Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що 19.04.2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №142. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2020 року вони не підтримують шлюбні стосунки, не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.04.2019 року Центральним районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 142 (а.с.11). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2020 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати та повернути позивачеві дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved