Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним кредитного договору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 травня 2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач надав грошові кошти в сумі 156 000,00 доларів США, а позивач зобов'язався повернути зазначені кошти відповідно до графіку погашення. Також 16 травня 2008 року між сторонами було укладено додатковий договір, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати позивачу кредитні кошти у розмірі 164 000,00 швейцарських франків. Проте, як стверджує позивач, вона сумлінно виконувала свої кредитні зобов'язання, але у 2008 році відбулося різке збільшення іноземної валюти по відношенню до гривні. Зазначена подія ускладнила виконання позивачем договору, і якби на момент його укладення вона знала, що в майбутньому зміниться ситуація з курсом гривні, не укладала б ці договори. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити їх з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала з підстав наведених у запереченні на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 травня 2008 року між відповідачем та позивачем було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL3244 (а.с.3-9). Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач надав позивачу кредит (грошові кошти) в розмірі 156 000,00 доларів США, позивач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі (а.с.3-9). Також 16 травня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №BL3244/K-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL3244 від 16 травня 2008 року, згідно умов якої відповідач надав позивачу кредит (грошові кошти) в розмірі 164 000,00 швейцарських франків, позивач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі (а.с.10-11). Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Щодо доводів позивача про те, що вона не несе валютних ризиків відповідно до генерального договору та про те, що різке підвищення офіційного курсу доларів США та швейцарських франків до національної валюти України - гривні і вплив світової фінансової кризи на економіку України є істотною зміною обставин, оскільки б ці обставини можливо було б передбачити у момент укладення договору - не відповідає дійсності. Оскільки п.7.4. Генерального договору передбачено, що позичальник попереджений банком про те, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за договором несе позичальник. Таким чином, відповідно до чинного цивільного законодавства суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 524-526, 530, 672, 638, 651, 652, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed