Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 2005 рік, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], яка на даний час навчається в Білоцерківському вищому професійному училищі будівництва та сервісу, в зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач спроможний надавати сину таку допомогу, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона підтримує позовні вимоги. Відповідач також надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про визнання позову. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.02.1994 року по 10.02.2005 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу між ними та про народження дитини, копією паспорта позивача. Як вбачається з довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Білоцерківське вище професійне училище будівництва та сервісу» від 08.07.2015 року, [PERSON] навчається в цьому навчальному закладі з 01.09.2012 року по 20.01.2016 року за професією кухар, кондитер. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз»яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм [PERSON] кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, син сторін народився 13.04.1997 року, тобто, він досяг повноліття і продовжує навчання. Суд також вважає, що син сторін в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки він не працює, йому необхідні кошти для оплати за проїзд, на харчування, на проживання, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, має постійне місце роботи, на користь інших осіб аліментів не сплачує, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання сина в зв»язку з його навчанням. А тому з врахуванням вищенаведених обставин суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина на час його навчання -1/4 частину його доходу. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Щодо мінімального розміру аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ч.2 ст.182 СК України, то ця норма застосовується тільки у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, тоді як ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина [PERSON] кодекс не встановлює. За ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Згідно ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved