Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача , в якому просить: стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі на двох дітей у розмірі 2318 грн. , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони проживали однією сім,єю без державної реєстрації шлюбу з вересня 2003 року до жовтня 2007 року , після чого ними 27 жовтня 2007 року укладено шлюб. [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] . Факт батьківства відповідачем підтверджується. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання спільних дітей , оскільки він є працездатною особою. 03 червня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін . Ухвалою суду від 17 червня 2020 року розгляд справи призначений в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін . В судове засідання позивач не з,явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити . Відповідач в судове засідання не з,явився. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім,єю без державної реєстрації шлюбу з вересня 2003 року до жовтня 2007 року . Як вбачається зі свідоцтва про шлюб 27 жовтня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №631 . Відповідно до свідоцтв про народження дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, батьками у свідоцтвах вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова позивач [PERSON] та неповнолітні діти : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов`язків по утриманню дітей не досягнуто. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року - 2318 грн. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином , суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 2318 грн. щомісяця, починаючи з 21 травня 2020 року і до повноліття дітей , або зміни матеріального становища сторін. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved