав земельну ділянку площею 0,2412 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовану в с.Трипілля Обухівського району. В подальшому ним була виготовлена технічна документація щодо поділу зазначеної земельної ділянки на дві - площею 0,1312 га кадастровий номер [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,11 га кадастровий номер [NUMBER]. Правовстановлюючі документи чоловік отримати не встиг, оскільки помер. На вказаній ділянці розташований житловий будинок, правовстановлюючі документи на який останній також не оформив. Позивач оформити своє право на вказане майно не може, оскільки в нотаріальній конторі відмовляються включити його до спадкового, а тому вона просить в судовому порядку визнати за нею право власності. Представник позивача позовні вимоги зменшила в ході розгляду справи та просила визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, оскільки позивач не може оформити право, як спадкоємиця на них, з тих підстав, що [PERSON] за життя не зареєстрував свого права на вказане майно. Представник відповідача, Трипільської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Суд,вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 08.09.2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,2412 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовану в с.Трипілля Обухівського району. Вказаний договір зареєстровано в Трипільській сільській раді Обухівського району Київської області. На державному акті проставлена відмітка про перехід до останнього права власності. В 2012 році ТОВ «Нацземресурси» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. Згідно вказаного проекту придбана [PERSON] земельна ділянка площею 0,2412 га поділена на дві земельні ділянки площею 0,1312 га кадастровий номер [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,11 га кадастровий номер [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне йому майно крім квартири та нежитлового приміщення в м.Києві, заповідав дружині [PERSON] Позивач зверталась до нотаріальної контори та заявила своє право на спадкування, однак постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори від 25 травня 2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, що підтверджується копіями документів, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і її звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач прийняла спадщину, що визнається та не спростовується відповідачем по справі, тим самим позивач набула право на спадкове майно. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлені підстави набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved