Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: вул.Заливна б.5 с.Павлівка Білокуракинського району Луганська область. В будинку, окрім позивачки зареєстрована її донька - [PERSON] та онук - [PERSON]. Відповідач за вказаною адресою не проживають 10 років, фактичне місце проживання відповідачів їй не відоме. Вважає, що факт реєстрації відповідача у належному їй на праві власності будинку порушує її права, як власника. Реєстрація відповідача в будинку створює і інші наслідки, пов'язані з його реєстрацією, а саме позивачка не може належним чином оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. У зв'язку з відсутністю відповідачів в зареєстрованому житлі понад один рік позивачка просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов'язати виконавчий комітет Павлівської сільської ради Біокуракинського району Луганської області зняти їх з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя та просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання не\~з'явилася,\~попередньо надавши\~до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання не\~з'явився,\~попередньо надавши\~до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: пров.Річний с.Павлівка Білокуракинського району Луганської області, на підставі свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння виданого 20.11.1991 року (а.с. 4). Згідно довідки, виданої Павлівською сільською радою Білокуракинського району Луганської області №1156 від 03.10.2018 року, в зв'язку з газифікацією с.Павлівки були присвоєні назви вулиць та нумерація житлових будинків. Житловий будинок [PERSON] розташований за адресою: вул.Заливна б.5 с.Павлівка Білокуракинського району Луганської області (а.с.8). В зазначеному житловому будинку окрім [PERSON] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які фактично не проживають більше 10 років, що підтверджено актом обстеження матеріально побутових умов та довідкою про склад сім'ї (а.с.5, 40). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили, що вони добре знають позивачку та підтвердили, що донька позивачки - [PERSON] та онук-Кошеленко Є.А. дійсно не проживають разом з нею за місцем реєстрації більше 10 років. \~ \~ \~ \~Суд визнає достовірність показань, даних свідками, оскільки вони добре знають позивачку та їх показання не протирічать іншим доказам по справі. Враховуючи, що відповідачі більше року не проживають за вказаною адресою, позовні вимоги визнали, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача в частині визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: вул.Заливна б.5 с.Павлівка Білокуракинського району Луганської області. Проте, позов в частині зобов'язання виконавчого комітету Павлівської сільської ради зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку задоволенню не підлягає, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: partial