Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в рівних долях заповів позивачу та її брату [PERSON] , земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] - [PERSON] , а все інше майно - позивачу. [PERSON] не прийняв спадщину батька і помер [INFO] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулась до Кодимської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки крім неї на спадщину за законом заявила відповідач [PERSON] . Крім того, державний акт, яким посвідчене право власності померлого на цю ділянку був втрачений. У зв`язку з цим, позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку, а тому просить визнати за нею право власності на належну [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та неотриману субсидію. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. На випадок своєї смерті він склав розпорядження, яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №072596 в рівних частинах заповів позивачу [PERSON] та [PERSON] ; земельну ділянку в розмірі 0,27 га, розташовану по [ADDRESS] - [PERSON] , все інше майно - позивачу [PERSON] Зазначений заповіт було посвідчено секретарем Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області 08.07.2011 року та зареєстровано в реєстрі за №53. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). [PERSON] спадщину не прийняв і помер [INFO] . Із повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори №1023/01-16 від 01.08.2019 року вбачається, що після його смерті спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа не заводилась. Позивач як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори №477/02-14 від 17.04.2019 року. Із того ж повідомлення вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась відповідач [PERSON] . У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.96 га., яка розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І - ОД № 072596, виданим 24 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією та недоотримана готівкова субсидія в сумі 889 грн. 20 коп.., що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Кодимської РДА Одеської області №988 від 29.04.2016 року. Згідно ст.1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкування неотриманої спадкодавцем пенсії передбачено ст.1227 ЦК України, відповідно до якої суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Із матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є непрацездатною донькою померлого [PERSON] , так як на момент відкриття спадщини досягла встановленого законом пенсійного віку, в зв`язку з чим вона має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до п.5.10. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України №296/5 від 22.02.2012 року при визначенні розміру обов`язкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що обов`язкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Позивач просить визнати за нею право власності на все майно померлого [PERSON] , посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, оскільки [PERSON] помер, не прийнявши спадщину. Однак, в судовому засіданні встановлено, що на момент відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його діти: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тому, враховуючи наявність чотирьох спадкоємців за законом першої черги, обов`язкова частка [PERSON] в спадковому майні [PERSON] становить 1/8 частину. Тож, беручи до уваги наявність спадкоємця за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині, позивачу [PERSON] належить спадкувати 7/8 частин спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial