Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 07.02.2018, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстровано 30.07.2005 Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 364 від 30.07.2005. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що від вказаного шлюбу вони мають одного малолітнього сина: [PERSON], [INFO] З серпня 2008 року вони з відповідачем спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з нею. Вказувала, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення між ними неможливе. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 19). Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзиву не подав, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував (а.с. 20). У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2005 Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 364 від 30.07.2005 (а.с. 5). Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], який проживає з матір`ю (а.с. 4, 6). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з серпня 2008 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 30.07.2005 Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 364 - розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 352,40 грн. Беручи до уваги повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову (а.с.1), що складає 352,40 грн.

Outcome: approved