Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, за уточненими позовними вимогами просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 17\~805,46 гривень, пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 1524,15 гривень, три проценти річних у розмірі 626,36 гривень, інфляційне збільшення у розмірі 1228,58 гривень та 10\~000 моральної шкоди, а також сплачений судовий збір у розмірі 551,21 гривень. На обґрунтування позову позивачка посилалася на таке. 02.07.2015 року між [PERSON] та ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту НТ-15 №0006ОД. За вказаним договором страховиком взято під страховий захист майнові інтереси позивачки, що повязані із настанням страхового випадку. 20.08.2015 року стався страховий випадок дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено належний [PERSON] автомобіль Toyota Yaris, номерний знак [NUMBER]. На виконання умов зазначеного договору позивачкою повідомлено страховика про настання страхового випадку та станом на 01.10.2015 року він мав усі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування. Проте, станом на 01.07.2016 року страховиком не здійснено страхових виплат, у звязку з чим позивачка звернулась до суду за захистом своїх цивільних прав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідно до письмових заперечень проти позову просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з огляду на те, що ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА» сплачено суму страхового відшкодування, розрахованого відповідно до умов договору та чинного законодавства, та розглянути справу за відсутності відповідача. Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги з врахуванням уточнень підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення проти позову, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 02 липня 2015 року між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту НТ-15 №0006 ОД2, відповідно до п. 1.1. якого предметом правовідносин виступають майнові інтереси страхувальника [PERSON], що не суперечать чинному законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та стаціонарно встановленим в ньому додатковим обладнанням, що зазначені в п. 1.2. цього договору та застраховані на умовах, визначених в ньому. 25 серпня 2015 року [PERSON] до ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» подано заяву про настання події за договором страхування КАСКО та виплати страхового відшкодування. 14 вересня 2015 року позивачкою подано заяву про виплату страхового відшкодування за договором КАСКО, відповідно до якої [PERSON] просила сплатити їй страхове відшкодування у звязку з подією, що трапилась 20 серпня 2015 року, шляхом перерахунку такого відшкодування на відповідний рахунок СТО ТОВ «Адіс-Авто». Разом з цим, 02.10.2015 року позивачка подала відповідачу заяву, за змістом якої просила ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» вирахувати зі страхового відшкодування суму обовязкового страхового платежу в розмірі 5890,0 гривень, а решту коштів перерахувати на рахунок названого СТО. Відповідно до рахунку №СЧ-346514 від 02.09.2015 року, складеного ТОВ «АДІС-Авто» на замовлення [PERSON], розмір відновлювального ремонту транспортного засобу становить 25936,38 гривень. Проте, відповідно до звіту №15157 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «TOYOTA», марки «YARIS», державний номер [NUMBER], від 03.10.2015 року, замовником якого є ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження, складає 8\~130,92 гривень. Оцінка виконана відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» оцінювачем [PERSON], свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 06.10.2009 року №7794, сертифікат субєкта оціночної діяльності від 10.04.2015 року №313/15. При цьому, відповідно до п. 4.4. договору страхування розмір вартості відновлювального ремонту може визначатися на підставі висновку експертної організації (акт товарознавчого дослідження, звіту), який замовляє та сплачує страховик або деталізованих розрахунків, нарядів-замовлень, накладних, чеків, квитанцій та інших документів авторемонтних організацій, програмного забезпечення АУДАТЕКС або СТО (на умовах, зазначених при укладанні договору страхування з обовязковим погодженням її зі страховиком), із зазначенням кількості, назв, обсягів, видів та цін на деталі, роботи і матеріали, які необхідні для забезпечення відновлювального ремонту по цінам і тарифам на дату розрахунку розміру страхового відшкодування. Таким чином, відповідачем 02.08.2016 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2\~240,92 гривень, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу позивачки, розрахованого кваліфікованим субєктом оціночної діяльності, та суми страхового платежу (8130,925890,0 =2\~240,92), на рахунок ТОВ «Адіс-Авто», що підтверджується платіжним дорученням №21 від 02.08.2016 року. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За договором страхування, укладеним між сторонами, страховим випадком є подія, що відбулась внаслідок страхових ризиків, до яких відносяться пошкодження та/або знищення або зникнення транспортного засобу або його частин та/або додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за наявності повної чи часткової вини або без наявності вини водія застрахованого транспортного засобу. Сам факт настання страхового випадку підтверджується матеріалами справи та, як вбачається із заперечень ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА», що не заперечується відповідачем. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Таким чином, враховуючи зазначене правило, розмір шкоди, відповідно до якого має бути проведена виплата страхового відшкодування, встановлюється за домовленістю сторін, або шляхом проведення відповідного експертного дослідження. Втім, позивачкою замовлено проведення розрахунку вартості відновлювального ремонту на СТО без обовязкового узгодження зі страховою компанією, чим порушено умови договору страхування. При цьому, відповідачем забезпечено проведення експертного дослідження вартості відновлювального ремонту транспортного засобу відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, з огляду на що суд вважає за необхідне відмовити у їхньому задоволенні. Крім того, суд дійшов висновку в необхідності залишення без задоволення вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди у звязку з недоведеністю завдання такої шкоди внаслідок порушення прав позивача. За правилом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів. При цьому, відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат не підлягають задоволенню. Разом з цим, враховуючи, що позивач звільнений від оплати судових витрат, суд, застосовуючи правило ч. 8 ст.8 ЦПК України, вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed