Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 серпня 2007 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося внаслідок різних поглядів на шлюб та сім'ю, виховання дитини, відсутності взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з вересня 2010 року, вони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що її рішення про необхідність розірвання шлюбу є остаточним і строк на примирення з відповідачем їй не потрібен, оскільки на даний час вона проживає з іншим чоловіком - [PERSON], від якого вагітна та з яким бажає створити нову сім'ю. На підтвердження факту визнання батьківства [PERSON] стосовно дитини, якою вона на даний час вагітна, позивач подала нотаріально завірену заяву [PERSON] про визнання ним батьківства. Присутній в судовому засіданні [PERSON] повідомив суду, що він є батьком дитини, яка буде народжена позивачем, та визнає своє батьківство. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч.3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва 31 серпня 2007 року, про що зроблено актовий запис №1312. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з вересня 2010 року. Сімейне життя у сторін не склалось внаслідок різних поглядів на шлюб та сім'ю, виховання дитини, відсутності взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер та примирення не можливе. Позивач проживає однією сім'єю з іншим чоловіком - [PERSON], від якого вагітна. З довідки № 127 Київського міського пологового будинку № 2 вбачається, що позивач вагітна. В судовому засіданні [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], визнав, що він є батьком зачатої позивачем дитини. Також суду надано нотаріально посвідчену заяву [PERSON] про визнання батьківства. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved