Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його адресу від ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшла заява про стягнення заборгованості в сумі 409236,67 грн., яка виникла за договором про іпотечний кредит № 02-02/08 від 11.02.2008 року, що укладений з ЗАТ «Промінвестбанк» та [PERSON]. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли обов`язки по кредитному договору. Підставою для звернення з вимогою до позивача як солідарного боржника є договір поруки від 11.01.2008 року № 02-02/008, який позивач вважає є припиненим, оскільки відповідно до п.1 договору поруки кредитор зобовязаний, у випадку невиконання боржником грошових зобовязань за кредитним договором, звернутись із письмовою вимогою на адресу поручителя. Однак, таких вимог до позивача з моменту порушення відповідачем [PERSON] грошових зобовязань за договором про іпотечний кредит не надходило. Крім того, з 27.02.2014 року з позивача утримуються кошти з заробітної плати відповідно до постанови ВП № 17345840 від 28.01.2014 року. Вказана постанова видана на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2009 року у справі № 2-6826-09. Ознайомившись із повним текстом рішення суду позивач дізналася, що боржник [PERSON] почав порушувати грошові зобов'язання з липня 2008 року. Внаслідок чого рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2009 року стягнено з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії» Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Черкаси» заборгованість за договором кредиту в розмірі 262894,66 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 264714,66 грн. солідарно. Виходячи зі змісту вказаного рішення суду порука припинилась з 26.01.2009 року, тому позивач просить визнати припиненим договір поруки від 11.01.2008 року № 02-02/008 укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) та позивачем визнати припиненим з 26.01.2009 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з»явився, надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з»явилась, надала суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. В запереченні наданому до суду просила в позові позивачу відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2008 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційни банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційни банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №02-02/08, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 274 675,00 гривень зі сплатою 15% річних і кінцевим терміном погашення заборгованості до 10.01.2018 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 11.01.2008 між ПАТ «Промінвестбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки №02-02/08, відповідно до якого остання у випадку невиконання [PERSON] зобовязань за Договором про іпотечний кредит №02-02/08 від 11.01.2008 року зобовязується виконати зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит виконував не належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. В подальшому рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2009 року у справі № 2-6826/09 за позовом ПАТ «Акціонерний-комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії «Відділення ПАТ промінвестбанк в м. Черкаси» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Даним рішенням стягнено з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії» Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Черкаси» заборгованість за договором кредиту в розмірі 262894,66 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 264714,66 грн. солідарно. Вказане рішення набрало законної сили. 17.12.2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» бул укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредиті ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Промінвестбанк», а останній зобовязувався відступити ТОВ «Кредиті ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Промінвестбанк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №02-02/08 від 11.01.2008 ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно зі ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.І ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобовязується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком платежів. Позивач посилається на те, що порука за Договором поруки №02-02/08 припинилася саме з 26.01.2009 року, так як відповідно до графіку погашення кредиту боржник [PERSON] повинен був сплачувати платежі до 25 числа щомісячно, а перестав сплачувати проценти з липня 2008 року. Дане твердження суд вважає необґрунтованим та безпідставним, оскільки відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Із зазначених норм вбачається, що порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Таким чином позивач разом із відповідачем несуть відповідальність за кредитним зобовязанням в рівних частинах, оскільки підставою для поруки є договір, що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника, та кредитором боржника, в даному випадку такі договори наявні. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи те, що згаданим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2009 року стягнено з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 262894,66 грн. та те, що означене рішення набрало законної сили та на даний час здійснюється його примусове виконання, а також те що згідно з довідкою філії- Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 15.12.2016 №13/5-10/44, яка наявна в матеріалах справи, починаючи з 27.02.2014 відповідно до постанови ВП №17345840 від 28.01.2014 з [PERSON] на користь ПАТ «Промінвестбанк проводиться щомісячне утримання з усіх видів заробітку після відрахувати податків в розмірі 20% на погашення боргу, тому підстав для застосування положень ч. 4 ст. 559 ЦК України немає. Крім того, згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року № 6-1199ис16. Посилання позивача на ч. 4 ст. 559 ЦК України, як на підставу для визнання договору поруки припиненим не ґрунтуються на вимогах закону, тому суд виключає застосування даної статті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки обставини на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені доказами. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги не обгрунтовані, позивачем не доведено позицію щодо визнання договору поруки припиненим, що і не було підтверджено в ході розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 5, 10, 11, 60, 209, 212, 212, 214,215, 218 ЦПК України, ст.ст. 223 509, 553, 554, 559 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed