Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що у період з 16 липня 2011 року до 06 жовтня 2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, тому позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісяця. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2011 року до 06 жовтня 2014 року /а.с. 6-8/. Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/, який проживає разом з позивачем /а.с. 4/. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач на даний час не надає матеріальної допомоги, необхідної на утримання та виховання дитини, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] пред'явлений 19 грудня 2014 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп.

Outcome: approved