Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, під час якого було придбано житловий будинок по [ADDRESS]. На підставі рішення народного суду Скадовського району від 01.11.1982 було здійснено розподіл житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування цього будинку, виділено співвласникам приміщення та визнано право власності на них. Рішення суду було зареєстровано позивачкою в БТІ, їй видано технічний паспорт на належну частку житлового будинку. Після розподілу будинку позивач побудувала на належній їй земельній ділянці літню кухню та господарські будівлі, які на підставі рішення виконкому Скадовської міської ради від 30.01.2004 №15 було внесено до технічного паспорту. Рішенням виконкому Скадовської міської ради від 31.10.2018 належній позивачці частині житлового будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . На теперішній час у зв`язку зі змінами у законодавстві позивач не може зареєструвати право власності на належну їй частку житлового будинку, що стало причиною звернення з даним позовом. Просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Позивач, її представник адвокат Охлопков І. О. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлену вимогу підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору від 22.07.1970 [PERSON] придбав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.4-5). Рішенням Народного суду Скадовського району Херсонської області від 01.11.1982 у справі №2-253/1982 було здійснено розподіл будинку по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] та визнано за кожним право власності на визначені приміщення, що становить по 1/2 частки домоволодіння кожному. Право власності [PERSON] зареєстровано 20.01.1983 (а.с.6-8, 13). З даних паспорта позивача вбачається, що 03.01.1987 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.3). Після розподілу будинку позивач на належній їй земельній ділянці за вищевказаною адресою побудувала господарські будівлі та літня кухня, внесені до технічного паспорту на підставі рішення Скадовської міської ради від 30.01.2004 №15 (а.с.12). З рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 26.10.2010 у справі №2-1117/10 за позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Зазначену частину житлового будинку [PERSON] заповів своєму синові [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі ст.ст.1261, 1268 ЦК України позовні вимоги задоволено, визнано [PERSON] таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] (а.с.50). Право власності [PERSON] зареєстровано 10.02.2011 (а.с.51). Будинку, власником якого на підставі рішення Народного суду Скадовського району Херсонської області від 01.11.1982, справа №2-253/1982, є [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до вимог ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Зазначені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, такими, що ґрунтуються на чинному законодавстві та матеріалах справи, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved