Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 30 січня 2012 року у відділі РАЦС по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №10. Шлюб у обох перший. Від шлюбу з чоловіком вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаємопорозуміння і довіри. Примирення з відповідачем неможливе. У звязку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, ухвалою суду від 20 серпня 2015 року у зазначеній цивільній справі було доручено Центрально- Міському районному суду м. Макіївки Донецької області провести допит в якості відповідача [PERSON] який проживає за адресою: [INFO], витребувати у відповідача [PERSON] копію паспорта та ідентифікаційного коду. До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області повернувся конверт з ухвалою про виконання окремого доручення з позначкою «повернути : зона АТО». Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 217774, згідно якого 30.01.2012 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 407069. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони з сумісно не проживають, припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, проживають окремо, спільне життя поміж ними не складається, через різницю характерів, відсутність між ними взаємопорозуміння і довіри, сторони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, між ними склались неприязнені відносини, розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved