Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [INFO]), 3-тя особа [PERSON] (проживає за адресою: [INFO]), про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчатися на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі ? частини усіх видів його доходів, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення нею 23 років, посилаючись на те, що від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають разом з нею. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дітей. Проте, після досягнення донькою повноліття, відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти нічим не коментуючи свою відмову. Дочка на даний час навчається на першому курсі Державного навчального закладу «Артемівський центр професійно-технічної освіти», зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання. Просить позов задовольнити. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2017 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначене на 09.00 год. 22 грудня 2017 року; 22 грудня 2017 року судове засідання не відбулося із-за того, що суд перебував у відпустці, 02 лютого 2018 року ухвалою суду справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку першого судового засідання позивач подала 06 лютого 2018 року заяву про розгляд справи у її відсутності. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2018 року відкладено розгляд справи до 09-00 год. 15 березня 2018 року у звязку з неявкою відповідача. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2018 року відкладено розгляд справи до 11-00 год. 05 квітня 2018 року за клопотанням відповідача, оскільки він не отримав копію позову з додатком. У судове засідання позивач не прибула надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала та просила задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що з 18 вересня 2009 року у нього змінилися життєві обставини, утворена інша сімя, зареєстрований шлюб, 15 жовтня 2009 року народилася дитина син [PERSON], вік 8 років, з 12 лютого 2018 року його дружина не працює із-за декретної відпустки по вагітності і знаходиться на його утриманні. Крім того, у нього є обовязок по рішенню суду від 28 вересня 2017 року про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки його заробітку. Вважає, що на даний час він не має можливості надавати матеріальну допомогу у той частці вимог доньки, яка продовжує навчання, так як фактичні обставини не дозволяють йому виконувати зобовязання, і утримувати повнолітню доньку, яка продовжується навчатися на вищевказаних підставах. Крім того, донька проживає за місцем навчання, знаходиться на не повному державному забезпеченні. Отримує зарплатню у сумі 4500 грн. Просить у задоволені позову відмовити. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, зазначила, що вона отримує стипендію у розмірі 485 грн., цих коштів їй не вистачає на навчання, на роботу вона не влаштовувалась, живе за рахунок коштів, які дає мати, на продукти харчування та сплати комунальних послуг, але цих коштів разом зі стипендією їй не вистачає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд\~(ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО №110560 (а.с.3) 16 квітня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу йому прізвище [PERSON], їй Павленко. Згідно до довідки виданої директором державного навчального закладу (а.с.4) 19 жовтня 2017 року [PERSON] навчається на 1 курсі у державному навчальному закладі «Артемівський центр професійно-технічної освіти» за професією «Швачка», форма навчання денна. Термі навчання з 01 вересня 2017 року по 22 лютого 2019 року. З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №200829 (а.с.7) [PERSON] народилась 30 вересня 1996 року, її батьками в свідоцтві про народження записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно довідки від 30 жовтня 2017 року [PERSON] проживає за адресою [INFO] та у її склад сімї входять мати та сестра. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-НО №187122 (а.с.54) [PERSON] 18 вересня 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після одруження вона отримала прізвище [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії І-НО №300773 (а.с.55) вбачається, що [PERSON] народився 15 жовтня 2009 року, та його батьками в свідоцтві про народження записані: батько [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно копії довідки з лікарні (а.с.56) [PERSON] перебуває на обліку у жіночій консультації з приводу вагітності та знаходиться у декретній відпустці з 12 лютого 2018 року. Відповідно до копії виконавчого листа виданого 12 березня 2018 року (а.с.57) з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 22 листопада 2017 року. З копії довідки виданої 14 березня 2018 року (а.с.58) вбачається, що дохід відповідача за період з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року склав 51668,20 грн., з яких утримано 26318, 48грн., у тому числі аліменти в сумі 16042,09 грн. Письмові заперечення позивача на письмові заперечення відповідача суд не розглядає, оскільки вони подані з порушенням ЦПК України і тому суд їх за правилами ч.4 ст. 183 ЦПК України повернув позивачу без розгляду. Згідно з частиною 3 статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальний стан дитини; стан здоровя та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, доньки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Згідно з положеннями статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та журналом судового засідання. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд враховуючи матеріальне становище сторін, те що [PERSON] навчається, стипендію отримує у розмірі 485 грн., що не оспорюють учасники судового засідання, також те що їй потрібні кошти на проїзд, годування та вдягання, на придбання книжок для навчання, а також суд враховує ті обставини що відповідач на рівні з матірю зобовязаний надавати допомогу донці, оскільки та навчається і у звязку з цим утримувати її, вважає, що відповідач з урахуванням його матеріального становища може виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається у розмірі 1/10 частки, а не у розмірі ? частки усіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 17 листопада 2017 року і до закінчення терміну навчання до 22 лютого 2019 року, тобто позов задовольнити частково, так як відповідно до вимог чинного законодавства України рішення суду ухвалюється на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial