Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї за вказаною адресою прописана її невістка - відповідач по справі [PERSON] [INFO] року помер її син - [PERSON], після смерті якого відповідач виїхала до Російської Федерації і більше не з'являлась. Відповідач на даний час зареєстрована за вказаною адресою, хоча фактично з 23.09.2014 року і по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. За таких обставин просить визнати відповідача, такою що втратила право користування приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку в її квартирі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі - газету «Урядовий Кур'єр» № 73 від 16.04.2016 року, однак до суду не з'явилася, про причини не явки суд не сповістила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7,9). У зазначеній квартирі, крім позивача зареєстрована також відповідач, яка являється позивачці невісткою (а.с.12). [INFO] року помер син позивачки [PERSON] (а.с.8), після смерті якого відповідач виїхала до Російської Федерації (а.с.42). Відповідач [PERSON] на даний час зареєстрована за вказаною адресою, хоча фактично по даний час в зазначеній квартирі не проживає. В силу ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідачки без поважних причин за місцем реєстрації в м.Суми, пр-т. Т.Шевченка, буд. 18, кв.45 знайшов своє підтвердження на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів та показів свідків. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідач не проживає у квартирі позивача з моменту смерті сина позивачки - [PERSON] і знаходиться в Російській Федерації, але де саме їй не відомо. Свідок [PERSON] суду показав, що після смерті [PERSON] відповідачка поїхала до Російської Федерації і не поверталась за адресою місця свого проживання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Натомість суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та у випадку набрання цим рішенням законної сили є підставою для зняття її з реєстрації за місцем проживання, тому вимоги позивача в частині примусового зняття відповідача з реєстрації є необґрунтованими. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial