Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якому зареєстрований відповідач по справі колишня дружина її брата. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.09.2012 року шлюб між братом позивача [PERSON] та його дружиною відповідачкою по справі [PERSON] було розірвано. З дня реєстрації відповідача у вказаному житловому будинку, вона жодного дня у вказаному будинку не проживала, особистих речей відповідачки у будинку немає. Факт реєстрації відповідача по справі порушує право позивача на вільне розпорядження та користування майном. У зв`язку з викладеним позивач звернулася до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач та її представник не з`явилися, але від представника надійшла до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у їх відсутність, на позові наполягав та просила його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 37). Відповідач до судового засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Відповідно до\~ч.1\~ст.131\~ЦПК України,\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки відповідач була належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 32, 35, 36, 41), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору дарування від 16.01.2012 року, зареєстровано в реєстрі за 322 (а.с. 8) та згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.01.2012 року (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 6). У вказаному житловому будинку також зареєстрована відповідач по справі, що підтверджується довідками Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області №299/02-21 та №298/02-21 від 09.03.2021 року, згідно яких зазначено, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - позивач, [PERSON] - мати, [PERSON] - брат, [PERSON] - дружина брата (а.с. 11, 14). Згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20.09.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 7). Той факт, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом про не проживання від 09.03.2021 року (а.с. 13). Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач по справі [PERSON] не проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , з 2012 року. Відповідно до ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. На підставі ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ч. 1\~ст. 319 вказаного Кодексу\~передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 ЖК України за \~особою зберігається право користування житловим приміщення на протязі 6 місяців. Отже,\~відсутність відповідача за адресою проживання понад 6 місяців є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. У відповідності зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved