Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка за життя склала на її користь заповіт, посвідчений 19.06.2014 року [PERSON] селищним головою Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області яка належала спадкодавцю на праві власності згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Комишуваської селищної ради народних депутатів від 29.09.1999 року за № 134. У строк встановлений законом після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася у зв`язку з тяжкою вагітністю, яка проходила з ускладненнями, складними пологами, крім того перебувала на лікуванні з закритим переломом ноги та фізично не могла рухатися. 17.12.2018 року звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі отримала постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, оскільки в шестимісячний строк не подала заява про прийняття спадщини та на день смерті разом з нею не була зареєстрована. Позивач прохає визначити їй додатковий строк в 2 (два) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті бабуся [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач, представник позивача, адвокат Чернявська М.О. в судове засідання не з`явилася, до суду подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області до суду не з`явився, подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області 20.04.2018 року ( а.с.7), яка мала у власності земельну ділянку площею 5,82 га, розташовану на території Комишуваської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , виданого головою Комишуваської селищної ради 10.11.1999 року ( а.с.9), і яку померла, відповідно до заповіту від 19.06.2014 року заповіла своїй онукі [PERSON] ( а.с.36). Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , яка була витребувана судом, позивач звернулася з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом [INFO] (а.с.30) і постановою приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Студенцова О.В. від 17.12.2017 року їй було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини ( а.с.44). Відповідно до виписки із медичної карти хворого [PERSON] з 30.08.2018 року по 23.10.2018 року перебувала на лікуванні з діагнозом «закритий перелом лостеральної лодишки лівої голені», що підтверджується довідкою КЗ «Оріхівська центральна районна лікарня» та лікарем [PERSON] (а.с.12). За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене та правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проте поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними. Враховуючи, що позивач [PERSON] хворіла, перебувала на лікуванні з діагнозом «закритий перелом лостеральної лодишки лівої голені» з 30.08.2018 по 23.10.2018 року, не могла самостійно рухатися, суд вважає, що вона пропустила строк з поважних причин, а відтак позовні вимоги можливо задовольнити, надавши їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved