Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 25 квітня 1996 року у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №37. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося семеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Відповідач зловживає спиртними напоями, будучи у стані сп'яніння влаштовує сварки, знущається з неї та періодично наносить удари. Просить розірвати шлюб, оскільки такий існує лише формально. Вважає, що примирення негативно відіб'ється на її здоров'ї, оскільки це буде повід для відповідача черговий раз принизити її та побити. Вважає, що ніхто не вправі примушувати жити з особою, яка порушує її права та принижує гідність, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала пояснення надала аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач жодного разу в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоч його явка судом була визнана обов'язковою, жодних клопотань про слухання справи у його відсутності суду не надіслав. Представник відповідача в чергове в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав. Відповідно до п.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Окрім того, що відповідачу надсилались повістки з розписками, в цей же час секретарем судового засідання, представнику відповідача під розписку було вручено повістку щодо розгляду справи на 29.05.2015 року на 15 год. 30 хв. для передачі відповідачу особисто. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача та згідно ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечила позивач. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка [PERSON] даних в судовому засіданні, який ствердив, що позивач являється його матір'ю, а відповідач батьком. Крім цього, пояснив, що батько зловживає спиртним, будучи у стані сп'яніння влаштовує скандали, погрожує фізичною розправою, бували випадки, коли він піднімав на матір руку. Вважає, що примирення тільки ускладнить взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 25 квітня 1996 року у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво серії [NUMBER], актовий запис -№37, даний факт підтверджується оригіналом свідоцтва. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося семеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як з'ясовано в судовому засіданні позивач через постійні конфлікти, сварки, приниження та бійки зі сторони відповідача, повністю втратила любов та повагу до нього, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, оскільки як встановлено в судовому засіданні, діти через часті сварки стали заляканими, та на них чиниться психологічний тиск. Крім цього, як вбачається з матеріалів долучених позивачем під час розгляду справи, а саме постанови Яворівського районного суду Львівської області від 26.02.2015 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Крім цього, відносно відповідача було порушено кримінальне провадженн за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України, яке в подальшому було закрито у зв'язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою. З представленого позивачкою талона-повідомлення №101 вбачається, що 23.05.2015 року позивачем подано в чергову частину Яворівського РВ ГУМВСУ у Львівській області заяву за реєстром №2717 про чергове її побиття . Дані обставини підтверджують викладене позивачем у судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, та те, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя з відповідачем є не можливе. Суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і його слід розірвати. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved