overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07 вересня 2013 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між ними припинено з липня 2020 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно поданої до суду заяви, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на розлученні, на примирення не згодна. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте, згідно з поданої до суду заяви, просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 378 (а.с.5). з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, наполягають на розлученні, а отже, бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В позовній заяві позивачка просила залишити їй дошлюбне прізвище. Тому, суд вважає, за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судовий збір необхідно покласти на відповідача в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07 листопада 2003 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 03 червня 2016 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі, категорично наполягала на розлученні, на примирення не згодна та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання також не зявився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою, позовні вимоги визнає в повному обсязі, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про одруження серії 1ЕЛ №064371 від 07 листопада 2003 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Коваленко) зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області 07 листопада 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №465 (а.с.4). Згідно копії Свідоцтва про народження від 22 червня 2005 року серії 1-ЕЛ №005825, [PERSON] народився 03 червня 2005 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з 03 червня 2016 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Лутченко». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07 лютого 2009 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №25. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з січня 2016 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 лютого 2009 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 07 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №25 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 лютого 2009 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з січня 2016 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07 серпня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з червня 2017 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив розглянути справу без участі позивача. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що оскільки протягом часу наданого судом на примирення, сторони не примирилися, просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання також не зявився, проте його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив справу розглядати без участі відповідача. Заявлені позовні вимоги визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №095573 від 07 серпня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 07 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №305 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії 1-КИ №289960, [PERSON] народилася 13 жовтня 2004 року, та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з червня 2017 року, протягом часу наданого судом на примирення, сторони не примирилися, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Музиченко». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08 листопада 2008 року між ними був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з квітня 2018 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 листопада 2008 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 08 листопада 2008 року у виконавчому комітеті Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №36 (а.с.4). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 січня 2010 року, [PERSON] народився [INFO] року та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з квітня 2018 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 10 липня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з грудня 2015 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №094447 від 10 липня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Чуйко) зареєстрований 10 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міського управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №224 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №173936 від 15 жовтня 2015 року, [PERSON] народився 07 жовтня 2015 року, та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з грудня 2015 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Базіян». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 11. 12. 2009 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб. В період спільного з відповідачем сімейного проживання, позивач народила дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що головною причиною звернення її до суду з даним позовом, є відсутність між нею та відповідачем спільних інтересів, з відповідачем мають різні погляди на життя. Позивач просить у судовому порядку укладений між нею та відповідачем шлюб розірвати. Позивач до суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, проти винесення у справі заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити та розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням вищевикладеної обставини, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, 11.12.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1961. 21.06.2010 року позивач народила дитину - доньку [PERSON], батьком якої записано відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Спільні інтереси відсутні. Сторони мають різні погляди на життя. Згідно зі ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 11 вересня 2013 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 06 березня 2014 року. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з липня 2016 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №081049 від 11 вересня 2013 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №386 (а.с.7). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №150732 від 01 квітня 2014 року, [PERSON] народився 06 березня 2014 року, та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з липня 2016 року, проживають окремо, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Гмирянська». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved