Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2018 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у відділі ЗАЦС Ганцевицького райвиконкому Брестської області Республіка Білорусь за актовим записом № 90. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сім`я сторін розпалась через постійні конфлікти. Вважає, що примирення з відповідачем та подальше сімейне життя є неможливим. У зв`язку із наведеним, просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений з відповідачем, який зареєстрований 21.08.2018 року у відділі ЗАЦС Ганцевицького райвиконкому Брестської області Республіка Білорусь за актовим записом № 90. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається із свідоцтва про народження серія: [NUMBER] , виданим Огаревицьким с/в Ганцевицького району Брестської області Республіка Білорусь, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та громадянка Республіки Білорусь [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.08.2018 року. Шлюб між ними зареєстрований у відділі ЗАЦС Ганцевицького райвиконкому Брестської області Республіка Білорусь за актовим записом № 90 (свідоцтво про шлюб серія: [NUMBER] ). Як вбачається з довідки про місце проживання та склад сім`ї від 26.11.2018 року №496, виданої Огаревицьким с/в Ганцевицького району Брестської області Республіка Білорусь, позивач [PERSON] разом з дитиною [PERSON] зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно із ч. 1\~ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно із\~ст. 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що позивач є громадянкою Республіки Білорусь, а відповідач - громадянином України та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , шлюб укладений у Республіці Білорусь. При цьому, подружжя мало останнє спільне місце проживання в Україні, за такого, суд приходить до висновку, при вирішенні справи слід застосувати норми українського законодавства. Стаття 24 СК України\~визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони з листопада 2018 року не ведуть спільного господарства, не пов`язані спільним побутом. Позивач і відповідач мають різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень\~ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

Outcome: approved