Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», про зняття арешту з її рухомого майна, обґрунтовуючи вимоги позову вказує, що 23 вересня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу № 8047/2016/088620 [PERSON] придбала у [PERSON] автомобіль марки Fiat, модель 500 L, рік випуску: 2015, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , вартістю 422 000 грн., який в подальшому зареєстрований на її ім`я. Проте, як стало відомо позивачу 16 січня 2018 року, відповідач вніс до державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження на даний транспортний засіб, який належить позивачу. Однак, постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року, якою скасовано заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року у справі № 175/3425/16-ц та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості, визнання недійсними довіреності, договору, скасування державної реєстрації, витребування та реєстрацію транспортного засобу. Даним рішенням також встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем транспортного засобу. Відповідач в добровільному порядку не бажає припиняти порушення права власності позивача, а тому звертаючись за захистом свого порушеного права позивач просить в судовому порядку усунути перешкоди в праві розпорядження транспортним засобом, шляхом скасування приватного обтяження -заборони відчуження транспортного засобу марки Fiat, моделі 500 L, рік випуску: 2015, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , зареєстрованого публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Ухвалою судді від 12 жовтня 2018 року розгляд справи призначено здійснювати у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Відзиву, заяв або клопотань від відповідача не надходило. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення, оскільки, заяв або клопотань з процесуальних питань не надходило, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, ягі мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставини справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23 вересня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу № 8047/2016/088620 [PERSON] придбала у [PERSON] автомобіль марки Fiat, модель 500 L, рік випуску: 2015, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , вартістю 422 000 грн., який в подальшому зареєстрований на її ім`я. Проте, як стало відомо позивачу 16 січня 2018 року, відповідач вніс до державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження на даний транспортний засіб, який належить позивачу. Поряд із цим, згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54586440 від 16 січня 2018 року на автомобіль марки Fiat, моделі 500 L, рік випуску: 2015, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] ВК вчинено приватне обтяження ПАТ КБ «Приватбанк». Однак, постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року, якою скасовано заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року у справі № 175/3425/16-ц та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості, визнання недійсними довіреності, договору, скасування державної реєстрації, витребування та реєстрацію транспортного засобу. Означеним рішенням встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем транспортного засобу, а тому в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, що передбачає ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Вбачається, що відповідач в добровільному порядку не бажає припиняти порушення права власності позивача, а тому звертаючись за захистом свого порушеного права [PERSON] просить в судовому порядку усунути перешкоди в праві розпорядження транспортним засобом, шляхом скасування приватного обтяження - заборони відчуження транспортного засобу марки Fiat, моделі 500 L, рік випуску: 2015, тип ТЗ: універсал-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , зареєстрованого публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності, що передбачено ч. 1 ст. 386 ЦК України. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог, оскільки в зв`язку з існуванням приватного обтяження на автомобіль, позивач не може в повному обсязі реалізувати належне право власності на автомобіль. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved