overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,701 га, розташовану на території Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 395336, посилаючись на те, що 17.01.2009 року її мати, [PERSON], склала заповіт на її користь. Заповіт посвідчено секретарем Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, за реєстраційним № 56. 31.07.2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з земельної ділянки площею 3,701 га, розташованої на території Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 395336. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову масу. Позивач у судове попереднє засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове попереднє засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом установлено, що 17.01.2009 року мати позивача, [PERSON], склала заповіт на її користь. Заповіт посвідчено секретарем Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, за реєстраційним № 56. 31.07.2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з земельної ділянки площею 3,701 га, розташованої на території Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 395336. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову масу. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в с. Шарки Рокитнянського району, вул. Набережна, 25.\~В обгрунтування свого позову посилається на те, що 21.08.2016 року помер її батько [PERSON]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулася до нотаріуса, але її було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Шарківської сільської ради Рокитнянського району житловий будинок, який знаходиться в с. Шарки Рокитнянського району по вул. Набережна, 25, згідно записів погосподарської книги № 2, особовий рахунок № 99 з 1975 року рахувався за померлим 21.08.2016 року [PERSON] Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав, треті особи: [PERSON], [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер 21.08.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Шарки Рокитнянського району по вул. Набережна, 25 знаходиться житловий будинок загальною площею 118 кв.м. 1978 року побудови з господарськими спорудами. Із копії спадкової справи вбачається, що дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 10.07.2015 року [PERSON] на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій не визнав позов. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна від 18.01.2016 року №38, виданої КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 11.11.1999 року Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації . Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 06.06.2012 року [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON], [INFO]. 10.07.2015 року [PERSON] померла, після її смерті спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняла [PERSON], інших спадкоємців за законом або за заповітом немає. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.02.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру у звязку з ненаданням правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. З огляду на зазначене, у позивача не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у встановленому законом позасудовому порядку. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на автомобіль марки CITROEN, модель AX DIESEL, тип ТЗ легковий автомобіль В, 1990 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) - VF7ZAZUD012ZU4136, реєстраційний номер [NUMBER], який відповідно до тимчасового реєстраційного талону серії ІНС №194230 належав батькові, [PERSON], який помер 01.08.2013 року. При розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч.3 ЦПК України відкласти складання повного тексту рішення суду на 5 днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS], обґрунтовуючи свій позов тим, що вона, як дочка померлого, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, а відповідач, дружина померлого, яка є також спадкоємцем за законом першої черги не надала до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на спадкове майно внаслідок чого позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, а представник відповідача визнав позов у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної власності подружжю [PERSON] та [PERSON], про що не заперечували представники сторін в судовому засіданні. 03.10.2014 року помер батько позивача та чоловік відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому ? частину вищезазначеної квартири, яку прийняли спадкоємці за законом: дочка [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], [INFO] У зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документу на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання представником відповідача позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності за заповітом на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний житловий будинок, оскільки нею не поданий правовстановлюючий документ. При попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Складена Н.М. позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Тетіївської державної нотаріальної контори в попереднє судове зсідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, винесення рішення покладає на розсуд суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4. ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - домоволодіння за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка на території Тетіївського району Київської області. Позивач являється єдиною спадкоємицею померлої матері за заповітом. Спадщину прийняла фактично, на земельну ділянку отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок не представляється можливим, оскільки нею було пред'явлено Рішення Тетіївського районного суду від 04.06.1980 року про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, проте цим документом не визнано право власності на спадковий будинок за [PERSON], тому вказаний документ не може служити правостановлювальним. Встановлені судом факти об'єктивно підтверджуються: колією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть, копією рішення Тетіївського районного суду Київської області, копією рішення виконавчого комітету Тетіївської міської ради, копією довідки виконавчого комітету Тетіївської міської ради, копією актового запису про шлюб, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копією висновку про ринкову вартість одноповерхового однокімнатного житлового будинку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд відповідно до ст. 1268 ЦК України визнає за позивачем право власності на спадкове майно [PERSON], смерть якої настала [INFO], так як позивач фактично прийняла спадщину за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], обґрунтовуючи свій позов тим, що вона, як дочка померлої, є спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо вирішення справи в заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 18.04.2000 року, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом залишилася її дочка - [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини вказаної квартири, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Лубякової Г.М. від 12.10.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на спадкове майно. З огляду на зазначене, позивач позбавлена можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/5 частин квартири № 81, загальною площею 62,04 кв.м, яка розташований за адресою: м. Житомир, вул. Шелушкова, буд. 99, в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер 20.12.2013 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона, є спадкоємцем за законом другої черги після смерті брата та прийняла спадщину. У звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру № 81, яка розташований за адресою: м. Житомир, вул. Шелушкова, буд. 99 за адресою: м. Житомир, вул. Шелушкова, буд. 99, позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача подала до суду заяву, у якій просять розглядати справу у їх відсутність, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує.. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомляkbся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати за нею право власності на 2 земельні ділянки, розташовані біля будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом . Зважуючи на необхідність в обгрунтованні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 33% квартири №[ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом [PERSON], що помер [INFO] року, посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки є розбіжності в розмірі житлової площі квартири і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В підготовчому судовому засіданні 11.05.2018 року за клопотанням позивача протокольною ухвалою суду замінено неналежного відповідача - Виконавчий комітет Житомирської міської ради на належного відповідача - Житомирську міську раду. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Представник відповідача Житомирської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав на невизнання позову. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 24.01.1997 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належали 33% загальної площі квартири, яка становить 66,0 кв.м. у приміщенні квартири спільного заселення [ADDRESS]. В користуванні [PERSON] знаходилась кімната площею 15,0 кв.м. Приміщення коридору, кухні, тамбуру - в спільному користуванні. Загальна площа приватизованого житла становить 21,74 кв.м. Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 13.09.2016 року [PERSON] заповів усе належне йому рухоме і нерухоме майно [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняла [PERSON], інших спадкоємців за законом або за заповітом не встановлено. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Кулініча Р.В. від 29.12.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну частину спадкової квартиру у зв'язку з наявністю розбіжностей між даними свідоцтва на право власності на житло та даними, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи, що свідчать про наявність самовільно побудованої кухні літ. «а4» загальною площею 4,7 кв.м. З огляду на зазначене, у позивача не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у встановленому законом позасудовому порядку саме на нерухоме майно, яке належало на праві власності спадкодавцю. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вр аховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved