Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом обґрунтовуючи його тим, що 07 грудня 2014 року помер її син [PERSON], і після його смерті залишилось три земельні ділянки, а саме: розміром 0,2499 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вулиці Лісова, 10 в с. Храпачі, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 207061; розміром 0,0741 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Лісова,10 у с. Храпачі, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 207062; розміром 2,3401 га (пай), право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2013 року. 17.12.2013 року її син [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON]. 10.11.2014 року [PERSON] склав новий заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку (пай), розміром 2,3401 га. 22.04.2015 року в Білоцерківській районній державній нотаріальній конторі Київської області за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа № 158/2015. 24.04.2015 року [PERSON] написала заяву про відмову від спадщини, в тому числі від обовязкової частки, що підтверджується відповідною заявою. 26.05.2015 року позивач відмовилась від заяви про відмову від прийняття спадщини після свого сина [PERSON]. 29.05.2015 року [PERSON] подала до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус повідомила позивача, що заповіт [PERSON] від 10.11.2014 року не скасовує заповіту від 17.12.2013 року, а лише його деталізує. Оскільки це не відповідало волі покійного [PERSON], то позивач [PERSON] просить суд визнати недійсним перший заповіт, посвідчений [PERSON], секретарем Храпачівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 30, яким [PERSON], заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що за законом він матиме право [PERSON], [INFO]. Позивач та представник позивача в відкрите судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, представник позивача, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у відсутність позивача та його представника, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, подала до суду, через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а, також, заяву про визнання позову, в якій зазначила, що позов визнає, просить позов задовольнити в повному обсязі та вказала, що спочатку [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів їй, а згодом передумав та заповів їй лише одну земельну ділянку (пай), розміром 2,3401 га, право власності на яку посвідчене свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2013 року, про що склав новий заповіт. Представник третьої особи - Храпачівської сільської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду лист, в якому просили здійснювати розгляд справи без участі їх представника, просять позов задовольнити. В даному листі зазначили, що дійсно 17.12.2013 року [PERSON] складав заповіт, яким заповів [PERSON] все своє майно. 10.11.2014 року [PERSON] склав новий заповіт, яким заповів [PERSON] лише одну земельну ділянку (пай), розміром 2,3401 га, замість усього майна. Заповіти були посвідчені у відповідності до чинного законодавства України, і за загальним правилом новий заповіт скасовує попередній, в зв»язку з чим просять задовольнити позов та визнати недійсним заповіт від 17.12.2013 року, який посвідчений секретарем Храпачівської сільської ради. Представник третьої особи - Білоцерківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду лист, в якому просили здійснювати розгляд справи без участі їх представника, та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Оглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 07.12.2014 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], копія заяви про відмову від спадщини, копії заяв про прийняття спадщини, копії витягів про реєстрацію у спадковому реєстрі від 22.04.2015 року та від 29.05.2015 року, копії заповітів від 17.12.2013 року та від 10.11.2014 року і відповідні витяги, а також копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого 07.12.2014 року [PERSON]. Судом встановлено, що 07 грудня 2014 року помер [PERSON], син позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-ОК № 320839, виданим 08.12.2014 року виконавчим комітетом Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та копією свідоцтва про народження [PERSON], серії ЯГ № 458107, виданим 25.04.1952 року Храпачівською сільською радою Білоцерківського району, Київської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - три земельні ділянки, а саме: розміром 0,2499 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вулиці Лісова, 10 в с. Храпачі, Білоцерківського району, Київської області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 207061, що підтверджується копією даного державного акту; розміром 0,0741 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Лісова,10 в с. Храпачі, Білоцерківського району, Київської області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 207062, що підтверджується копією даного акту; розміром 2,3401 га (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Храпачівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2013 року, що підтверджується копією даного свідоцтва. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або декілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 17.12.2013 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право заповів [PERSON]. Вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 30. 10.11.2014 року [PERSON] склав новий заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку (пай), розміром 2,3401 га, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2013 року. Вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 35. Зазначені заповіти були посвідчені секретарем Храпачівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області [PERSON], що підтверджується копіями заповітів та копіями витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі. 22.04.2015 року [PERSON] подала до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 28.04.2015 року [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини, яка залишилася після померлого сина [PERSON]. 26.05.2015 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву, в якій просила скасувати заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після померлого сина [PERSON]. 29.05.2015 року [PERSON] подала до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини. Вказані заяви [PERSON] були посвідчені секретарем Храпачівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області [PERSON], що підтверджується копією матеріалів спадкової справи. Як вбачається з копії спадкової справи вищевказані заповіти є чинними. На час складання померлим [PERSON] заповіту від 17.12.2013 року він вже мав право власності на всі три земельні ділянки, і виявив свою волю щодо всіх земельних ділянок та фактично заповідав їх відповідачу. Однак, складаючи заповіт від 10.11.2014 року померлий виявив свою волю лише щодо однієї спадкової земельної ділянки, яку заповів відповідачу. Відповідно до ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заповіт від 17.12.2013 року, відповідно до якого [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] має бути визнаний недійсним. Таким чином, враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved