Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зміну та збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини посилаючись на те, що 30.04.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 08.11.2010 року шлюб з відповідачем розірвано, та з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, доходу, починаючи з 27.05.2010 року і до повноліття дитини. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів у зв'язку з збільшенням потреб в навчанні, розвитку, оздоровчому відпочинку, проживання, харчування та іншому. Її (позивача) матеріальне становище погіршилося, оскільки змінився рівень життя, підвищилися ціни, а відповідач сплачує аліменти не вчасно та не в повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах на дитину, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Про своє місце роботи та рівень доходів відповідач не повідомляє. Значний обсяг обов'язків несе саме вона (позивач). У зв'язку із обставинами в державі на сході, вона разом із сином переїхала жити до Києва, самостійно знімає квартиру, орендна плата якої становить 6 200,00 грн. без урахування комунальних послуг. Вона офіційно не працевлаштована, має підробіток у вигляді роботи на дому, де працює дистанційно в інтернет-магазині, але цей підробіток не стабільний, і його в основному вистачає тільки на оплату оренди житла. Дитина навчається у спеціалізованій школі № 263 з поглибленим вивченням предметів художньо-естетичного циклу, має навчальні досягнення високого рівня, добрий загальний розвиток, багато читає, йому потрібні шкільні матеріали, книжки, зошити, шкільна форма, взуття, харчування, необхідно і відвідувати різні спортивні гуртки, музеї та інше, що тягне за собою великі фінансові витрати. З метою оздоровлення дитина вона відкладає за рік кошти і намагається відправити кожного літа дитину на відпочинок у дитячий табір, у поточному році сума склала 13 800,00 грн. Кожного місяця на утримання дитини необхідно: на проживання без урахування комунальних послуг 6 200,00 грн.; харчування до 3 000.00 грн.; на фонд школи 180,00 грн.; на екскурсії, театри від 200,00 грн.; на шкільне приладдя від 200 до 500,00 грн.; на проїзд в школу в день від 15,00 грн.; на одяг від 500 до 2 000,00 грн.; на санаторно-курортний відпочинок - 13 800,00 грн. на рік. З урахуванням чого просила змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 2 000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала на заочний порядок розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в суді 14.06.2018 року. 06.07.2018 року проведено автоматичний розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 25.09.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті спору. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що сторони 30.04.2006 року уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 08.11.2010 року шлюб між сторонами по справі розірвано, та стягнуто з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2010 року і до повноліття дитини. . Встановлено, що на виконанні в Жовтневому відділі державної виконавчої служби м. Луганська Головного територіального управління юстиції у Луганській області та в подальшому в Ленінському відділі державної виконавчої служби м. Луганська Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебувало виконавче провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Однак, у зв'язку із обставинами, які склалися на території Луганської області, матеріали виконавчих проваджень, матеріально-технічна база та майно відділів знадиться у відділах попереднього місцезнаходження, вивезення його неможливе, у зв'язку з чим вважається втраченим. Державною службою вчиняються дії щодо отримання дублікатів виконавчих листів. Оскільки, відповідач не отримує регулярного доходу, та у зв'язку з погіршенням матеріального стану позивача, підвищенням цін, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з процентного відношення та тверду суму, та стягувати аліменти в розмірі 2 000,00 грн. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У зв'язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду від 08.11.2010 року розмір аліментів, на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом. Враховуючи що у зв'язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 08.11.2010 року, розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом, та у зв'язку зі зміною економічної ситуації в країні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини в сумі 2 000.00 грн. відповідає реаліям теперішнього рівня життя та потребам дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved