Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем по справі [PERSON] 22 вересня 2017 року був укладений шлюб, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №1980. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося, на даний час вони проживають окремо, їх спільний син [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Враховуючи обовязок обох батьків утримувати дитину, позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ТП №158860 вбачається, що 22 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Заєць) [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №1980 (а.с.9). Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Із довідки виданої Андрушівською міською радою від 09.01.2019 №72 вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], і разом з нею проживає та на повному її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO] (а.с.11). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків та закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно\~ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно положень п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~\~ Відповідно до ч.1, ч.2\~ ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час дитина - [PERSON], проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач по справі [PERSON] працездатний, та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги ним були визнані в повному обсязі, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved