Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 30 квітня 2008 року. Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе, позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати . Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 30 квітня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 100, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30 квітня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17 травня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 11 вересня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Підстав для примирення сторони не знаходять. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 09 серпня 2021 року № 0.0.2223918746.1, якою підтверджується сплата нею судового збору в сумі 908,00 грн., отже половина цієї суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а решта підлягає поверненню позивачу у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. На підставі ст.ст. 12, 13, 79, 128, 141, 142, 211, 223 ЦПК, п.2 ст.104, п.3 ст.105, п.1 ст.110, ст.112 СК, суд -

Outcome: approved