Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вимоги за яким уточнила в судовому засіданні та просить суд визнати заповіт недійсним та визнати право власності на ? частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. За життя він склав 09.09.2003 заповіт, яким заповів будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] позивачці, [PERSON] та [PERSON]. Про існування вказаного заповіту позивачка дізналася вже після спливу шестимісячного строку, визначеного для прийняття спадщини. Позивачка вважає, що так як [PERSON] хворів на параноїдальну шизофренію безперервного перебігу та перебував на обліку з 1995 року у лікаря-психіатра, не розумів значення своїх дій внаслідок хвороби та був введений в оману відповідачами при складанні заповіту, а також, зважаючи на те, що нотаріусом при посвідчення заповітуне перевірена цивільна дієздатність заповідача, заповіт являється недійсним, що просить підтвердити в судовому порядку. В зв'язку з недійсністю заповіту просить суд визнати за нею право власності на 12 частину будинку за законом, так як після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги являлися вона та її рідний брат [PERSON], інших спадкоємців першої черги та ті, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд визнати заповіт недійсним та визнати право власності за позивачем в порядку спадкування за законом на ? частину спірного будинку. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні, вважає нотаріусом перевірена дієздатність заповідача та заповіт являється дійсним. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] являлися дітьми [PERSON], про що свідчать копії про народження (а.с.8). За життя мав у власності будинок [ADDRESS] Кіровоградської області. Вказаний будинок [PERSON] 19.09.2003 заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися син [PERSON], дружина [PERSON] [PERSON] поновлено в судовому порядку пропущений нею строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропущенням строку, передбаченого законом (а.с.73). Суд оглянув цивільну справу № 2-о-196/08, відповідно до рішення за якою 19.12.2008 [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним в зв'язку з хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними. 04.07.2014 проведена судово-психіатрична (посмертна) експертиза, призначена судом , за висновками якої [PERSON] з 1985 року страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії. В клінічній картині захворювання емоційна неадекватність, маячні ідеї відношення, слухові галюцинації, відсутність критики до свого стану. За своїм психічним станом на 19.09.2003 під час підписання заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.105-106). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними (ст.30 ЦК України). Відповідно до ст.. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Виходячи з наведених обставин та відповідно до вказаних норм закону, яким регулюються дані правовідносини, суд вважає задовольнити вимоги позивача про визнання заповіту недійсним, так як заповідач на час його підписання не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то б то не мав цивільної дієздатності. Відповідно до. ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ухвалою касаційної інстанції від 23.02.2011 рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.07.2010 залишено в силі. Однак, [PERSON] пропустила встановлений судом їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в зв'язку з оскарженням рішення Знам'янського міськрайонного суду, а повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Тому, суд вважає [PERSON] спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Так як спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являлися його діти [PERSON], [PERSON], суд вважає спадкоємці мають право кожен по 1/2 часті спадкового майна відповідно до 1267 ЦК України. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved