Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько не виконує батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не забезпечує необхідним харчуванням, не цікавиться здоров`ям дитини успіхами у навчанні, не сплачує аліментів на утримання дитини, морально та матеріально не підтримує дитину тому вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 48). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судові засідання, призначені на 15.12.2020 та 30.12.2020, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 53, 60, 66). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 67). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є позивач [PERSON] (а.с. 7, 10). Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2011 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] до його повноліття (а.с. 9). Згідно довідки-розрахунку від 16.06.2020 № 119 Олександрівського районного відділу Державної виконавчої служби, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина станом на 01.06.2020 становить 130755, 73 грн. (а.с. 12). Згідно договору дарування посвідченого 17.05.2019 приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області та зареєстрованого в реєстрі за № 483, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13-14). Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою Олександрівського району Кіровоградської області від 15.06.2020 № 1612, [PERSON] , 2007 року народження, проживає біля матері по [ADDRESS] (а.с. 11). Актом обстеження умов проживання позивача [PERSON] від 16.06.2020 встановлено, що остання дійсно зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 2007 року народження, та чоловіком [PERSON] , 1975 року народження (чоловік проживає без реєстрації). Актом обстеження виявлено, що рідний батько сина [PERSON] ніякої участі у вихованні та матеріально-грошовому забезпечення сина не приймає (а.с. 15). З характеристики, виданої директором Комунального закладу «Олександрівське навчально-виховне об`єднання № 2», вбачається, що [PERSON] навчається в даному закладі з 1-го класу. Зарекомендував себе як старанний учень, має хороший фізичний і розумовий розвиток, має високий та достатній рівень навчальних досягнень. Мати і вітчим приділяють належну увагу вихованню [PERSON] , забезпечують усім необхідним для навчання, підтримують тісний контакт з класним керівником. Упродовж навчання [PERSON] в закладі з 5 по 7 клас батько до школи не з`являвся, ніяких контактів з класним керівником не підтримував (а.с. 16). Згідно письмових пояснень першої вчительки [PERSON] , за період навчання в початковій школі батько [PERSON] ні на батьківські збори, ні на виховні години не з`являвся, не спілкувався з ним в позаурочний час, тобто не приймав участі у вихованні дитини (а.с. 17). Згідно пояснень голови батьківського комітету 8-А класу [PERSON] , за час навчання (протягом 7 років) жодного разу батька [PERSON] у школі не бачила і від [PERSON] про батька нічого не чула (а.с. 18) Згідно пояснень сусідки [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] з 2011 року не проживає з [PERSON] і у вихованні сина [PERSON] не приймає ніякої участі (а.с. 19). З актів обстеження умов проживання від 20.05.2020, 18.06.2020 та 21.07.2020 вбачається, що за місцем проживання для виховання та розвитку дитини створені всі відповідні умови для повноцінного розвитку. Дитина має окрему кімнату, змінне взуття та одяг згідно пори року та сезону. В дитини є все необхідне шкільне приладдя (канцелярське) та іграшки. Батько з сином не спілкується близько 9-ти років, не займається його вихованням, не бере участі в навчанні, лікуванні, утриманні, не проявляє інтересу до життя сина (а.с. 20-22). Рішенням № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації протокол № 11 від 21.08.2020, вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 23-24). Відповідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу (далі СК) України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком від 26.08.2020 № 01-28/27/1 орган опіки і піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. У Рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У даному випадку, матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідачем про створення належних умов для проживання дітей, їх фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування з дітьми та створення інших умов для їх нормального розвитку. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, взагалі відсторонився на протязі досить тривалого часу від виконання своїх батьківських обов`язків, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідач [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав. Разом з тим, суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України, у разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до своєї дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved