Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що вона, [PERSON], [INFO], перебуває у шлюбі з відповідачем, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, серія І-НМ № 150012, актовий запис № 312. За час перебування у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO]. Спільно з чоловіком не проживають більше року, хоча шлюб між ними поки що не розірвано. Син знаходиться на її утриманні. Чоловік не допомагає їм матеріально. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, у якої проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. Вона не може працювати, так як доглядає дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Домовитися про сплату аліментів з відповідачем не вдається, тому вона змушена звертатися з даного питання до суду. У ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про виховання дитини, про її здоровя, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно з вимогами cт. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На сьогоднішній день вона не працює, так як перебуває в декретній відпустці по догляду за сином. Єдиним джерелом доходу є соціальні виплати, у звязку із чим їй дуже важко фінансово забезпечувати фізичний, духовний розвиток їхнього сина. На сьогоднішній день їй не відомо, де він працює проте він є здоровим працездатним чоловіком, який має можливість забезпечувати дитину та її, як дружину з якою проживає дитина. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до Державного бюджету України на 2017 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі по 1600 грн. на утримання сина до досягнення ним повноліття та по 1000 грн. на її [PERSON] утримання до досягнення сином трьох років. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просить, суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в її користь по 1400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, решта позовних вимог просить залишити без розгляду. Від відповідача надійшла письмова заява, в якій він позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти по 1400 грн. щомісячно на дитину , в решті позову просить відмовити і клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того надав суду письмові заперечення на позовну заяву в яких вважає, що позовні вимоги є частково безпідставними та не обгрунтованими. Так, позивач просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно на утримання їхнього малолітнього сина - [PERSON] та 1000 грн. щомісячно на її утримання, як його дружини. Він не має наміру ухилятися від сплати аліментів, але аліменти в такому розмірі для нього є непосильним, оскільки на даний час його матеріальне становище не є настільки високим. Хоче зазначити, що при заявленій таких вимог позивачкою не було враховано всі обставини, які беруться до уваги судом при визначенні розміру аліментів, у відповідності до статті 182 СК України. Також звертає особливу увагу на те, що Верховний суд України, в абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких умов, одною із основних обставин є матеріальне становище платника аліментів (згідно п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України). Наданий час він не працевлаштований, оскільки у звязку із наявним захворюванням, яке підтверджується відповідними медичними довідками, він не має можливості поїхати працювати за кордон, як робив це раніше. Захворювання коліна в нього триває декілька років, але особливо загострилося протягом останнього року, у звязку з чим він обмежений у можливості пошуку відповідної роботи. Таким чином, в нього немає постійного заробітку. На даний час він отримує тільки нерегулярні та мінливі доходи від певних приватних робіт. Зароблені кошти він витрачає на утримання свого малолітнього сина від першого шлюбу та забезпечення лікування для його матері, яка на даний час серйозно хворіє. Крім вказаних доходів в нього немає жодних заощаджень чи додаткових заробітків, однак, тим не менше, ще починаючи з дня народження сина - Лукяна, і по теперішній час, він не переставав утримувати та матеріально забезпечувати його, а також завжди намагався приймати участь у його вихованні, незважаючи на те, що спільно з ним не проживає вже більше року. На підтвердження вказаного ним, до заперечення додаються відповідні чеки та квитанції, однак, наголошує, що насправді це лиш частина його витрат на потреби сина, оскільки зазвичай він не зберігав подібних документів, котрі б могли підтвердити більше витрат. Тож, хоче звернути увагу суду на те. що позивач абсолютно безпідставно посилається у своєму позові нате, що «...чоловік не допомагає матеріально». Такі твердження позивача є необгрунтованими та виходячи зі змісту положення ст. 60 ЦПК України не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про невиконання ним обовязків з утримання малолітньої дитини та ненадання матеріальної допомоги. На даний час його матеріальне становище не дає йому об'єктивної можливості щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 1 600 грн та ще 1 000 грн на утримання дружини, оскільки така сума аліментів на місяць значно перевищує його доходи за такий же період. Щодо наступної обставини, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів - стану здоров'я платника аліментів (згідно п.2 ч.І ст.182 СК України), то хоче звернути особливу увагу суду на те, що на даний час в нього діагностовано рубцеві зміни внутрішньої бокової зв'язки та часткове пошкодження переднього рогу медіального меніску правого колінного суглобу, а також виражені ознаки синовіїту справа та киста Бейкера правої підколінної ділянки. До того ж, тривалий час він знаходився на амбулаторному лікуванні, через те, що його становище значно ускладнилось, що зазначено у відповідній довідці, котра додається до заперечення. Через вказаний діагноз в нього є значні обмеження в фізичних навантаженнях, а тому його захворювання не дає можливості ефективно працювати та отримувати стабільні доходи, оскільки багато часу він витрачає на лікування та профілактичні заходи з метою попередження та недопущення ускладнення чи прогресування захворювання. Щодо третьої обставини - наявності в платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина (згідно п. З ч. 1 ст. 182 СК України), то в нього є малолітній син від першого шлюбу - [PERSON], якого він також змушений утримувати, відповідно до положення ст. 181 СК України. Частково на його утриманні перебуває хвора мати - [PERSON], котра є безробітною та якій діагностовано периферичну дегенерацію сітківки, опероване відшарування сітківки, ускладнена катаракта, міопія середнього ступеню правого ока та міопія слабого ступеню лівого ока. Тому, стягнення з нього аліментів в розмірі аж 2 600 грн. надто критично вплине на забезпечення життя всіх інших членів моєї сім'ї (утриманців). Стосовно сплати аліментів на утримання його дружини, на даний час такої фінансової можливості в нього немає. Вважає, що суд при винесенні рішення зобов'язаний взяти до уваги його неспроможність надавати утримання дружині, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища та стану здоров'я, оскільки це є однією з обовязкових умов стягнення аліментів. Враховуючи вищезазначені обставини, на сьогоднішній день він має можливість сплачувати аліменти тільки на утримання його малолітнього сина - [PERSON] в сумі 800 грн. щомісяця. Дана сума є прийнятною для нього і він погоджується на аліменти в такому розмірі, однак, поруч з тим у разі матеріальної спроможності він обовязково буде надавати дитині кошти додатково і без рішення суду, оскільки любить свого сина і має намір завжди здійснювати перед ним свої батьківські обовязки. При таких обставинах, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved