Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка в подальшому була уточнена. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2.07.2001 року. Від подружнього життя мають сину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки припиненні. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина, однак на даний час припинив, стосунків не підтримує. Їх син [PERSON] є курсантом 1-го курсу денної форми навчання Морського коледжу 1 рівня акредитації Херсонської державної морської академії 4 рівня акредитації. Дата завершення навчання 30.06.2023 року. На період навчання зареєстрований та проживає у гуртожитку учбового закладу [ADDRESS] . Але син зареєстрований та проживає за іншою адресою тимчасово, на період навчання, але додому приїздить на вихідні, канікули. На разі, у зв`язку із дистанційним навчання проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В заяві від 12.20.2020 року позивапч зазначила, що на цей час син перебуває на дистанційному навчанні, проживає разом з нею, про що надає акт складений сусідами. Позивач [PERSON] , до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки Херсонської державної морської академії від 28.02.2020 за № 117, вбачається, що [PERSON] , навчається на 1-му курсі денної форми навчання Морського коледжу 1 рівня акредитації Херсонської державної морської академії 4 рівня акредитації (спеціальність річковий та морський транспорт, освітня програма «Судноводіння на морських шляхах»). Зарахований на навчання 01.09.2019 року за державним замовленням, дата завершення навчання 30.06.2023 року (а.с. 10). З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до акту від 27.07.2020 року, завіреного начальником дільниці № 5 ТОВ «Житлосервіс-КР», підписаний мешканцями та майстром дільниці № 5, встановлено, що за адресою [ADDRESS] без реєстрації проживає [PERSON] (а.с. 51). Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до норм СК України (ст.ст. 150, 180) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає, хоча є працездатною особою, має доходи від трудової діяльності але не має інших осіб на утриманні. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності приписів ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судовим розглядом встановлено, [PERSON] наразі є неповнолітнім, навчається на 1-му курсі денної форми навчання Морського коледжу 1 рівня акредитації Херсонської державної морської академії 4 рівня акредитації (спеціальність річковий та морський транспорт, освітня програма «Судноводіння на морських шляхах»). Зарахований на навчання 01.09.2019 року за державним замовленням, дата завершення навчання 30.06.2023 року. Крім того, суд враховує, що на цей в Україні запроваджені карантині заходи, учбові заклади переведені в режим дистанційного навчання, що підтверджено позивачем та наданим нею Актом від 27.07.2020. Відповідачем не спростовано, що [PERSON] не проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання своєї малолітньої дитини не надає, крім того, останній є особою працездатного віку, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] .. З урахуванням наведеного, враховуючи приписи ст. 182 СК України, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду 16 березня 2020 року, суд вважає за необхідне стягнути аліменти починаючи з цієї дати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved