Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований 15.07.2014 року 08.10.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, про що складений актовий запис № 1125. В мотивування позову позивач вказує, що між ними припинились фактичні шлюбні відносини, з березня 2020 року живуть окремо, спільних дітей у них немає, подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 12.08.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.07.2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1125 Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем не мають взаєморозуміння, у сторін відсутні спільні інтереси зникли почуття. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, 51, ч. 1 ст. 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення о суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України закріплено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі - добровільність. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання внаслідок його розірвання. Частиною 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 21, 24, 56, 104, 109,112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,10, 12, 13, 76, 81,247, 259, 263-265,268, 293, 294, 315, 316 Цивільного процесуального кодексу України , суд

Outcome: approved