Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони проживали разом однією сімєю без реєстрації шлюбу та 14 жовтня 2008 року в них народився син [PERSON]. З листопада 2015 року вони припинили шлюбні відносини та з того часу разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому вона просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с.12). Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не зявився, жодних заяв від нього не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, сторони проживали разом однією сімєю без реєстрації шлюбу та 14 жовтня 2008 року в них народилася дитина - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.7). Дитина проживає разом з матірю (а.с.8) та перебуває на матеріальному утриманні позивача, однак її коштів не достатньо для забезпечення нормального рівня життя та розвитку дитини. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Суд даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обовязок надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання малолітнього сина [PERSON], добровільно матеріальної допомоги [PERSON] не надає, суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, \~приходить висновку, що з [PERSON] відповідно до ст.ст. 181,183 СК України повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~ З урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] має бути стягнутий судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.) на користь держави.

Outcome: approved