Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що[PERSON] є власником будинку за вищезазначеною адресою. Стверджує, що у будинку також зареєстрований відповідач, з яким вона з 06.06.2003 року перебувала у шлюбних відносинах. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 12.06.2019 року шлюб між ними розірвано. З жовтня 2016 року відповідач не проживає у будинку, комунальні послуги не сплачує, перебуває у сімейних відношеннях з іншою жінкою. Просить позов задоволити. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 07.10.2019 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подавав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила, відзив не надала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задовлення позову не заперечує. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 19.03.2009 року належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується відповідними доказами, наявними у матеріалах справи. Згідно довідки Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області №2169 від 27.09.2019 року у будинку [ADDRESS] , зареєстровані проживаючими по теперішній час: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З 06.06.2003 року позивач та відповідач перебували у шлюбі. Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 12.06.2019 року вказаний шлюб розірвано. [PERSON] після розірвання шлюбу залишено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до акту обстеження від 13.09.2019 року, складеного депутатом Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області Стоян Л .М., підтверджено, що дійсно [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою не проживає з жовтня 2016 року. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , в будинку зареєстрована і проживає разом зі членами своєї сім`ї. Відповідач по даній справі був зареєстрований у будинку, оскільки позивач та відповідач перебували у шлюбних відносинах з 2003 року, особистих речей відповідача у помешканні не має, про те відповідач за вказаною адресою позивача зареєстрований. Враховуючи, що відповідач у вищевказаному будинку не проживає, його особистих речей у будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 386, 383, 391 ЦК України та

Outcome: approved