Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. Посилався в позові на те, що 06 травня 1989 року між нею та гр. [PERSON] було укладеношлюб, зареєстрований 06.05.1989 року виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про що зроблено відповідний актовий запис №1989. Від цього шлюбу в нас дітей не було і інших дітей в [PERSON] немає. Під час шлюбу ними було набуто квартиру [ADDRESS], на яку видано свідоцтво про право власності № ЯЯЯ/169989 від 12.12.2005 року на ім'я чоловіка на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №932/21 від 07.12.2005 року, яке зареєстровано в ЧКОБТІ11.01.2006 року. У відповідності до положень ст. 60 та 61 СК України вважається, що кожна річ набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності в незалежності хто із подружжя був набувачем такого майна, при цьому таке майно і гроші є об'єктом права спільної сумісної власності. Законом встановлено преюдиційним факт належності особам, які проживали разом та були в зареєстрованому державою шлюбі, належність майна спільно набутого ними за час шлюбу. У відповідності до ст. 63, ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності і частки майна дружини та чоловіка є рівними. Виходячи з викладеного вона та її чоловік володіли кожен по 1/2 ідеальних часток майна набутого нами спільно, а саме по 1/2 ідеальній частці квартири [ADDRESS]. У відповідності до вимог ст. 356, 358, 364 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. 24.07.2014 року [PERSON] помер, про що 25.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №1533. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Зі змісту ст. 1258, 1261, 1267 ЦК України вбачається, що вона є єдиним спадкоємцем за законом майно [PERSON], як спадкоємець першої черги, оскільки інші спадкоємці першої черги відсутні. Для прийняття спадщини свого чоловіка вона звернулась до Кіцманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яку було зареєстровано та видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38081480 від 08.08.2014 року. Після спливу шестимісячного строку 03.02.2015 року вона звернулась до Кіцманської державної нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, однак оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно вона не надала в зв'язку з його відсутністю. Постановою державного нотаріусу Кіцманської державної нотаріальної контори від 03.02.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки вона не надала державній нотаріальній конторі правовстановлюючих документів про належність квартири спадкодавцеві, які належним чином зареєстровані, що передбачено вимогами п.п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого2012 року за № 282/20595, за яким: „видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». В зв'язку зі смертю чоловіка, на ім'я якого було видано свідоцтво про право власності на квартиру та втратою чинності Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 07.02.2002 року, і відсутності можливості видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно або його дубліката, передбаченої діючим порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою KM України від 25.12.2015 року, в іншій спосіб, ніж звернення до суду, - отримати вказаний правовстановлюючий документ або його дублікат неможливо. У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно та неможливістю його поновлення і з метою здійснення спадкових прав, як спадкоємця майна покійного [PERSON] є необхідним визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Оскільки право власності на іншу 1/2 частину спільної квартири належить позивачці, як на частину спільного майно набутого подружжям в період шлюбу за законом, а право власності на 1/2 частину квартири, належної покійному [PERSON], вона успадковує, як єдиний спадкоємець його майна, то право власності на 1/1 частину квартири [ADDRESS] слід визнати за нею. В теперішній час квартира [ADDRESS], загальною площею 60.0/58.4 кв.м., житловою площею 28.3 кв.м., складається з коридору 33-1 площею 7.5 кв.м., житлової кімнати 33-2 площею 16.2 кв.м., комори 33-3 площею 0.7 кв.м., комори 33-4 площею 0.8 кв.м., ванни сумісної 33-5 площею 2.6 кв.м., комори 33-6 площею 0.9 кв.м., кухні 33-7 площею 14.6 кв.м., вбиральні 33-8 площею 1.4 кв.м., житлової кімнати 33-9 площею 12.1 кв.м. При проведенні судового розгляду справи позивач в зал судового засідання не зявився, направив письмову заяву в якій свою позовну заяву підтримав , просив розгляд провести без його участі. Відповідач представник Чернівецької міської ради, при проведені судового розгляду в зал судового засідання не зявилися, направили заяву в якій позов визнала повністю і не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved