overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 22 лютого 2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 лютого 2003 року, від якого подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з початку 2017 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Місце проживання спільної дитини разом з позивачем визначено в добровільному порядку. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 23 січня 1988 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі через свого представника, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 1988 року. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з 2009 року, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 23 червня 2000 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з що 23 червня 2000 року, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з жовтня 2016 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 24 вересня 2011 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2011 року, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з лютого 2015 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 24 жовтня 2009 року вона з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2018 року. З вказаного часу сторони не проживають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини не мають. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 жовтня 2009 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 07, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.6). Судом встановлено, що з лютого 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1ст.110СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2ст.112СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 24 січня 2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 січня 2003 року, від якого подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з жовтня 2015 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 24 червня 1989 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 червня 1989 року . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з січня 2015 року, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 25 квітня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2014 року, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з травня 2015 року і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 25 серпня 2012 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 2012 року, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з 25 серпня 2016 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 26 квітня 2008 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, іі представник направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 квітня2008 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину [PERSON], 18травня [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з листопада 2008 року, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 26 липня 2008 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 липня 2008 року, від якого подружжя має спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання неповнолітньої дитини визначено сторонами в добровільному порядку разом з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 26 листопада 2010 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав можливим зберегти сімю. Ухвалою суду від 21.07.2016 року сторонам надавався строк для примирення. Після надання строку для примирення, сторони до суду не зявились, від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 листопада 2010 року, від якого сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися, шлюб носить формальний характер. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя бажаних результатів не дали. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Місце проживання спільної дитини разом з позивачем визначено сторонами в добровільному порядку. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved