Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, зазначивши, що сторони з 21 серпня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року з відповідача на користь позивача на утримання сина було стягнуто аліменти. Однак після рішення суду відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує. Відповідач, не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду нотаріально засвідчену заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, та висловили думку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010. Від шлюбу сторони сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2016 року з відповідача на користь позивача на утримання сина було стягнуто аліменти. Однак після рішення суду відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує. Відповідач [PERSON] дитину не відвідує, не приймає участі у її вихованні, станом здоров'я не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином, відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради визнано доцільним позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню його сина [PERSON], [INFO], достовірно встановлено, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, а саме позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.88 ЦПК України cтягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved