Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування пояснила, що 29.12.2014 р. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, яка складається з частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є вона [PERSON]. При зверненні позивача до нотаріальної контори, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON]. У звязку з тим, що м. Алчевськ Луганської області відноситься до переліку населених пунктів, на території якого здійснювалося антитерористична операція, вона не мали змоги виїхати з м.Алчевська на підконтрольну територію України, вважає, що у неї маються поважні причини пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини. На підставі викладеного, позивач просить суд надати їй додатковий строк тривалістю в три місяці на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність, позов визнала. В порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 697980, виданого 01.04.1959 року м.Ворошиловськ Луганської області, міський РАЦС, [PERSON] народилася 19.03.1959 р., її батьками є: батько - [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки № 819 від 04.11.2004 р., 08 грудня 1978 р. зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис № 1400. 30 жовтня 1979 р. у відділі РАЦС Алчевського міського управління юстиції зареєстроване розірвання зазначеного шлюбу між даними громадянами, про що зроблено актовий запис № 570. Прізвище дружині присвоєно [PERSON].(а.с.12). Дана обставина підтверджується також свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.14). Згідно довідки № 820 від 04.11.2004 р., 15 січня 1982 р. у відділі РАЦС Алчевського МУЮ Луганської області зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис № 38. 20 вересня 2004 р. у відділі РАЦС Алчевського міського управління юстиції зареєстроване розірвання зазначеного шлюбу між даними громадянами, про що зроблено актовий запис № 376. Прізвище дружині присвоєно [PERSON].(а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 474250, виданого 15.01.2015 р. відділом РАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ у Луганській області, 29.12.2014 р. в м.Алчевську Луганської області померла [PERSON], про що зроблено запис № 98 (а.с.2). Згідно свідоцтва про право власності на житло №13896 від 20.03.2003 року, виданого Управлінням економіки та ринкових відносин Алчевської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 245023 від 27.03.2003 р., власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 13896 від 20.03.2003 р., виданого Управлінням економіки та ринкових відносин Алчевської міської ради (а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії № І-ЕД № 091420, виданого 13.06.2009 р. Ленінським ВРАЦС Луганського МУЮ, 13 червня 2009 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено запис № 203. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Як вбачається з копії паспорта громадянина Україна серії ЕК № 642847, виданого на імя [PERSON], [INFO], місце її проживання зареєстровано в [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до приписів ст.ст. 1218, 1268 1269 ЦК України усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті, переходять до його спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 ЦК України, а тими, які на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, якщо вони протягом зазначеного у ній строку не заявили про відмову від спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено загальний шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом, а також за заповітом, перебіг якого розпочинається з моменту відкриття спадщини, яким згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті спадкодавця. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначено у ст. 1272 ЦК. Згідно із ч.ч. 1, 2 цієї статті, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подасть заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, але за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У встановлений строк позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що не прийняла спадщину, а тому згідно із ч. 3 цієї статті не позбавлена права в судовому порядку просити про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цього припису суд призначає додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тільки у разі наявності поважних причини його пропуску, обовязок доведення існування яких покладено на особу, яке звертається з такою вимогою. Відповідно до розяснення абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику в справах про спадкування поважними можуть визнаватися причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, існування яких перешкоджало йому своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальна підсудність Алчевського міського суду Луганської області визначена Лисичанському міському суду Луганської області. Беручи до уваги наведене та враховуючи, що у звязку з проведенням антитерористичної операції позивач не мала можливості виїхати на територію Луганської області, яка підконтрольна України, вважає, що у неї маються поважні причини пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини, суд вважає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною, у звязку з чим позивачу необхідно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном у три місяці з дня вступу рішення у законну силу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved