overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона є власником домоволодіння за адресою: м. Суми, вул. Західна, 4. За вказаною адресою мешкають донька [PERSON], син [PERSON], племінник [PERSON], [PERSON], а зареєстровані за вказаною адресою вона та її брат [PERSON] (відповідач). Останній більше року як виїхав на постійне місце проживання до іншого міста, при цьому не знявся з реєстрації у її будинку. Наявність реєстрації відповідача позбавляє її можливості отримати субсидію та вільно розпоряджатися своєю власністю. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Суми, вул. Західна, 4. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Від представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через публікацію оголошення про виклик у пресі газеті «Сумщина» № 49 від 07.12.2017 р. не зявився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності домоволодіння за адресою: м. Суми, вул. Західна, буд. 4, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 10.09.2003 р. /а.с.7-8/. Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 04.07.2017 р. № 14.03-08/286070 Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» за адресою: м. Суми, вул. Західна, буд. 4 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у будинку за адресою: м. Суми, вул. Західна, буд. 4, не проживає у ньому без поважних причин більше одного року. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 4 по вул. Західній в м. Суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. На даний час за вказаною адресою зареєстровані вона, її син [PERSON] та відповідач. З 2006 р. відповідач не проживає у спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги та не бере участі у утриманні квартири. У добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не виявила бажання. Просить суд: визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Шудренко Т.О. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг у судове засідання не з'явився, надали заяву згідно якої просили розглянути справу без участі їхнього представника. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Довідки від 17.10.2017 р. № 20149 КП «Сумижилкомсервіс» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.7/. За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованою у квартирі [ADDRESS], не проживає у ньому без поважних причин більше одного року. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги в частині про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона є наймачем неприватизованої квартири за адресою: м. Суми, вул. 40 років Жовтня, буд. 43 А, кв. 17. У вказаній квартирі окрім неї зареєстрований її син [PERSON], [INFO], її донька [PERSON], [INFO], та онук [PERSON], [INFO]. З 2005 р. відповідачі проживають у Швейцарії, мають постійну посвідку проживання, наміру повертатися до України не мають. Наявність реєстрації відповідачів у спірній квартирі, створює їй перешкоди у володінні та користуванні квартирою. Відповідачі самостійно не мають змоги знятися з реєстрації та на участь у приватизації вказаної квартири не претендують. Просить суд: визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м. Суми, вул. 40 років Жовтня, буд. 43 «А», кв. 17. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від них не надійшло. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем неприватизованої квартири за адресою: м. Суми, вул. 40 років Жовтня, буд. 43 А, кв. 17, що підтверджується Довідкою з Управління обліку, розподілу та приватизації житла. Згідно Довідки від 29.08.2017 р. № 61 обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт 43 А» за адресою: м. Суми, вул. Романа Атаманюка, буд. 43 А, кв. 17 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні за вказаною адресою зареєстровані, але згідно акту № 8 від 28.08.2017 р. фактично не мешкають /а.с.6/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованими у квартирі за адресою: м. Суми, вул. 40 років Жовтня, буд. 43 А, кв. 17, не проживають в ній без поважних причин більше одного року. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 17 у будинку № 43 А по вул. 40 років Жовтня в м. Суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що з 06.06.2014 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки чоловік змінив своє відношення до неї та доньки, яке виражалося систематичними доріканнями та проявом насильства і рукоприкладства до неї; повертався додому пізно вночі в нетверезому стані, пиячив, мотивуючи ти, що має коханку, неодноразово виганяв з дому. Вважає, що втрачені всі фізичні та духові звязки між ними, з відповідачем спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище Шевчук. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнаві, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06.06.2014 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 395 (а.с. 5). Подружжя має доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що з 19.12.1998 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини сторони підтримували до грудня 2013 р., після чого спільне проживання припинили. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок наявності різних поглядів на життя, відсутності спільних інтересів та взаємопорозумінь. Проживати з відповідачем однією сімєю не бажає. Від розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідач ухиляється. Спільне господарство не ведуть. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивач свої позовні вимоги підтримала, а відповідач визнав їх та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 19.12.1998 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковпаківської районної в м. Суми ради, актовий запис № 193 (а.с. 6). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що з 30.08.2008 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося внаслідок відсутності нормальних сімейних стосунків, взаємоповаги один до одного. Спільне господарство не ведуть, з лютого 2014 р. проживають окремо. Відповідач не піклується про поновлення нормальних сімейних стосунків. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивач свої позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Бондар», а відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 30.08.2008 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1327 (а.с. 6). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.04.2013 р. належить на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані вона та відповідач. Останній добровільно вибув з вказаної квартири, з 2017 р. у спірній квартирі не проживає. Відповідач у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Просить суд: визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належиться квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.04.2013 р. Згідно Довідки № 348/04072019-30121899 МЄІРЦ за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , не проживає у ній без поважних причин більше одного року. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва права на спадщину за заповітом від 06.05.1999 р. належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Інша частина будинку належить [PERSON] Відповідач [PERSON] народився у Суджанському районі Курської області, РФ, але коли приїздив до України, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У 2015 р. відповідач виїхав з будинку до РФ на постійне місце проживання і з того часу з у будинку не проживає. Просить суд: визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.05.1999 р. Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 04.07.2019 р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрований у будинку [ADDRESS] , не проживає у ньому без поважних причин більше одного року. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У 2004 р. за згодою колишнього власника будинку, в ньому було зареєстроване місце проживання відповідача, проте остання в будинок не вселялася і ніколи у ньому не проживала, особистих речей там не має, участі в утриманні будинку відповідач не приймає, комунальні послуги не сплачує. Просить суд: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Кондратенко С.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» у судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. від 18.05.2021 р. зареєстрованого в реєстрі за № 3085. Згідно Довідки № 657/6834 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 14.09.2021 р. за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] . За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованою у будинку [ADDRESS] , не проживає у ньому без поважних причин більше одного року. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved