overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 23.04.1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з позивачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.1993 року Відділом запису актів цивільного стану виконкому Уссурійської міськради народних депутатів Приморського краю між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №322, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». 11.11.2001 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 3 ст.160 СК України встановлено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, що передбачено ч.2 ст.29 ЦК України. З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що вік неповнолітньої [PERSON] дає їй передбачене законом право самостійно визначити місце проживання з одним із батьків, які проживають окремо, і таке право не потребує додаткового підтвердження судовим рішенням, тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 26.11.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з позивачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.1999 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1990, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, що передбачено ст.113 Сімейного кодексу України. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 3 ст.160 СК України встановлено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, що передбачено ч.2 ст.29 ЦК України. З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що вік неповнолітнього [PERSON] дає йому передбачене законом право самостійно визначити місце проживання з одним із батьків, які проживають окремо, і таке право не потребує додаткового підтвердження судовим рішенням, тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначила, що 29.10.1988 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Зазначає, що подружнє життя не склалося, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити проживати з позивачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2321, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку та на те, що таке майно було набуто нею за її особисті кошти, просить суд визнати дачний будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку за адресою: м. Одеса, пров. Літній, буд. 7 (раніше вул. Костанді, буд. 5), на якій знаходяться зазначені обєкти нерухомості, її особистою приватною власністю. В судове засідання позивач та її представник,не з'явилися. Представник позивача надала до суду заяву, у якій підтримала заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без її участі. З викладених обставин, зважаючи на те, що представник відповідача звернулась до суду з заявою про визнання позову, та повідомила суду про небажання приймати особисту участь у розгляді справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на неналежне виконання відповідачем його зобов'язань за укладеними між сторонами угодами щодо купівлі-продажу паю, згідно умов якого відповідач продав, а позивач купила всі права та обов'язки пайовика за договором про участь у пайовому будівництві квартири від 29.10.2007 року, що був укладений між Молодіжним житлово-будівельним товариством «ДОМ» та [PERSON], та за яким відповідач зобов'язався вчинити дії з реєстрації права власності на квартиру, що буде передана у власність пайовика, на ім'я позивача, просила суд визнати договір про участь у пайовому будівництві квартири від 29 жовтня 2007 року між Молодіжним житлово-будівельним товариством «ДОМ» та [PERSON] - недійсним в частині пайовика, перевести на позивача права та обов'язки пайовика за договором про участь у пайовому будівництві квартири від 29 жовтня 2007 року між Молодіжним житлово-будівельним товариством «ДОМ» та [PERSON], визнати недійсним свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 57,2 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради від 07 жовтня 2010 року, серія САЕ №068902 на ім'я [PERSON], та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 57,2 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м. В судове засідання сторони не з'явились, про часта місце вирішення справи повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, обставини та вимоги позову, підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач за обставинами розгляду справи у судове засідання повторно не з'явився, та не повідомив про поважні причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового засідання не надав. Виходячи з наведеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату між сторонами взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 17.07.2014 року. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] шлюб між [PERSON] (по-батькові не вказано) та [PERSON] зареєстровано 17 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис - 1406. Згідно наданих до суду пояснень - на час розгляду справи неповнолітній дітей від вказаного шлюбу немає, та з липня 2014 року сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просив суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 09.10.2012 року. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, звернувся до суду з письмовою заявою про вирішення справи за його відсутності, відповідно до змісту такої заяви проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечував, та просив суд після розірвання шлюбу повернути його дошлюбне прізвище «Бойко». Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №175789, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 09.10.2012 року в Відділом ДРАЦС у Суворівському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1097. Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час протягом 2-х років, що передували зверненню до суду, спільне господарство не ведуть, та зясувавши дійсну волю сторін на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. При цьому розриваючи шлюбу між сторонами, суд, виходячи з бажання відповідача та приписів ст. 113 СК України, визначає прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу «Бойко». Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просив суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 17.09.2005року. Додатково позивач зауважив про те, що від такого шлюбу сторони мають малолітню дитину, що на час розгляду справи судом проживають із відповідачем. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про вирішення справи за їх відсутності, відповідно до поданих заяв позивач заявлені вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач вказані вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №010328 у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 17.09.2005року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №828. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №052402 сторони мають спільну дитину відповідно [PERSON], 09 липня 2006року народження, що за наданими суду поясненнями та відомостями на час вирішення справи проживає разом з відповідачем. Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем, сторони припинили спільне проживання та будь-які притаманні подружжю відносини. З викладеного та враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в звязку з чим сімю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просив суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 18.04.2015 року. Додатково позивач зауважив про те, що від даного шлюбу сторони дітей не мають, майнового спору між немає. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-БК №279736, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 18 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 496. Дітей від даного шлюбу у сторін немає. Разом з тим з пояснень позивача встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, а заходи примирення, що були вжиті судом в ході вирішення справи належних результатів не принесли, зясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів що притаманні подружжю просив суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 19.12.2007 року. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про поважні причини своєї неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 19.12.2007 року Другим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №783. Згідно наданих до суду відомостей сторони спільних дітей не мають, протягом останніх трьох років проживають окремо, спільне господарство не ведуть та будь-яких притаманних подружжю стосунків не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.,

Outcome: approved