overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані - вона, її мати [PERSON], її сини [PERSON], [PERSON], та відповідач, який є її колишнім чоловіком у громадянському шлюбі. Однак, відповідач фактично з лютого 2016 року в квартирі не проживає та не з'являвся. Його фактичне місце проживання їй невідоме. Наявність реєстрації відповідача, який в спірній квартирі не проживає, порушує її (позивача) права як власника нерухомого майна. У зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства за адресою повідомленою позивачем, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 26.04.2017 року № 981, в спірній квартирі зареєстровані: позивач, мати позивача - [PERSON], сини позивача - [PERSON] і [PERSON], та відповідач - [PERSON] З акту від 28.04.2017 року, засвідченого ЖЕД № 404, слідує, що [PERSON] за спірною адресою фактично не проживає з 23.02.2016 року по сьогоднішній день. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. По даній справі встановлено, що [PERSON] з лютого 2016 року в спірній квартирі не проживає, його речі відсутні. Відсутні і будь-які дані щодо не проживання [PERSON] в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача сторона відповідача до суду не надала. Викладені обставини свідчать про те, що [PERSON] втратив право на користування спірною квартирою, у зв'язку з чим позовній вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі крім неї зареєстрований і відповідач, який періодично проживав як квартиронаймач. З травня 2016 року він в спірній квартирі не проживає. Вона неодноразово пропонувала відповідачу знятися з реєстраційного обліку, але він не реагував на її пропозиції. На цей час він за квартиру не платить, на її телефонні дзвінки не відповідає, зустрічі уникає. Наявність реєстрації відповідача, який в спірній квартирі не проживає, порушує її (позивача) права як власника нерухомого майна. У зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався за адресою повідомленою позивачем згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї та реєстрації, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 24.03.2017 року, в спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач, який є сторонньою особою по відношенню до позивача. Згідно акту від 29.03.2017 року, засвідченого ЖЕД № 408, слідує, що відповідач за спірною адресою фактично не проживає з травня 2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. По даній справі встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає, його речі відсутні. Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є наймачем та власником особових рахунків по квартирі [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані вона, відповідач, який є її сином, та її чоловік. Відповідач на початку травня 2016 року зібрав свої речі та пішов з дому, як пояснив, жити до своєї знайомої жінки. З того часу він додому не повертався, періодично телефонував з різних номерів телефону. Однак, його фактичне місце проживання їй не відоме, намірів повернутися до батьків не проявляє і до теперішнього часу. Комунальні послуги нараховуються по кількості зареєстрованих, тоді як вона не бажає сплачувати за особу, яка в квартирі не проживає, і коштів на утримання квартири не надає. Крім того, відповідач веде асоціальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, зловживає алкоголем, ніде не працює, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення. Гості відповідача неодноразово порушували правила користування житлом в спірній квартирі, та їх з чоловіком - спокій. За час проживання відповідача у них неодноразово зникали цінні речі. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для розгляду справи без присутності відповідача в заочному порядку, по доказам, наданим позивачем. Третя особа в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що квартира [ADDRESS] не приватизована. Квартира належить до комунальної власності. Власником особового рахунку є [PERSON]. З довідки Форми 3 № 916 від 28.09.2016 року встановлено, що в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - позивач, [PERSON] - відповідач, та [PERSON] - третя особа. З актів від 25.10.2016 року та 16.11.2016 року встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає з травня 2016 року по теперішній час. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. У зв'язку з викладеними обставинами вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Відповідач її донька, яка з липня 2005 року переїхала на постійне місце проживання до Канади. Вона отримує мізерну пенсію, а тому не має можливості сплачувати комунальні послуги за доньку та онука. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала лист про те, що вона не заперечує щодо анулювання її реєстрації та реєстрації її сина в спірній квартирі. Вона та її син не проживають в даній квартирі, і вона не претендує на неї. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України та в інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1997 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (матері позивача), [PERSON] - позивачу по справі, та [PERSON] - відповідачу по справі, у рівних долях. З довідки форми 3 від 18.07.2014 року, виданої ЖРЕО № 407 встановлено, що в спірній квартирі зареєстровані позивач, відповідач з сином, та мати позивача. Відповідно до акту, датованого 24.07.2014 року, підписаного сусідами позивача, та засвідченого ЖРЕО № 407, відповідач з сином у спірній квартирі не проживають з 2005 року по теперішній час. Даний факт підтвердила і сама відповідач, у листі, який адресований суду. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Суд не приймає до уваги заперечення представника третьої особи, оскільки дитина проживає разом з матір'ю на території Канади, мати дитини у спірній квартирі має право власності, і зняття дитини з реєстрації, у даному випадку, ніяким чином не порушує права дитини. Тоді як наявність реєстрації осіб, які не проживають у квартирі, порушують права інших зареєстрованих та проживаючих осіб, та впливає на рахунки по комунальних платежах. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 04.05.1998 року є власником квартири [ADDRESS]. З 29.05.2012 року відповідач був зареєстрований в спірній квартирі, але з 2014 року він там не проживає. Його місце проживання їй невідоме. Однак, реєстрація відповідача в її квартирі позбавляє її права на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. В судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги задовольнити. Не заперечувала щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, не з'явився, надіслав прохання щодо розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 27.04.2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 405 від 19.08.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - позивач, [PERSON] - відповідач, та їх син - [PERSON] Згідно акту від 19.08.2015 року відповідач за спірною адресою не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2014 року. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 09.09.2003 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Рішенням суду від 26.09.2013 року шлюб з відповідачем розірвано. Син проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Тоді як відповідач не вважає за потрібне утримувати свою дитину. На її неодноразові прохання та вимоги щодо надання коштів на утримання дитини, відповідач не звертав ніякої уваги. Самостійно забезпечити та задовольнити потреби сина вона не має можливості. У зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, та з проханням задовольнити позовні вимоги. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов в підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09.09.2003 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з матір'ю, находиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, і на думку суду, даний розмір аліментів є відповідним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судового збору - 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину -доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач з донькою не спілкується, не приймає участі у її вихованні та розвитку. У зв'язку з ситуацією, яка склалася в АР Крим, вона з дитиною задля збереження життя, після розпочатку окупації, була змушена виїхати на нове місце проживання до м. Бровари, де вони з донькою і проживають на теперішній час. Однак, з метою оздоровлення доньки, пізнання традицій світу, закріпленню вивчення іноземної мови, їй необхідно виїхати за межі України. Отримати згоду відповідача вона не може, так як він залишився проживати на тимчасово окупованій АРК. У зв'язку з чим була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомляв. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає можливим вирішити справу без сторін, на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечував позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач з дочкою не спілкується, не приймає участі у її вихованні та розвитку. В даний час в неї (позивача) є можливість тимчасово вивозити доньку за кордон для спільного відпочинку і оздоровлення, однак, відсутність згоди відповідача перешкоджає у виготовленні документів для виїзду дитини за кордон. Отримати згоду вона не може, так як відповідач ухиляється від надання згоди у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Не заперечувала щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки за кордон з метою відпочинку та оздоровлення дитини. Враховуючи те, що відповідач дитиною не цікавиться, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач з сином не спілкується, не приймає участі у його вихованні та розвитку. У зв'язку з ситуацією, яка склалася в АР Крим, вона з дитиною задля збереження життя, після розпочатку окупації, була змушена виїхати на нове місце проживання до м. Черкаси, де вони з сином і проживають на теперішній час. Однак, з метою відвідання її (позивача) матері, яка залишилася проживати в АР Крим, та з метою оздоровити дитину, їй необхідно виїхати до АР Крим. Отримати згоду відповідача вона не може, так як їй невідоме його місце проживання. У зв'язку з чим була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомляв. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Подав клопотання про розгляд справи за відсутності їх предтавника. Враховуючи викладене, суд вважає можливим вирішити справу без сторін, на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечував позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial