Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні, володінні, розпорядженні належній їй 8/100 часток будинку [ADDRESS] та визначити порядок користування квартирою № 2 вказаного будинку, виділивши їй жилу кімнату площею 12,7 кв.м та веранду - 7,5 кв.м, у користуванні [PERSON] залишити жилу кімнату площею 8,3 кв.м. Проте, відповідачі перешкоджають їй у користуванні житлом і не допускають до нього, загородилися забором, біля будинку тримають собак, змінили вхідні замки. Тому, позивач змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені вимоги. Представник відповідачів позов не визнав, заперечення обґрунтував тим, що позивачка не надала доказів того, що їй чинилися перешкоди у користуванні житлом, технічної можливості визначити порядок користування житлом чи поділити його не має, згоди щодо поділу його сторони досягти не можуть. [PERSON] користується спірною квартирою, є інвалідом і потребує житла, а позивачка має власне житло. Відповідачі позов не визнали, посилаючись на те, що у спірному житлі проживає [PERSON], поділити квартиру немає можливості, згоди щодо сплати вартості частки позивачки досягти не можуть, самі обслуговують, ремонтують квартиру, сплачують комунальні послуги, позивач має власне житло, де і проживає: будинок [ADDRESS]. Заслухавши доводи сторін, представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача. Так, в судовому засіданні встановлено, що 23.09.1999р. [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину 16/100 частин будинку [ADDRESS], по 1/2 кожен. Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS], власниками квартири № 2 є [PERSON], [PERSON], що становить 16/100 частин будинку. Дана квартира складається з двох жилих кімнат площею 8,3 кв.м та 12.7 кв.м, веранди - 7.5 кв.м, при цьому кімната площею 12,7 кв.м є прохідною. З приводу усунення порушень користування спірною квартирою позивач зверталася до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, в зв'зку з чим їй 26.11.2013р. надано висновок перевірки та рекомендовано звернутися до суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт перешкоджання позивачу користування спірною квартирою. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків передбачених законодавством. З огляду на те, що співвласник житла [PERSON] перешкоджає позивачці вільно користуватися, володіти квартирою, що він фактично визнав, оскільки заявив, що не бажає, щоб позивачка проживала у спірній квартирі, оскільки вона має власне житло, то суд вважає за необхідне зобов'язати його не чинити перешкод у користуванні житлом. Намірів розпорядитися житлом та доказів створення перешкод у здійсненні цього права позивач суду не надала. Проте, враховуючи, що жила кімната, яку просить виділити їй у користування позивачка є прохідною, веранда є підсобним приміщенням, а площа кімнати, яку позивач просить залишити у користування відповідачу, який є інвалідом першої групи, що підтверджується відповідною довідкою, становить лише 8,3 кв.м, що не відповідає вимогам щодо забезпеченості громадян жилою площею на 1 особу, а саме, не менше 9,0 кв.м., що встановлено у листі відділу обліку та розподілу житла виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 110 від 4.03.2013р., суд вважає за неможливе визначити порядок користування спірною квартирою між співвласниками. Тому в задоволенні зазначених вимог, суд відмовляє. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 63, 159, 150, 155 ЖК України, ст.ст. 356, 358, 360, 382, 391 ЦК України,

Outcome: approved