Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі вона знаходиться у шлюбі з 27.10.2012 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №496. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], яка народилася 16.11.2012 року. Однією сім»єю вони з відповідачем не проживають біля шести місяців. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки. На теперішній час їх донька [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою головою квартального комітету №14 від 04 липня 2018 року, і знаходиться на її повному утриманні. Після припинення між нею і відповідачем шлюбних відносин, відповідач припинив надання і тієї мізерної матеріальної допомоги на утримання дитини, яку надавав у період спільного проживання. Пропозицію домовитись про добровільну участь відповідача в утриманні своєї доньки чоловік відхилив. Як їй відомо, відповідач, на теперішній час не працевлаштований, але має можливість утримувати свою дитину, так як є працездатним і за віком і за станом здоров»я. Вважає, що дитині, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим і працездатним зможе, на її погляд, сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Як відомо позивачці, інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам немає. Просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач до початку судового засідання надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~ Відповідно до Свідоцтва про народження Серії І-КИ № 414502 від 21.11.2012 року виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1724 [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 3). З Довідки №14 від 04.07.2018 року виданої головою квартального комітету №14 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] вбачається, що дитина [PERSON],[INFO], проживає разом з матір,ю [PERSON],[INFO] за адресою: м.Синельникове, вул.Стадіонна,43 Дніпропетровської області (а.с. 4). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.\~180\~СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Сторонам розяснити, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved