Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно, що складається із земельної ділянки площею 1,5368 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території села Кодаки Васильківського району Київської області, яка залишилася після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина у вигляді зазначеної земельної ділянки. Вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак, нотаріус відмовив їй в цьому, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку на ім'я померлого чоловіка. На даний час в архіві Управління Держкомзему у Васильківському районі зберігається виготовлений Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, який за життя її чоловік не встиг отримати. Крім неї, спадкоємцями є діти померлого - [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які не подавали заяв до нотаріальної контори про оформлення спадщини. Сторони до суду не з'явилися. Позивач надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу слухати у її відсутності. Відповідачі у своїй заяві визнали позовні вимоги та просили розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. 26 грудня 1984 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 19, на звороті). Із копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,5368 га., що розташована на території села Кодаки Васильківського району Київської області (а.с. 7, на звороті). Норма статті 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, сторони по справі є спадкоємцями першої черги. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В наданих суду копіях матеріалів спадкової справи померлого містяться заяви його дітей [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про їх відмову від прийняття спадщини (а.с. 18, 19). Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України). Отже, право спадкування перейшло до позивачки, яка у встановлений законом строк звернулася із відповідною заявою про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Листом Васильківської державної нотаріальної контори від 05.12.2012 року № 2066/02-14, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутність правовстановлюючого документу на майно (а.с. 5). Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (надалі ЗК України), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно інформації, що міститься у листі Управління Держкомзему у Васильківському районі ГУ Держкомзему у Київській області від 17.10.2012 року № 4890/02-2, заповнені бланки державних актів на право власності на земельну ділянку на [PERSON], державний акт серії ЯЛ № 027153, кадастровий номер 3221483800:02:006:0003, загальною площею 1,5368 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області, передано на зберігання до архіву Управління Держкомзему у Васильківському районі (а.с. 5, на звороті). Вказаний правовстановлюючий документ померлий не отримав. Тобто, належна реалізація спадкових прав позивача виявилась неможливою з об'єктивних та незалежних від нього причин, а саме: відсутності у нього правовстановлюючого документу на об'єкт спадкування. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved