Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 24 травня 2015 року помер [PERSON]. Будучи спадкоємцем померлого за законом, вона спадщину прийняла. За життя померлий розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 4,0200 га, кадастровий номер 3222983600:02:001:0212, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, пай № 456. Правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий [PERSON] у звязку з його смертю. Зазначена обставина перешкоджає оформити спадщину, тому просила визнати за нею право на завершення розпочатої процедури приватизації земельної ділянки площею 4,0200 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та право на одержання свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та зазначив, що заявлені позивачем вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявився, представник адміністрації надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Київської області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 335907, виданим 26 травня 2015 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Після його смерті залишилась спадщина у виді права на земельну ділянку площею 4,0200 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Вказана обставина підтверджується рішенням Миронівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та має перешкоди для оформлення всіх спадкових прав. Батько померлого [PERSON] та брат [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Оформити в порядку спадкування право на земельну ділянку площею 4,0200 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке мав спадкодавець, позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності, які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності відповідно до п. 4.15 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 за № 296/5. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлого [PERSON] № 196/2015. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Із доданих до позовної заяви письмових матеріалів вбачається, що померлому та іншим громадянам розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 629 від 14 листопада 2011 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. В списку таких громадян під номером 17 значився [PERSON] На земельну ділянку була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності власності на земельні ділянки власників земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Технічна документація містить схему розміщення земельних ділянок (паїв) та кадастровий план земельної ділянки [PERSON] Вказані обставини підтверджені даними розпорядження [PERSON] РДА, технічної документації із землеустрою. Процедура приватизації земельної ділянки померлим [PERSON] не була завершена, свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалось, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її, оскільки не звернувся з відповідною заявою для реєстрації права власності на земельну ділянку, не отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємцем померлого та підлягає захисту в судовому порядку. Рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. На підставі ст.ст. 16, 373, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved