overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 28.09.2012 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем складалося не найкращим чином, відповідач не забезпечує родину, не цікавиться сім'єю, що негативно позначилося на їхньому сімейному житті. Все це вплинуло на шлюбні стосунки, призвело до відчуження та втрати почуття любові і взаємної згоди. З квітня 2018 р. сторони припинили спільне проживання, спільний бюджет вони не мають та спільне господарство не ведуть. Посилаючись у позові на те, що подальший шлюб носить лише умовний характер, сім'я розпалася остаточно і відновленню не підлягає, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 22.09.2012 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд з'ясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відчуження, втрата почуття любові та взаємної згоди), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 30.05.2008 р. вона перебуває в шлюбі з відповідачем; від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, шлюбні відносини не склалися, між сторонами постійно відбувалися сварки, конфлікти, засновані на взаємному нерозумінні один одного, подружжя втратило віру в подальше сумісне життя та відчуття любові один до одного. Посилаючись на те, що вже тривалий час сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету та бажають створити нові сім`ї, у позові заявлено вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 30.05.2009 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; від шлюбу сторони неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність почуттів взаємної любові, нерозуміння один одного), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 31.08.2013 р. вона перебуває в шлюбі з відповідачем; від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду сімейне життя не складалося через відмінність характерів і поглядів на спільне подружнє життя, що призвело до втрати довіри, почуття любові та взаємної поваги один до одного. З листопада 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися і шлюб носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, один про одного не піклуються. Посилаючись у позові на те, що сім`я розпалася остаточно і відновленню не підлягає, подальше спільне проживання сторін та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 31.08.2013 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с.8); від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Подружжя припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства з листопада 2015 р. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (втрата довіри, почуття любові та взаємної поваги один до одного), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з листопада 2015 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 31.10.2018 р. вона перебуває в шлюбі з відповідачем; від шлюбу подружжя дітей не має. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, відповідач проживав у належній їй квартирі, однак, через декілька місяців після укладення шлюбу сторони зрозуміли, що не можуть проживати разом через постійні суперечки, тому вони припинили шлюбні відносини, з того часу не спілкуються та не проживають разом, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові. Посилаючись у позові на та, що збереження їхньої сім`ї є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 31.10.2018 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с.4); від шлюбу сторони не мають дітей. Подружжя припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (втрата взаєморозуміння та почуття любові), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що вона являється власником квартири [ADDRESS]. Разом із нею за даною адресою є зареєстрований син [PERSON] та внучка [PERSON] Остання з 2013 року фактично не проживає в квартирі, що стверджується актом обстеження. Для захисту свого права власності позивачка звернулася із позовною заявою до суду та просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеними в позовній заяві та просила задовольнити. Відповідач, та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули. Повторно суду надано заяву про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки та її представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно оглянутої копії витягу з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що [PERSON] належить квартира в м. Сокаль по вул. Героїв УПА 43/20. Так згідно копії договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Сокальського нотаріального округу [PERSON] 23.06.2015р., встановлено, що [PERSON] прийняла у дар квартиру №20, що розташована у м. Сокаль по вул. Героїв УПА 43 Львівської області. Дана квартира належала дарувальнику [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України позивач як власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Та згідно акту про фактичне місце проживання від 21.03.2016р. виданого Сокальською міською радою та підписане депутатами міської ради та сусідами, відомо, що у квартирі №20 по вул. [PERSON] УПА43 в м. Сокаль зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] [PERSON] більше трьох років не проживає за даною адресою, що дає можливим суду визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що у виконкомі Боб»ятинської сільської ради Сокальського району Львівської області, вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі, про що був зроблений актовий запис №8 і видано Свідоцтво про шлюб. Від спільного подружнього життя в них є діти, але вони вже повнолітні та мають свої сім?ї. Після одруження вони жили певний час добре, разом виховували дітей, вели господарство. Але згодом все змінилося, позивач зрозуміла, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, тому подружнє життя між ними не склалося, почали виникати сварки через побутові проблеми і нерозуміння. Сторони вже 14 років проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як останні роки вона проживає з іншим чоловіком та зараз вони бажають узаконити своїі відносини. На підставі наведеного позивач просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просить суд справу слухати за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд справу слухати за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що сторони втратили взаємні подружні почуття любові і поваги, примирюватися не бажають, відносини, що склались між ними не сприяють подальшому збереженню їхньої сім'ї та не відповідають інтересам позивача, вони вже більше 14р. проживають окремо та не мають спільного побуту. При таких обставинах, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 03 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сторони разом не проживають. Добровільно вирішити дане питання відповідач не бажає. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Після розірвання шлюбу просила змінити її прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду телеграму, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що 03.09.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають і миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - [PERSON]. Поскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування їй відповідачем, понесених нею і документально підтверджених судових витрат, а саме: за сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 12 серпня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Прізвище після розірвання шлюбу просила змінити їй на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'являвся. Надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що 12.08.1995 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сторони миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - [PERSON]. Поскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування їй відповідачем, понесених нею і документально підтверджених судових витрат, а саме: за сплату судового збору та за надання їй правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 14 лютого 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання дітей немає. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сторони разом не проживають. Позивач являється інвалідом першої групи. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що 14.02.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання дітей немає. Сторони разом не проживають і миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Поскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування їй відповідачем, понесених нею і документально підтверджених судових витрат, а саме: за надання їй правової допомоги. Поскільки при подачі позовної заяви позивач звільнена від сплати судового збору, так як являється інвалідом першої групи, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 20 травня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сторони разом не проживають. Добровільно вирішити дане питання відповідач не бажає. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Після розірвання шлюбу просила суд змінити її прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що 20.05.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають і миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - [PERSON]. Поскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування їй відповідачем, понесених нею і документально підтверджених судових витрат, а саме: за сплату судового збору та за надання їй правової допомоги.

Outcome: approved