Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 24.02.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку Ладу, [INFO] , спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розірвати шлюб та провести розгляд справи без її участі, залишити пізвище « [PERSON] », судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, 04.09.2020 р. направив суду письмово викладене клопотання про надання строку для примирення терміном на 6 місяців, оскільки бажає зберегти сім`ю. На розгляд справи 04.12.2020 року відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, оскільки примирення в сім`ї не відбулося, просить провести розгляд справи без його участі, судові витрати розділити порівну. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 24.02.2007 року зареєстрували шлюб. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.6). Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, виховання дитини, на грунті чого у подружжя виникають сварки. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. 04.09.2020 року за клопотанням відповідача було надано сторонам строк для примирення, який не надав позитивного результату. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Згідно ст. 141, 142 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 50 відсотків судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved