Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 30 травня 2009 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2016 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], 15 грудня 2009 року нароження, та дочку [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно і до повноліття дітей. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 500 гривень до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, в поясненнях послалася на обставини, викладені в поданій до суду позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погоджується сплачувати аліменти на утримання позивача у зазначеному нею розмірі, розмір аліментів, визначений позивачем на утримання дітей, вважає завеликим, має постійне місце роботи, тому аліменти підлягають стягненню у частці від заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засідання встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 травня 2009 року по 01 листопада 2016 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], 15 грудня 2009 року нароження, та дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження: серії І-ОК № 144267, виданим 02 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, серії І-ОК № 303345, виданим 19 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2016 року. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Судом встановлено, що діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Вказані обставини наведені позивачем та не оспорені відповідачем. Оскільки обовязки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 та ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти на дитину стягуються у відповідній частці від заробітку (доходу) батьків. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Наявність у відповідача доходу, який є мінливим та достатнім для стягнення аліментів в розмірі, визначеному позивачем, нею не доведено. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Вказані норми матеріального та процесуально права встановлюють обовязок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Позивачем не доведено вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень. Належними доказами позивачем не підтверджено факт наявності у позивача мінливого чи нерегулярного доходу та спроможності сплачувати аліменти у розмірі 4000 гривень, а також наявності інших обставин, що мають істотне значення та можуть бути підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач працює, має постійний заробіток, що підтверджується довідкою ТОВ «Діамант-Центр» № 401/02 від 14 лютого 2017 року. Його матеріальний стан дозволяє сплачувати на утримання дітей. Проте, встановлені обставини та наведені правові норми свідчать про необхідність стягнення аліментів в розмірі, визначеному у відповідній частці від заробітку (доходу) відповідача. З відповідача на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку відповідачем визнані. Частиною 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Це право виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Позивач не працює, а тому потребує матеріальної допомоги відповідача. Зважаючи на вказані обставини з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку підлягають стягненню аліменти в розмірі, заявленому позивачем. За правилами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з позивача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 80, 84, 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial