Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам на дитину та неустойки (пені), в які зазначає, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 вересня 2013 року (справа № 629/3763/13-ц, номер провадження 2/629/1176/13) було розірвано шлюб, укладений між нею, [PERSON] та [PERSON], 20 березня 2010 року. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], народження [INFO] року, який проживає із нею (відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 грудня 2013 року, справа № 629/4072/13-ц, номер провадження 2/629/1270/13) і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2013 року (справа № 629/3764/13-ц, номер провадження 2/629/1177/13) з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду - 04.09.2013 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Позивач зазначає, що її син, [PERSON], 2010 року народження, часто хворіє, що потребує додаткових витрат у його утриманні, а відповідач по справі [PERSON] звільнився з роботи, вважаючи, що він сплачує на її користь із свого заробітку занадто велику суму, і, починаючи із серпня 2014 року, сплачує їй на утримання дитини 310 грн., вважаючи цю суму достатньою. На те, що син часто хворіє відповідач не зважає. Сума аліментів у розмірі 310 грн., яку сплачує відповідач, є недостатньою для утримання сина та жодним чином не може задовольнити його вікових та навчальних потреб. Крім того, позивач вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості № 0339/1752-9 від 31.12.2014 року, наданого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області І.М.Обора, заборгованість по аліментам нарахована відповідно до ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», виходячи з даних управління статистики у Лозівському районі по м. Лозова від 22.08.2014 року 3 33- 111/225, заборгованість по аліментам станом на 31.12.2014 року складає 2395,00 грн.. Крім того, відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, [PERSON] вважає, що вона, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка складає 734,11 грн.. Таким чином, заборгованість по аліментам складає 2395,00 грн., а також сума неустойки (пені) на суму заборгованості по аліментах за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року складає 734,11 грн, а всього на суму 3129 грн.. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини заборгованість по аліментам у сумі 2395 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року в сумі 734,11 грн., а всього на суму 3129 грн.. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у сумі 2395 грн., згідно останнього розрахунку державного виконавця, від стягнення з відповідача пені відмовилася. Відповідач у судове засідання з'явився, заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, пояснивши, що він має обов'язок сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, знає, що виконавчий лист щодо стягнення з нього аліментів на сина знаходиться на виконанні у ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області, однак у нього на даний час немає можливості матеріально утримувати сина [PERSON], так як він не працює за сімейних обставин, у нього [INFO] року народився другий син [PERSON], який хворіє та знаходиться на обліку в лікарні в м. Харкові, що потребує значних витрат на його обстеження та лікування. Зазначив, що на теперішній час він оформлює документи в Управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області для перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Після оформлення цієї відпустки він буде отримувати державну допомогу і зможе сплатити заборгованість по аліментам та в подальшому аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Так, у судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.09.2013 року і до досягнення дитиною віку повноліття. На підставі цього рішення Лозівським міськрайонним судом Харківаської області було видано виконавчий лист (а.с. 14), який було направлено до відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області . Згідно довідки-розрахунку заборгованості із сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON], виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Обора І.М. за № 03-39/1752-9 від 31 грудня 2014 року заборгованість із виплати аліментів за даним виконавчим листом становить 2395 грн. (а.с. 16). У відповідності до ч. 3 ст. 194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 9 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору щодо визначення її розміру. У судовому засіданні сторони не оспорювали правильність визначення державним виконавцем суми заборгованості по аліментам - 2395 грн., а з ним погоджуються. Вимога про стягнення заборгованості позивачем пред'являється через те, що відповідач належно не виконує рішення суду від 30.09.2013 року. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Крім того, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконаче провадження» передбачено, що у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. У даному випадку аліменти вже стягнуті з відповідача за рішенням суду від 30.09.2013 року і повторному стягненню не підлягають. Повторне стягнення із боржника [PERSON] суми 2395 грн., яка і так має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме. За таких умов, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 2395 грн.. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров'я дитини, що знаходиться на її утриманні, а також те, що мається заборгованість із сплати аліментів на утримання дитини, суд, на підставі ст.ст. 82, 88 ЦПК України, вважає за можливе звільнити позивача [PERSON] від сплати судового збору та віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed