Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначала, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі. Після розірвання шлюбу відповідач не надає їй допомогу на утримання дитини, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи відповідача та просив позов задовольнити частково. Суд, заслухавши сторони та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 6). Дитина проживає разом з матір'ю, що не оспорюється відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пояснення відповідача про те, що на його утриманні знаходиться його мати суд вважає необгрунтованими, оскільки належних та допустимих доказів цієї обставини суду не надано. При цьому суд враховує пояснення сторін про те, що відповідач допомагає виховувати дитину та утримувати дитину. Разом з тим, вони не спростовують обставини про необхідність утримання дитини. Враховуючи викладене, а також вік дитини та її потреби, визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З відповідача на користь позивача на утримання дитини потрібно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial