Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліменітів. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами було укладено шлюб, який у квітні 2016 року розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 2014 року народження, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає на території Російської Федерації, до сина ніколи не приїздив, життям його не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні. Посилаючись на наведене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Від Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, в якій вони просять задовольнити позов та врахувати висновок органу опіки та піклування від 11.07.2017. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження від 19.12.2014, [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.04.2016 шлюб, укладений між сторонами, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача «[PERSON]» змінено на дошлюбне «[PERSON]». Малолітній [PERSON], 2014 року народження, відвідує дошкільний навчальний заклад № 234. Згідно характеристики, виданої директором дошкільного закладу на ім'я малолітнього [PERSON], батька дитини - [PERSON] в ДНЗ жодного разу не було, життям та здоров'ям дитини він не цікавився. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Матеріалами справи підтверджено, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається позивач. Відповідач повністю самоусунувся від виховання свого малолітнього сина, після народження дитини жодного разу його не відвідував. Такі дані підтверджуються також нотаріально засвідченими показами хрещеної матері дитини [PERSON], хрещеного батька [PERSON] та тітки [PERSON] Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина, а тому останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. За приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України (в редакції від 08.07.2017) визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України). Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 08.07.2017 та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.07.2017, починаючи стягнення з 27.01.2017 і до його повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та в дохід держави необхідно стягнути по 640,00 грн. судового збору. З викладеного,

Outcome: approved