Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Після смерті матері вона являється єдиним її спадкоємцем. Вказаний будинок належав чоловікові померлої та водночас батькові позивача [PERSON], який помер [INFO] Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON], яка не оформила своїх спадкових прав. У 1963 році її батько [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.1963, посвідченого нотаріусом Знам'янської державної нотаріальної контори, придбав житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на даний час вулицю та номер будинку змінено [ADDRESS] На підставі дозволу на виконання будівельних робіт, виданого 25.05.1968 згідно з рішенням виконавчого комітету Знам'янської селищної ради народних депутатів від 13.10.1967 будинок було перебудовано. За життя [PERSON] у встановленому законом порядку не ввів перебудований будинок в експлуатацію та не отримав документи про право власності на нього. Її мати [PERSON], прийнявши спадщину після смерті батька, також за життя не ввела перебудований будинок в експлуатацію та не отримала на будинок документи про право власності. Після смерті матері вона, як єдиний спадкоємець за законом, подала заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Зазначені обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Знам'янської Другої селищної ради Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.05.1955. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у місті Знам'янка смт Знам'янка Друга Кіровоградської області. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] у місті Знам'янка смт Знам'янка Друга Кіровоградської області. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління або володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконкому місцевої ради про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, довідки про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі, оплачувались комунальні послуги,запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, державного акту про право приватної власності на землю тощо. Згідно з довідкою Знам'янської Другої селищної ради Кіровоградської області від 26.01.2017 №40, [PERSON], який помер [INFO], на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1962 року і по день смерті. На день смерті останнього в будинку була зареєстрована його дружина [PERSON] з 1962 року по [INFO] (по день смерті). Заповіт від імені [PERSON] у селищній раді не посвідчувався. За інформацією Знам'янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 21.06.2017 року №773/01-16 спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за №297/1996, заява про прийняття спадщини надійшла від [PERSON] Відповідно до довідки Знам'янської Другої селищної ради Кіровоградської області від 26.01.2017 №41, [PERSON], яка померла [INFO], на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1962 року і по день смерті. Інших осіб на день смерті [PERSON] в будинку зареєстровано не було, заповіт від імені останньої у селищній раді не посвідчувався. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.02.1963, посвідченого нотаріусом Знам'янської державної нотаріальної контори за реєстром №350, батько позивача [PERSON] придбав домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] З довідки Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 06.04.2017 №142 вбачається, що на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №1, виданого 25.05.1968 згідно з рішенням виконавчого комітету Знам'янської селищної Ради народних депутатів від 13.10.1967 №20, [PERSON] у 1970 році перебудував вказаний житловий будинок, але на той час не прийняв його в експлуатацію і не отримав документ, який підтверджує право власності на майно. Відповідно до інформації відділу архітектури та містобудування управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 10.04.2017 №62, у зв'язку із затвердженням рішення Знам'янської міської ради від 25.06.2009 за №1015 «Про узгодження назв вулиць, провулків, проспектів міста Знам'янки», рішення Знам'янської міської ради від 26.10.2012 №731 «Про внесення змін до рішення міської ради від 25.06.2009 №1015», рішення Знам'янської міської ради від 02.08.2013 №1004 «Про присвоєння назви вулиці та провулків», житловий будинок, який раніше мав адресу: м.Знам'янка смт Знам'янка Друга Кіровоградської області, [ADDRESS], власником якого був померлий [PERSON] на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №1, виданого 25.05.1968, на даний час має таку адресу: [ADDRESS] Згідно з технічним паспортом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] виготовленим Знам'янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», вказаний будинок належить [PERSON] на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, виданого 25.05.1968 згідно з рішенням виконавчого комітету Знам'янської селищної Ради народних депутатів від 13.10.1967 №20. Відповідно до постанови державного нотаріуса Знам'янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.05.2017, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів, які могли б підтвердити право власності та належність майна спадкодавцеві та у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказане майно за спадкодавцем. Таким чином, позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка в свою чергу прийняла спадщину після [PERSON], але не оформила свої спадкових прав, а тому з часу відкриття спадщини вона належить позивачу та вона має право на спадкування вищезазначеного житлового будинку. Однак, відсутність документів, які могли б підтвердити право власності та належність майна спадкодавцеві та відсутність державної реєстрації права власності на вказане майно за спадкодавцем є перешкодою у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я позивача. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст.3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 №6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 05.08.1992 не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011 №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30.07.2012 №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно з п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), листом Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. З цього ж положення вбачається, що рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця, прийняла спадщину шляхом подання у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved