Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом\~до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В\~обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 10.08.2016 року о 13:10 год. водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем [NUMBER], в районі буд. №22 по вул. Курсантській в м. Дніпрі, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на належний позивачці автомобіль [NUMBER], що перебував у нерухомому стані. В результаті ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає. Своїми діями відповідач порушив п. 10.9 ПДР України. Вина [PERSON] у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. І24 КУпАП, повністю підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року у справі №202/5527/16-П. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER], що належить позивачці, завдано механічних пошкоджень, перелік яких зафіксований у довідці ДА1, яка була видана на місці пригоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] відповідно до акту виконаних робіт від 16.11.2016 р. №16/11-Т складає 5100.00 гривень, яку позивачка просила стягнути із відповідача на її користь. Також позивачка [PERSON] просила стягнути із відповідача [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000.00 гривень, оскільки відповідач своїми діями наніс їй сильних душевних страждань, яких вона зазнала через неправильну поведінку відповідача, що знаходився у стані алкогольного спяніння та скоївши зіткнення з її автомобілем, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди і намагався уникнути відповідальності за скоєне ним правопорушення. Виявити особу, що скоїла вказане зіткнення виявилося можливим тільки завдяки оперативній роботі органів поліції, які змогли відповідно до показань свідків, розшукати відповідача та затримати його авто. Весь цей час, як вказала позивачка вона також була змушена самотужки розшукувати винну в ДТП особу в прилеглих дворах та вулицях, самостійно та за власний рахунок ремонтувати свій автомобіль. Подальша зухвала поведінка відповідача і категорична його відмова сплачувати будь-які грошові кошти на ремонт авто ще більше пригнічує її самопочуття, та порушує порядок її звичайного способу життя. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, та через свого представника просив відкласти судові засідання мотивуючи тим, що через хворобу він не має можливості зявитися до суду. Представник відповідача у свою чергу, будучи сповіщеним про час і місце судових засідань, з невідомих причин в судові засідання не зявився. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач мав можливість як особисто так і через свого представника брати участь у судових засідання, але не виявив бажання скористатися своїм правом. З огляду на зазначене, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.2016 року о 13:10 год. водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем [NUMBER], в районі буд. №22 по вул. Курсантській в м. Дніпрі, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], що перебував у нерухомому стані. В результаті ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає. Своїми діями відповідач порушив п. 10.9 ПДР України. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року винним у ДТП визнано водія [PERSON], та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВВС 090896 [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], якому внаслідок ДТП спричинено механічні пошкодження, а вартість відновлювального ремонту згідно акту виконаних робіт від 16.11.2016 р. №16/11-Т складає 5100.00 гривень, що були сплачені [PERSON] на користь ТОВ «Таржет», про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №16/11-т. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] понесені витрати на проведення відновлювального ремонту належного їй автомобіля [NUMBER] згідно акту виконаних робіт від 16.11.2016 р. №16/11-Т в сумі - 5100.00 гривень. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.\~\~ Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.\~\~ Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.\~\~\~\~ Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.\~\~ Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 1280.00 гривень.

Outcome: partial