Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 17 липня 1993 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 49. Від шлюбу сторони мають дитину, яка на момент розгляду спору є повнолітньою . Причиною звернення до суду з відповідним позовом зазначена та обставина, що взаємовідносини між сторонами протягом останніх двох років різко погіршилися, відповідач проявляє відносно неї неповагу та не бажає змінити своєї поведінки. За таких обставин [PERSON] вважає що, їх подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та пояснила, що основою причиною її звернення до суду з даним позовом стала подружня зрада, яку допустив відповідач . В зв'язку з цим строк на примиренння просила не надавати. Додала, що не перебуває в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року . Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки, заперечень до позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. З огляду на те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд справи на підставі наявних у ній доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 17 липня 1993 року в Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб , про що було вчинено актовий запис № 49 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], від 17.07.1993 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ) . Від сумісного проживання сторони мають дитину, яка на момент розгляду спору є повнолітньою . З пояснень позивача з'ясовано, що причиною звернення до суду з відповідним позовом стала подружня зрада, яку допустив відповідач . За таких обставин позивач вважає неможливим відновити сімейні відносини, що дає підстави суду зробити висновок про формальних характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача , тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Відповідно до вимог статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved