Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом 16 лютого 2017 року мотивуючи свої вимоги тим, що з 03 квітня 2015 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вона знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина, який проживає з нею, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід вона просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином трирічного віку (а.с. 1-2). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2015 року (а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб), від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з конституційного права особи на прожитковий мінімум, приймаючи до уваги матеріальне положення позивачки, яка не працює, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який згідно поданої ним заяви є працездатним, однак на даний час не працює, інших утриманців не має, заявлені вимоги визнав, в звязку з відсутністю підтверджуючих даних, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід чи частину доходу отримує в натурі,суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення сином трирічного віку, що буде відповідати інтересам обох сторін. Пунктом третім частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень, оскільки вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial