Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на малолітніх дітей, в якій зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання своїх дітей, відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, діти повністю знаходяться на її утриманні, добровільно виділяти кошти на утримання дітей не бажає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Вона не має можливості самостійно утримувати дітей, відповідач здоровий та працездатний, а тому може сплачувати аліменти на дітей. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частині всіх видів заробітку (доходів), але не 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дні пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність та позов задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд розглянути справу в його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського управління юстиції Дніпропетровської області 14 лютого 2009 року, актовий запис № 20 (а.с. 6). Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 17 квітня 2012 року та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серпня 2018 року (а.с. 5, 7). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 21 березня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог повністю, суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2019 року. Статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved