Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивач та її неповнолітня донька [PERSON] є співвласниками житлового приміщення №111 у гуртожитку, яке знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Миру, 33. 27.08.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб, в якому народилася донька [PERSON] За рішенням суду від 27.10.2014 року вказаний шлюб був розірваний. 10.12.2015 року відповідач був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки. Незважаючі на викладені факти відповідач періодично приходить за вказаною адресою, виламує двері та вчиняє скандали. Неправомірна поведінка відповідача негативно впливає на психологічний стан доньки. [PERSON] всупереч волі позивача продовжує проживати у зазначеному житловому приміщенні, що порушує права позивача та її доньки. У звязку з цим, позивач просила зобовязати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням №111 у гуртожитку, яке знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Миру, 33, виселити його з вказаного житлового приміщення та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №364, зробленого 16.05.2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.10.2014 року шлюб, зареєстрований 27.08.2005 року Дніпровським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №439, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 часини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.12.2015 року позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] З наданих позивачем звернень вбачається, що відповідач неодноразово спричиняв позивачу тілесні ушкодження. Згідно свідоцтва про право власності від 20.03.2017 року Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради посвідчує, що житлове приміщення №111 у гуртожитку, яке знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Миру, 33, належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сімї [PERSON]. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №83916594 від 31.03.2017 року житлове приміщення №111 у гуртожитку, яке знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Миру, 33 на праві власності належить [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки з місця проживання, складу сімї та реєстрації від 12.05.2017 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають двоє осіб: позивач та її донька [PERSON], що також підтверджується копією лицевого рахунку №8712. Незважаючи на\~те,\~що відповідач зареєстрованим не значиться в кв.№111 по вул.Миру,33 в м.Херсоні, він самовільно вселився та періодично завдає позивачу тілесні ушкодження, що підтверджується витягами із закритих кримінальних проваджень (а.с.9-13). Згідно ч.1 ст.316 ЦК право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.317 ЦК за власником закріплене право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. При цьому на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст.383 ЦК власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, можуть звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Згідно з частиною третьою статті 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про виселення з квартири є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved