Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 вересня 1973 року [PERSON] (батькові позивача) було видано ордер № Г 219043 на житлове приміщення, яке розташоване в [ADDRESS]. Серед осіб, які зареєстровані за вказаною адресою, значиться відповідач [PERSON] Причиною відсутності [PERSON] в зазначеній квартирі є те, що з жовтня 2009 року відповідач проживає окремо зі своєю дружиною в [ADDRESS]. З жовтня 2009 року відповідач в даній квартирі не проживає, ніяких витрат по утриманню житла не несе, участі у користуванні майном не приймає. За таких обставин, позивач просить на підставі ст. 71 ЖК Української РСР визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстраційного обліку. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 травня 2014 року позов задоволено. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року за заявою відповідача заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 травня 2014 року скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Під час розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила позов задовольнити, позовні вимоги обґрунтували тими самими підставами, які наведені у позовній заяві. Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив суду, що позивач не дозволяє йому проживати у вказаній квартирі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ордера № Г 219043 від 28 вересня 1973 року на житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], виданого [PERSON] на право вселення до вказаного житлового приміщення його та чотирьох членів його сім'ї, серед яких є позивач [PERSON] (а.с. 4). Згідно з довідкою форми № 3 з місця проживання, виданої КП «Житлосервіс «Куренівка» від 15 січня 2014 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], та її діти: відповідач [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено судовий порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], однак фактично останній у такій квартирі не проживає з жовтня 2009 року по теперішній час. Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). З пояснень сторін та письмових заяв відповідача вбачається, що [PERSON] проживає за іншою адресою, а у квартирі [ADDRESS] не проживає близько п'яти років, тобто понад встановлені законодавством строки для збереження за ним права на користування житловим приміщенням. Поважних причин відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації судом не встановлено. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження факту створення позивачем [PERSON] перешкод у користуванні ним квартирою [ADDRESS]. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS], обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, обов'язок відділу Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві щодо зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду про виселення встановлений на законодавчому рівні та не потребує додаткового підтвердження у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial