Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на їх з відповідачем повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування такої своєї вимоги зазначає, що після розірвання з відповідачем 05.03.1998 року шлюбу вона з сином проживає окремо і відповідач сплачував на утримання сина до повноліття останнього аліменти у розмірі частини свого доходу. На даний час син навчається на І курсі денної форми навчання в Таращанському агротехнічному коледжі, перебуває на її утриманні, тоді як відповідач допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином віку 23 років. Будучи належним чином повідомленим, відповідач в судове засідання не зявився, подавши письмове заперечення на позов, заперечуючи проти позову та погоджуючись сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів своїх доходів, пославшись на обставину сплати ним за рішенням суду аліментів на інших двох своїх дітей від іншого шлюбу в розмірі 1/3 частини всіх його доходів та наявність у нього двох батьків-пенсіонерів. Також просить розглянути спір у його відсутності. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на те, що син навчається і вона не має можливості утримувати його сама на свою заробітну, тоді як треба платити за навчання, за гуртожиток, придбавати сину одяг тощо. Також уточнила, що навчання сина безоплатне. Вважає, що відповідач не сплачує аліментів на дітей від іншого шлюбу згідно виконавчого листа, оскільки він проживає разом з дружиною і вона подавала на аліменти з метою зменшення розміру аліментів на її позивача користь. Разом з тим, уточнила, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на їх сина до досягнення останнім повноліття був незмінним. Просила позов задовольнити. Заслухавши у судовому засіданні позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що син сторін спору [PERSON], [INFO], є повнолітнім та продовжує навчання, а саме є студентом І курсу Таращанського агротехнічного коледжу денної форми навчання. Відповідач сплачував відповідно до судового рішення на утримання сина аліменти до досягнення останнім повноліття, а саме до 25.04.2014 року. На даний час син сторін спору знаходиться на у триманні позивача, відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає. Відповідач є працездатним, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, на утримання яких згідно судового рішення з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів. Викладене підтверджується показами у судовому засіданні позивача, змістом письмового заперечення на позов та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, якими є: ·Свідоцтво про розірвання шлюбу сторін спору; ·Свідоцтво про народження сина сторін спору; ·Довідка Таращанського агротехнічного коледжу № 1303 від 13.03.2014 року; ·Довідка Рокитнянської селищної ради № 982 від 28.04.2014 року про склад сімї позивача; ·Виконавчий лист Рокитнянського районного суду Київської області № 2-223/2007, виданий 03.05.2007 року; ·Довідка з місця роботи відповідача №273 від 12.05.2014 року про розмір заробітної плати. Вказані встановлені судом обставини визнані обома сторонами спору, за виключенням обставини сплати відповідачем аліментів на утримання дітей від іншого шлюбу, а тому відповідно до положень ст..61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно ст..199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З огляду на встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що повнолітній син сторін спору, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, якої добровільно не надає відповідач і розмір якої має бути визначений з врахуванням матеріального становища відповідача і його позиції щодо заявленого позову, встановлених обставини справи, виходячи з принципів розумності та справедливості. Відповідач має постійне місце роботи та достатній рівень доходу, що підтверджується довідками з місця роботи, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, з урахуванням передбачених ст..182 СК України обставин, зокрема, тієї обставини, що з відповідача за судовим рішенням стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що таким розміром має бути 1/6 частина всіх видів доходів відповідача. Тобто, позов підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача в тім, що відповідач проживає з дружиною і таким чином не сплачує аліментів на утримання двох своїх інших дітей, не грунтуються на отриманих у справі доказах, а тому судом до уваги не приймаються. Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору, останній необхідно стягнути на користь держави з відповідача в сумі 243.60 грн..

Outcome: partial