Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.07.2011 року. Шлюб зареєстровано у відділі РАЦС Алчевського МУЮ Луганської області під актовим № 373. Від сумісного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], 16.12.2012р.. народження. Сторони разом не проживають з початку 2015, подружні відносини не підтримуються. Причиною розпаду родини послужило те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе і просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить розірвати шлюб, розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Сторони одружені з 30.07.2011р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 132621, виданим 30.07.2011р. відділом РАЦС Алчевського МУЮ Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 373.(а.с.7). Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], 16.12.2012р.. народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 258557, виданим 21.12.2012р. відділом РАЦС Алчевського МУЮ. (а.с.8). Сторони прийшли до згоди, що дитина буде проживати з матір'ю, [PERSON]. Сторони разом не проживають з початку 2015року, подружні відносини не підтримуються, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач та відповідач на примирення не згодні і наполягають на розірванні шлюб. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Між сторонами не мається суперечки про розділ майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved