Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі її колишній чоловік, який також зареєстрований в спірній квартирі проте не проживає в ній з березня 2015 року. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 22.10.1999 року позивач є власником зазначеної вище квартири. З березня 2015 року відповідач зник з її життя, жодного дня він в квартирі не проживав, не цікавився нею, не сплачував комунальні послуги, ніяких його речей в квартирі немає. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі вона змушена за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала вимоги свого позову та просила суд про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про день та час розгляду справи належним чином за останнім відомим місцем проживання та реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала також представник позивач в своїй письмовій заяві. Представник третьої особи по справі в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Вислухавши думку позивача, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.10.1999 року власником спірної квартири [ADDRESS] є позивач по справі [PERSON] Відповідно до довідки, виданої КК «Центр комунального сервісу» 01.03.2017 року в квартирі зареєстровані позивач, її два сини та відповідач по справі. Відповідач по справі зареєстрований в спірній квартирі з 05.10.2006 року, проте з 2015 року не проживає в ній, не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач з 2015 року з березня місяця в спірному житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає, що підтверджується актами ЖЕД 319, що містяться в матеріалах справи. Судовий виклик в судове засідання відповідачу також вручити не виявилося можливим в зв»язку з тим, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що являється сусідкою позивача, часто буває у неї в квартирі 180, оскільки вони знаходяться у дружніх стосунках. Вже досить тривалий час не бачить її колишнього чоловіка - [PERSON] ні в квартирі ні в дворі. Засвідчила про те, що з весни 2015 року він в спірній квартирі не проживає. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved