Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 22 грудня 2009 року, визнання за нею права власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1, 7214 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за межами населеного пункту Москалівської сільської ради Ярмолинецького району. 25 лютого 2019 року позивач подала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2009 року, що видане Ярмолинецькою районною державною нотаріальною конторою [PERSON]; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22 грудня 2009 року; визнати за позивачем право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті її матері, [PERSON], тобто право на земельну частку (пай). 20 березня 2019 року позивач подала заяву про зменшення та уточнення позовних вимог, остаточно просила суд: визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.10.2009р. недійсним; визнати державний акт на право власності на земельну ділянку від 22.12.2009р. недійсним, визнати за позивачем право власності на 2/3 частини земельної ділянки (паю) з кадастровим номером [NUMBER]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Представник позивача пояснив суду, що позивач є рідною донькою спадкодавця. Спадкоємцем за заповітом є онук спадкодавця, [PERSON] Відповідач в 2009 році оформив спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину зав заповітом, не повідомивши нотаріуса, що позивач має право yа обов'язкову частку у спадщині, адже є інвалідом 3-ї групи. В свою чергу, позивач прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, здійснила поховання матері, доглядала житловий будинок своєї матері, обробляла присадибну земельну ділянку. Відповідач проти задоволення позову в частині визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту на право власності на земельну ділянку в розмірі 2/3 частки не заперечив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (спадкодавець). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 2, 16 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифікату [NUMBER] (а.с. 13) та домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 39-40). 25 вересня 2001 року секретарем виконкому Москалівської сільської ради посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 15 жовтня 2009 року державним нотаріусом Ярмолинецької районної державної нотаріальної контори Хмельницької області Павлик Н.П., [PERSON] успадкував житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Також, із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2009 року, що видане державним нотаріусом Ярмолинецької районної державної нотаріальної контори Хмельницької області Павлик Н.П., вбачається, що [PERSON], [INFO], успадкував права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Котовського, села Москалівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, розміром 2, 16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Ці обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 32-45). Судом також встановлено, що спадкоємцем є також непрацездатна донька спадкодавця, [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом 3-ї групи і має право а обов'язкову частку у спадщині. Ці обставини підтверджуються копією паспорта позивача, копією її свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, копією довідки МСЕК (а.с. 5-9). Позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки здійснювала поховання матері, доглядала за житловим будинком, обробляла присадибну земельну ділянку. Відповідачу, [PERSON], 22 грудня 2009 року Відділом Держкомзему в Ярмолинецькому районі видано державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976500197, загальною площею 1, 7214 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, Москалівська сільська рада, за межами населеного пункту, і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ця обставина підтверджується копією державного акту від 22.12.2009р. (а.с. 14). У відповідності до ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦКУ УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадину, якщо він, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [INFO] її матері, [PERSON]. Вона має право на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 2/3 частки, яка б належала їй за законом. Так, позивач є спадкоємцем першої черги відповідно до припису ч.1 ст. 529 ЦК УРСР. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Отже, вона має право на спадщину, яка складається із земельної ділянки загальною площею 1, 7214 га в розмірі 2/3 частини. Згідно частини 1 статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що в силу ч. 1 ст. 535 ЦК УРСР відповідач, [PERSON] не мав права на спадкування 2/3 частини права на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Котовського, села Москалівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, розміром 2, 16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), тому необхідно визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2009 року, що видане державним нотаріусом Ярмолинецької районної державної нотаріальної контори Хмельницької області Павлик Н.П., в частині визнання за [PERSON], [INFO], права на 2/3 частини на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Котовського, села Москалівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, розміром 2, 16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлій [PERSON] на підставі дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією від 18.09.2000 року на підставі рішення Ярмолинецької райдержадміністрації від 24.12.1996р. № 328-р. та зареєстровано 18.09.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 97. Приписом пункту г) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2009 року в частині спадкування відповідачем права на 2/3 частки на земельну частку (пай) визнано судом недійсним, тому на підставі п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України слід визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22 грудня 2009 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976500197, в частині визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 1, 7214 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, Москалівська сільська рада, за межами населеного пункту, і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. А згідно статті 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, оскільки позивач (спадкоємець) в силу вимог ст. ст. 535, 548, 548 ЦК УРСР прийняла спадину, тому необхідно визнати за [PERSON] ([INFO], проживаючої в [ADDRESS]; РНОКПП [NUMBER]) право власності в порядку спадкування на 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 1, 7214 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, Москалівська сільська рада, за межами населеного пункту, і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем подано 3 (три) позовні вимоги (дві позовні вимоги немайнового характеру та одна позовна вимога майнового характеру), при цьому сплачено судовий збір лише за дві вимоги, а також те, що її позовні вимоги задоволено частково: тому з позивача, [PERSON], на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., а з відповідача, [PERSON], на користь позивача 1 473 грн. 20 коп. (704, 80 грн. + 768, 40 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved