Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва на право власності на житло та договору дарування частини квартири, вона являється власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі разом з нею зареєстрований відповідач у справі [PERSON], який приходиться їй сином. З березня 2017року відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні, оплату комунальних послуг не здійснює, в зв'язку з чим, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача,покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності і договору дарування 1\\3 частини квартири позивач являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки про місце проживання та склад сім'ї, наданої Управлінням адміністративних послуг БМР від 04.06.2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON]. Позивач суду пояснила, що відповідач по справі в березня 2017 року забрав всі свої речі та виїхав проживати в інше помешкання, позивачу невідома адреса проживання відповідача. Реєстрація відповідачка в квартирі спричиняє додаткові витрати і перешкоджає оформленню субсидії. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], суду показала, що відповідача не бачила в спірному житловому приміщенні з 2017року. На свята до матері [PERSON] не приїздить, відомостями щодо житлових спорів не володіє. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в квартирі № [ADDRESS] більше року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню помешкання, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано. На підставі п.10 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору. Згідно ст.. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved