Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди, в якій зазначає, що 09 грудня 2013 року з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль, тому він просить стягнути завдані збитки з відповідача. Оскільки він звернувся до страхової компанії , в якій було застраховано відповідальність винної сторони, але страхова компанія на даний час збитки йому не відшкодувала, хоча їх нарахувала. Крім завданих йому матеріальних збитків він просить стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити, вказавши, що після скоєння ДТП він звернувся до страхової компанії, яка нарахувала йому збитки, але до даного часу не сплатила коштів, та не в змозі пояснити коли вони будуть сплачені. Тому він вважає що збитки повинні бути стягнуті з винної сторони, крім того йому заподіяна моральна шкода. Яку він також вважає за потрібне стягнути з відповідача, оскільки він витрачав свій час для звернення до страхової компанії, за юридичною допомогою та суду. Щодо заміни вказаного відповідача на страхову компанію він не бажає, оскільки це придасть лише рекламу страховій компанії. Відповідач [PERSON] заперечив проти заявленого позову , вказавши що він дійсно винен в скоєному ДТП за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності. Також пояснив, що його цивільна відповідальність за заподіяння шкоди була застрахована в УСК «Гарант Авто», яка і повинна відшкодовувати збитки в межах страхування, крім того уточнив що страхова компанія на стільки йому відомо згідна відшкодувати збитки. Просить в позові відмовити. Представник третьої сторони УСК «Гарант - Авто» Богдан Н.О., яка була залучена судом до участі в справі вказала, що дійсно автомобіль відповідача на час ДТП був застрахований в їх компанії, тому вони прийняли від позивача відповідні документи та оформили виплату коштів за заподіяні збитки на ім'я позивача про що його повідомили, але в зв'язку з скрутним матеріальним становищем до цього часу виплати не провели. Також повідомила , що позивачу ніхто не відмовляв в здійсненні відповідної виплати. Вислухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 19 грудня 2013 року згідно постанови Обухівського районного суду відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєні ДТП, в результаті якого був пошкоджений автомобіль позивача (а.с.6). Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене вище, винність відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було нанесено матеріальну шкоду позивачу шляхом пошкодження належного йому автомобіля, суд вважає встановленою і доведеною у визначеному законодавством порядку, не підлягаючою доведенню в судовому порядку. Позивач 28.01.2014 року звернувся до ПАТ «УСК «Гарант - Авто» з заявою про страхове відшкодування (а.с.8). 18 лютого 2014 року ПАТ «УСК «Гарант - Авто» повідомило позивача про розмір страхового відшкодування, яке буде перераховано на вказаний ним розрахунковий рахунок (а.с.9). Згідно ч.1 ст.979 ЦК України , за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату, а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, за наявності договору обов'язкового страхування суб'єктивний склад та межі відповідальності за спричинення шкоди третій особі визначаються нормативно правовими актами, які регламентують страхові відшкодування. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під час розгляду справи не знайшли підтвердження обґрунтування позовних вимог позивача в частині моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: dismissed