Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], право власності на 446/931 ідеальної частки земельної ділянки загальною площею 0,0931 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки є наявність суперечностей в документах і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В судове засідання учасники судового розгляду не з'явились, однак, позивач подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача Житомирської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.07.15 р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. За життя, вона склала заповіт, посвідчений Другою житомирською державною нотаріальною конторою 04.02.2004 року, зареєстрований в реєстрі за №1-239, відповідно до якого [PERSON], є спадкоємицею всього майна, яке належало спадковдавцю на день смерті і де б воно не знаходилось. 02.11.2017 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Семенюк В.Ю. мені було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 30/100 часток житлового будинку №7, який розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстроване в реєстрі за №868. Також згідно державного акта [NUMBER], виданого на підставі рішення Житомирської міської ради народних депутатів від 23.02.1994 року [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №268 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1146, матері позивача належала земельна ділянка площею 0,0446 га, розташована за адресою: [ADDRESS] 7. Відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо належності спадкодавцеві на праві приватної власності земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера, унеможливили отримати у спадщину вказане спадкове майно. Рішенням Житомирської міської ради №756 від 28.09.2017 року була надана згода на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Семенюк В.Ю. №253/02-31 від 02.11.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0446 га кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою [ADDRESS], у зв'язку з наявністю суперечностей в документах. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved