Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 23 жовтня 2012 року, є батьками малолітніх : дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через застосовування відповідачем фізичного насильства. З 06 квітня 2014 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, від позову не відмовилася. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення розміщене на офіційному веб-порталі судової влади України Миронівського районного суду Київської області, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач вдруге не зявився до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 жовтня 2012 року, є батьками малолітніх : дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 137544, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області 23 жовтня 2012 року, свідоцтвами про народження : серії 1-БК № 337529, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві 15 січня 2013 року, та серії 1-БК № 403210, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві 10 вересня 2014 року. Встановлено, що між подружжям фактично не існує сімейних стосунків. З 06 квітня 2014 року шлюбних відносин сторони не підтримують, проживають окремо. Сімейні відносини між подружжям розладились через різні погляди на сімейні відносини. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, постійні суперечки зробили спільне проживання та спілкування неможливим. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 640 гривень судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved