Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 05 березня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 вересня 2014 року шлюб між ними розірвано. Зазначає, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дочку. Зазначає, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, а тому він може сплачувати щомісячно аліменти на утримання дочки. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з грудня місяця і до повноліття дитини. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та зазначає, що на його утриманні є ще малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , також на його утриманні перебуває непрацездатний батько-пенсіонер [PERSON] та хвора матір [PERSON] , яка за станом здоров`я не працює. Вказує, що він працює в ТОВ «Прайм трейд центр» на посаді водія та його заробітня плата хоча стабільна однак невелика. Тому просив позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1350,00 гривень щомісчно. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві просив розгляд справи провести у його відсутності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд вважає заявлені позивачкою вимоги завищеними та приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня звернення до суду, тобто з 16 грудня 2020 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial