Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2000 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори у Луганській області, зареєстрованого в реєстр за № 659, спадкова справа № 474 за 2000 рік, належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В грудні 2019 року позивач вирішила скласти заповіт на зазначений будинок та звернулася до нотаріуса, однак їй було рекомендовано звернутися до Рубіжанської державної нотаріальної контори для отримання дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2000 року, оскільки оригінал нею втрачено, що вона і зробила в січні 2020 року, однак отримала відмову у видачі дублікату зазначеного свідоцтва, оскільки нотаріальні справи, які були вчинені по 2000 рік включно передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого знаходяться на території, яка тимчасово неконтрольована владі України. Таким чином, у зв`язку з неможливістю отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2000 року, нотаріально засвідченого державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори у Луганській області, зареєстрованого в реєстр за № 659, спадкова справа № 474 за 2000 рік, позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться\~\~в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем. Ухвалення\~в підготовчому\~засіданні судового\~рішення у\~разі відмови\~від позову,\~визнання позову,\~укладення мирової\~угоди проводиться\~в порядку,\~встановленому статтями\~206,\~207\~цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2000 року, зареєстрованого в реєстрі державним нотаріусом О.В. Ковтун за № 659, спадкова справа № 474 за 2000 рік та відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради від 29.11.2019 року № 1041 будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 6, 7). Оціночна вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 82\~400,00 грн., що підтверджується експертним висновком з оцінки житлового будинку від 11.02.2020 року (а.с. 9-10). Постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.01.2020 року № 35/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Рубіжанською державною нотаріальною конторою 15.12.2000 року за реєстровим № 659, на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що всі нотаріальні справи, які були вчинені по 2000 року влючно передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого знаходяться на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України (а.с.8). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки правовстановлюючий документ позивачем втрачений, то вона має право на визнання свого права власності відповідно до\~ст. 392 ЦК України. У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244цс14 також зазначено, що за правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач втратила оригінал правовстановлюючого документу на належний їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , і не може отримати його дублікат, оскільки всі нотаріальні справи, які були вчинені по 2000 рік включно передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого знаходяться на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України, внаслідок чого підтвердити своє право власності на вищевказаний житловий будинок позивач в позасудовому порядку не має можливості. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved