Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідач з моменту реєстрації, а саме з 03.07.2015 року в даному житловому будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, про що свідчать дані довідки, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. В зв'язку з чим просить визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком. Крім цього просить зобов'язати відділ з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області зняти з реєстрації відповідача по справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також просила в разі неявки відповідача по справі ухвалити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Слобідський край» за № 22 (22454) від 18.03.2017 року, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, наданої у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просив провести розгляд справи за відсутності спеціалістів Краснопавлівської селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2011 року, виданого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку крім позивача зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач по даній справі. З липня 2015 року відповідач в спірному житловому будинку не проживає, він забрав всі свої особисті речі та вибув на інше постійне місце проживання, де і мешкає по теперішній час. Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не мав. Відповідач в будинок не з'являється. Всі обов'язки пов'язані з договором найму житлового майна виконує позивач по справі. Позивач, як власник будинку, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладала, ніяких обов'язків перед ним не має. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідач в даному разі своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме неможливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг та нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинна сплачувати з вини відповідача, тощо. Неодноразові, як усні так і письмові вимоги позивача щодо зняття з реєстрації відповідач ігнорує. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідач не звертався, особистих речей, майна, яке належить відповідачу в будинку не має. Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт не проживання відповідача по справі в житловому будинку [ADDRESS] з 2015 року вбачається з актів, складених комісією у складі депутата Краснопавлівської селищної ради по в/о № 6 Румянцевою Т.І. та сусідів від 19.02.2016 року, від 25.04.2016 року, від 30.06.2016 року та від 28.11.2016 року з яких вбачається, що відповідач [PERSON] тривалий час в вищевказаному житловому будинку, а саме з липня 2015 року не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе витрати, пов'язані з утриманням будинку. Відповідач вибув на інше постійне місце проживання, не проживає в будинку більш ніж один рік, отже з цього моменту він втратив право користування жилим приміщенням. Статтею 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні. Так, органи реєстрації місця проживання та місця перебування особи - це управління, відділи (сектори) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України). Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України за № 1077 від 22.11.2012 року одним із завдань є реєстрація та облік фізичних осіб за місцем проживання/ перебування. А тому суд покладає обов'язок про зняття з реєстрації відповідача на відділ з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади смт. Краснопавлівка, Лозівського району Харківської області. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині виселення відповідача [PERSON] з належного позивачу житлового будинку [ADDRESS] суд вважає такими, що не підлягають задоволенню в зв'язку з тим, що позивачем не доведено та не надано доказів, не було їх встановлено і під час розгляду справи в суді, які б свідчили, що відповідач по справі проживає в вищевказаному будинку, так як примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення.

Outcome: partial