Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і уточнивши його 20.10.2020 просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 20.05.2006 року виконавчим комітетом Лук`янівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №1, дочку [PERSON] залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя. Подружні відносини припинені, спільного господарства - не ведуть, спільно не проживають. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Ткаченко С.О. підтримали уточненні позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Якименко О.В. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 20.05.2006 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Лук`янівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на сімейне життя. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сім`єю. Сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Спільного господарства - не ведуть. Їх шлюб носить лише формальний характер. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно висновку служби у справах дітей та сім`ї Таращанської РДА Київської області про визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від 09.09.2020 №04-04/17, в ході бесіди з дітьми працівниками служби було з`ясовано, що [PERSON] виявив бажання проживати зі своїм батьком, відповідачем по справі, - [PERSON] , а [PERSON] виявила бажання проживати з матір`ю, позивачкою по справі, - [PERSON] .. За таких обставин, служба у справах дітей та сім`ї Таращанської РДА Київської області вважає доцільним визначити місцем проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та малолітньої [PERSON] разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивачки, після розірвання шлюбу, їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved