Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить, розірвати шлюб між нею та відповідачем; відновити дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] »; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з пред`явлення позову до суду і досягнення дітьми повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, причиною розпаду їхньої сім`ї стали різні погляди на сімейне життя та обов`язки, вони не розуміють один одного. Причиною цього стали постійні непорозуміння між сторонами, сварки скандали, під час яких відповідач грубо поводиться із позивачкою, відсутність довіри та спільних інтересів. Відповідач протягом усього подружнього життя зловживає алкоголем, що негативно впливає на відносини між подружжям. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Підстав для примирення позивач не вбачає. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд такий розірвати. Позивачка зазначає, що діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та забезпеченні дітей. Впевненості в постійній грошовій допомозі у позивача немає. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків. Відповідач не має постійного місця праці та стабільного заробітку, належним чином не дбає про дітей та не надає коштів на їх утримання, через що позивач змушена звертатися до суд зі заявою про стягнення аліментів у примусовому порядку. 03.07.2019 року провадження у справі відкрито. 04.09.2019 року закінчено підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених\~ст. 280 ЦПК України\~для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно\~ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб, виданого повторно 22.05.2019 року серія [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2001 року, актовий запис № 19. Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою Пустомитівського міського ЖКП № 113 від 28.05.2019 року. Таким чином, судом встановлено, що діти проживають із матір`ю. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» на момент розгляду справи у суді, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень. Тому беручи до уваги всі обставини справи, суд дійшов висновку що вимоги позивача про стягнення аліментів є підставними, оскільки діти проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо, достатню матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, чим ухиляється від виконання обов`язку з утримання неповнолітніх дітей, враховуючи вік дітей, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком 6 до 18 років у 2019 році, та рекомендований законодавцем рівень аліментів на утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, значні затрати на утримання дітей, що склалися у позивача в умовах сьогодення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за позовну вимогу про розірвання шлюбу. З відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved