Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі договору дарування вона є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований її бувший чоловік [PERSON] , відповідач по справі, який, фактично, в будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, не з`являється за місцем своєї реєстрації. Факт реєстрації відповідача створює ряд незручностей для позивача як власника житла, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування частки житлового будинку від 21.02.2004 року (а.с.11,12). Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 13.10.2009 року по 09.12.2019 року. Наведене підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду по справі № 357/10497/19 про розірвання шлюбу. Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім`ї № 7211 від 11.09.2019 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано п`ять осіб: власник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та зареєстрований [PERSON] , відповідач по справі (а.с.14). Позивач суду пояснила, що з відповідачем по справі - [PERSON] , перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в грудні 2019 року. З 01.09.2018 року сторони вирішили проживати окремо, а пізніше їх шлюб було розірвано, відповідач півтора року не проживає з позивачем, виїхав в м.Чернівці до своєї тітки і по даний час в будинку [PERSON] не проживає та не з`являється. Востаннє приїздив до дитини 01.09.2018 року. Позивач звернулася до суду, оскільки несе додаткові витрати із-за реєстрації відповідача в її будинку. Наразі, в будинку [ADDRESS] проживає позивач зі своїми трьома дітьми. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , знайома позивача з дитинства, суду показала, що раніше разом з позивачем проживав її чоловік, та їх діти. З осені 2018 року свідок не бачила відповідача, який поїхав на заробітки і не повернувся, іноді він телефонує, але дітям не допомогає. Свідок [PERSON] проживає по сусідству з позивачем, суду показала, що, на даний час, в будинку [ADDRESS] проживає [PERSON] з трьома дітьми. Відповідач не проживає з сім`ю близько 2 років, декілька разів приїздив. Востаннє бачила [PERSON] на святкуванні Нового 2018 року . Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По справі встановлено, що позивач є власником зазначеного житла, відповідач був зареєстрований в будинку, проживав як член сім`ї власника житла, але більше року [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин, що дає підстави зробити висновок про втрату інтересу відповідачем до вказаного житла. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, суду не надано, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved