Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, після уточнення якої просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач та відповідач фактично перебувають у шлюбних відносинах, проживають разом і ведуть спільне господарство. У сторін народився син - [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим позивач змушена була звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про підтримання позову з проханням розглядати справу за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 26.02.2009 року Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 185. Малолітній [PERSON] проживає разом із позивачем, знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суду не було надано відомостей щодо офіційного працевлаштування відповідача, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне присудити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що відповідно до виписки з історії хвороби №13002, позивач знаходилася на стаціонарному огляді та лікуванні в нейрохірургічному відділі клініки «Нейрохірургії та неврології» Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з 26.08.2014 року по 05.09.2015 року з діагнозом внутрішньомозкова пухлина правої лобово-тім'яної області головного мозку (гліобластома), що викликало значні затрати позивача. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №744546 у [PERSON] друга група інвалідності. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved