Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що їй та її родині у складі чоловіка та сина, була надана 2-х кімнатна квартира, за адресою: [ADDRESS], де вони мешкали з 1983 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося і з 2001 року він не проживає у вказаній квартирі. На її неодноразові звернення до відповідача про добровільне зняття з реєстраційного обліку, бо їй приходиться багато сплачувати за комунальні послуги, він відмовився. В звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідачів, просив винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не зявився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення поштове зворотне повідомлення та довідка про доставку смс-повідомлення про виклик до суду, причину неявки суду не повідомив. Заяв про слухання справи без його участі на адресу суду не надходило. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-ВЛ №298263, виданого відділом РАЦС, 17.08.1985 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Згідно ордеру №007329 від 15.11.1983 року їй, [PERSON] та її родині - чоловіку [PERSON], сину [PERSON], донці [PERSON], на підставі рішення Лозівської міської Ради народних депутатів міста Лозова від 15.11.1983 року була надана 2-х кімнатна квартира, за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради від 25.07.2016 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.8). Згідно акту від 25.07.2016 року, складеного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] з 2001 року не проживає в квартирі, за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). У відповідності до ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Всі обовязки з оплати комунальних послуг позивач виконує самостійно, утримує житловий будинок в належному стані, проводить ремонтні роботи. Згідно ст.72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до розяснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих п.10 Постанови «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, у справах щодо визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач не проживав в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснював, а тому він втратив право на користування жилим приміщенням. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved