Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що їй на підставі рішення Володарського районного суду Київської області від 12 квітня 2010 року, належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], є її батьком та зареєстрований в в будинку, що знаходиться по [ADDRESS] 17 липня 2009 року відповідача [PERSON], було засуджено до дев'яти років позбавлення волі за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої. На даний час відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а саме в ВК-119 с. Мартусівка, Бориспільського району Київської області. У позовній заяві просила винести рішення, яким зняти з реєстраційного обліку відповідача. У судовому засіданні відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивач змінила підставу позову, просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що розташоване по [ADDRESS] Відповідачу було направлено копію позовної заяви та копії всіх документів, що додані до неї. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 12 квітня 2010 року за позивачкою [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], що вбачається з копії рішення суду. Право власності позивачки внесено до реєстру права власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Житловий будинок, який успадкувала позивачка належав її бабі [PERSON], яку позбавив життя відповідач [PERSON]. Вироком Володарського районного суду Київської області від 17 липня 2009 року [PERSON] було засуджено до дев'яти років позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 156 ЖК члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку в будинку проживають мати, брат та дві сестри, що підтверджено поясненнями позивачки та довідками виданими виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідач [PERSON] перестав бути членом сім'ї власника, втратив з ним зв'язки, позбавив життя свою матір, яка мала житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], яка склала заповіт на позивача. Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком, що розташований по [ADDRESS]

Outcome: approved