Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який уточнювала (а.с.1-3,17-19), посилаючись на наступні обставини. Вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.10.2006 року. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 року. Судовим наказом за №2-н/0182/179/2018 від 06.06.2018 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 11.05.2018 року. У Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №55968038 з примусового виконання судового наказу №2-н/0182/179/2018 виданого 08.06.2018 року Нікопольським міськрайонним судом, по якому за боржником [PERSON] рахується заборгованість з 11.05.2018 року. У зв`язку з невиконанням аліментних зобов`язань [PERSON] станом на 01.01.2019 року загальна сума заборгованості становить 15804,61 грн. Відповідач один раз у серпні 2018 року сплатив аліменти в сумі 2065,00 грн. Вважає, що заборгованість виникла з його вини, так він на виклики державного виконавця не з`являється, місце роботи та проживання не повідомляє. Тому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 11.05.2018 року по 01.02.2019 року, яка за її розрахунком становить 25443,00 грн. Ухвалою судді від 11.04.2019 року (а.с.23-25) позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання; витребувано у Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копію виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2-н/0182/179/2018, виданого 08.06.2018 року Нікопольським міськрайонним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. Ухвалою суду від 02.07.2019 року (а.с.98,99), пояснення по справі (які містять також клопотання щодо залучення до матеріалів справи копії документів), які подані та підписані [PERSON] як представником [PERSON] повернуто заявнику без розгляду. 05.07.2019 року до суду представником відповідача [PERSON] - [PERSON] надано відзив з додатками (а.с.102,103,104,105-122). Згідно відзиву відповідач проти позову заперечує. Вказав, що після відкриття виконавчого провадження Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області він з`явився до виконавчої служби і отримав розрахунковий рахунок куди він має перераховувати аліменти, у зв`язку з його проживанням в м. Курахово Донецької області та неможливістю надавати чеки. Про наявність заборгованості за травень-липень 2018 року йому виконавцем не було повідомлено, тому він сплачував аліменти з дня повідомлення його виконавцем про наявність виконавчого провадження. У лютому 2019 року він дізнався про заборгованість попередніх місяців, тому у лютому 2019 року сплатив заборгованість повністю. Вказав, що ним було сплачено 21.09.2018 року - 2220, 00 грн., 25.10.2018 року - 2134, 00 грн., 30.11.2018 року - 2134, 00 грн., 28.12.2018 року - 2134, 00 грн., 29.01.2019 року - 2134, 00 грн., 13.02.2019 року - 10816, 06 грн., 13.02.2019 року - 10200, 00 грн. Вказав, що державний виконавець Сінченко О.В. знав про сплату аліментів та грубо порушив свої посадові обов`язки, надаючи довідку про заборгованість станом на 31.12.2018 року. 26.02.2019 року він отримав довідку про відсутність заборгованості по аліментам. Вважає, що в його діях відсутня вина, тому у позові просить відмовити. Також просив поновити йому строк на подання відзиву. Ухвалою суду від 09.07.2019 року (а.с.114,115), клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про поновлення пропущеного строку на подання відзиву - задоволено; поновлено [PERSON] строк на подання відзиву на позовну заяву, визнавши причину його пропуску поважною; відзив [PERSON] на позовну заяву і додані до відзиву докази прийнято. Ухвалою суду від 21.10.2019 року закрито підготовче провадження про справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.125). 12.11.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач просить задовольнити її вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Вказала, що заборгованість по аліментам зразу була сплачена відповідачем після подачі нею позову про стягнення неустойки по аліментам. Відповідачем тільки одного разу були перераховані аліменти на депозитний рахунок, інші платежі були ним здійснені на авансовий рахунок, на якому знаходились кошти поки вона не подала позов до суду про стягнення неустойки. Вважає, що відповідач свідомо ухилявся від батьківських обов`язків щодо утримання дітей, яких треба годувати кожного дня, та вважає, що в його діях наявна вина щодо несвоєчасної сплати аліментів. Вказала, що відповідачем подано до суду позовну заяву від 21.02.2019 року про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, нею подано зустрічний позов про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 18.02.2020 року (а.с.153) замінено третю особу - Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Дніпро). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з виїздом за межі України. На вимогах позовної заяви наполягає в повному обсязі (а.с.36). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі (а.с.151). Від Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ДВС (а.с.150). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 жовтня 2006 року у виконкомі Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, за актовим записом №16 від якого є малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвано, рішення набуло чинності 28.08.2017 року (а.с.10). Вказаним рішенням встановлено, що за домовленістю сторін, після розірвання шлюбу малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишаться проживати разом з матір`ю - [PERSON] . Судовим наказом від 06.06.2018 року, виданим 08.06.2018 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 182/3315/18, провадження №2-н/0182/179/2018, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 11.05.2018 року (а.с.11). З копії виконавчого провадження АСВП №56680403 з примусового виконання судового наказу №2-н/0182/179/2018 виданого 08.06.2018 року (а.с.45-95), що надійшло на запит суду, вбачається наступне. 03.07.2018 року на підставі заяви стягувача від 21.06.2018 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сінченко О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу №2-н/0182/179/2018 виданого 08.06.2018 року (а.с.46,48-на звороті). Боржник неодноразово повідомлявся про заходи виконання судового рішення (а.с.48,49-на звороті,56,63,64,66,67,68,69,71). 22.08.2018 року від [PERSON] доНікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява, з якої вбачається, що [PERSON] просив перерахувати аліменти на сьогоднішній день на рахунок [PERSON] (а.с.54-на звороті). Згідно розпорядження № 56680403 від 31.08.2018 року державного виконавця Сінченко О.В., затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби від 31.08.2018 року [PERSON] (а.с.58-на звороті), грошові кошти в сумі 2134 грн., що надійшли 28.08.2018 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №2-н/0182/179/2018, виданого 08.06.2018 року перераховані [PERSON] в сумі 2065 грн. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по судовому наказу №2-н/0182/179/2018 (а.с.87) з 11.05.2018 року по лютий 2019 року (за вказаний період позивач просить стягнути пеню) загальна заборгованість [PERSON] становить 18410,33 грн., загальна заборгованість станом на 01.03.2019 року становить 0, 00 грн. Від [PERSON] доНікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява, з якої вбачається, що він просить помилково зараховані на авансовий рахунок кошти перерахувати на його банківський рахунок (а.с.76). Згідно розпорядження № 56680403 від 04.02.2019 року державного виконавця Сінченко О.В., затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби від 04.02.2019 року [PERSON] (а.с.76) кошти в сумі 10756,00 грн. як авансування витрат виконавчого провадження повернуто [PERSON] . Згідно розпорядження № 56680403 від 19.02.2019 року державного виконавця Кутової Т.В., затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби від 19.02.2019 року [PERSON] (а.с.86) грошові кошти у сумі 10816,06 грн., що надійшли 14.02.2019 року, 10200 грн., що надійшли 14.02.2019 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконані при примусовому виконанні виконавчого документа №2-н/0182/179/2018, виданого 08.06.2018 року перераховані [PERSON] в сумі 21016,06 грн. Згідно Постанови про скасування заходів примусового виконання від 19.02.2019 року (ВП № 56680403) (а.с.78) станом на 19.02.2019 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] погашена в повному обсязі, скасовано заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні судового наказу №2-н/0182/179/2018 виданого 08.06.2018 року; виключено відомості про [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. Вказане також підтверджується іншими документами виконавчого провадження (а.с.80,82,83,85,87). Як вбачається з відповіді Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 61990/11 від 02.10.2019 року (а.с.122), на рахунок Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області дійсно надходили грошові кошти 21.09.2018 року - 2220, 00 грн., 25.10.2018 року - 2134, 00 грн., 30.11.2018 року - 2134, 00 грн., 28.12.2018 року - 2134, 00 грн., 29.01.2019 року - 2134, 00 грн., а всього 10756,00 грн., які перераховані 19.02.2019 стягувачу [PERSON] на реквізити в АТ КБ «Приватбанк» на її картковий рахунок як погашення боргу по аліментам, також грошові кошти у сумі 10816, 06 грн. та 10200, 00 грн., а всього 21016,06 грн., що надійшли 14.02.2019, перераховані 25.02.2019 стягувачу [PERSON] на реквізити в АТ КБ «Приватбанк» на її картковий рахунок як погашення боргу по аліментам. Згідно відповіді Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 70055 від 06.11.2019 року (а.с.140), у серпні 2018 року на депозитний рахунок відділу від боржника надійшли аліменти які 31.08.2018 року в сумі 2065 грн., перераховані стягувачу. В подальшому на авансовий рахунок Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області дійсно надходили грошові кошти 21.09.2018 року - 2220, 00 грн., 25.10.2018 року - 2134, 00 грн., 30.11.2018 року - 2134, 00 грн., 28.12.2018 року - 2134, 00 грн., 29.01.2019 року - 2134, 00 грн., а всього 10756,00 грн., які перераховані боржником з невідомих причин на авансовий рахунок, замість депозитного рахунку. З авансового внеску неможливо було перерахувати стягувану кошти. 05.02.2019 року від боржника до відділу ДВС надійшла заява про повернення помилково зарахованих коштів - 10756 грн. з авансового рахунку. 07.02.2019 року кошти в розмірі 10756 грн. були повернуті боржнику. 14.02.2019 року боржник перерахував кошти - 10200 грн., 10816,06 грн. на депозитний рахунок відділу, які розпорядженням виконавця від 19.02.2019 року перерахован6і стягувану як погашення боргу по аліментам в сумі 21016,06 грн. Вказані обставини також підтверджуються наданими відповідачем квитанціями (а.с.106-108). З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відповідач був обізнаний щодо аліментних зобов`язань, сплачував аліменти на власний розсуд, ходом виконавчого провадження не цікавився, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Матеріали виконавчого провадження не містять доказів щодо поважних причин несплати аліментів відповідачем за спірний період з 11.05.2018 року по 01.02.2019 року. Посилання відповідача на те, що про наявність заборгованості за травень-липень 2018 року йому виконавцем не було повідомлено, тому він сплачував аліменти з дня повідомлення його виконавцем про наявність виконавчого провадження, та у лютому місяці 2019 року дізнався про заборгованість попередніх місяців, суд не може покласти в основу рішення, так як обов`язок зі сплати аліментів покладено на відповідача, а з його протиправних дій позивач своєчасно не отримувала аліменти на утримання дітей. Відповідачем був проведений один платіж на депозитний рахунок, який 31.08.2018 року в сумі 2065,00 грн. перераховано стягувану, тобто про перерахування саме на депозитний рахунок аліментів відповідач був обізнаний. Перерахування ним грошових коштів у подальшому на авансовий рахунок свідчить про його недбалість під час виконання аліментних зобов`язань, тому суд вважає, що за вказаний період стягував не отримувала аліментів на утримання двох дітей з винних дій відповідача. Крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, розрахунок, згідно якого за [PERSON] наявна заборгованість по аліментам на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , враховуючи його сплату на авансовий рахунок виконавчої служби, ним не оскаржувався, позову до суду щодо визначення суми заборгованості зі сплати аліментів ним не подавалось. Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 18410 грн. 33 коп. станом на 01.02.2019 року (з 11.05.2018 року по 01.02.2019 року). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 11.05.2018 року по 01.02.2019 року в розмірі 25443,00 грн. у відповідності до наданого нею розрахунку. За ч.1 ст.196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення . Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p= (A1?1 %?Q1) (A2?1 %?Q2)+ ………. (An?1 %?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідна правова позиція міститься у висновку Великої палати Верховного суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц. Враховуючи викладене, беручі до уваги вказану правову позицію Великої палати Верховного суду, суд вважає, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів по судовому наказу №2-н/0182/179/2018 виданого 08.06.2018 року, за період з 11.05.2018 року по 01.02.2019 року складає 19649,69 грн., виходячи з такого розрахунку: Рік, місяць нарахування аліментів Сума аліментів, яка підлягає стягненню (грн.)Кількість днів прострочення сплати аліментівСума пені (розрахунок) (грн.) травень 2018 1443,7101.06.2018-31.01.2019 = 2441443,71 х 1% х 244 = 3522,65 червень 2018 2131,5301.07.2018-31.01.2019 = 2142131,53 х 1% х 214 = 4561,47 липень 2018 2131,5301.08.2018-31.01.2019 = 1832131,53 х 1% х 183 = 3900,70 серпень 2018 66,5301.09.2018-31.01.2019 = 15266,53 х 1% х 152 = 101,13 вересень 2018 2475,1901.10.2018-31.01.2019 = 1222475,19 х 1% х 122 = 3019,73 жовтень 2018 2475,1901.11.2018-31.01.2019 = 912475,19 х 1% х 91 = 2252,42 листопад 2018 2475,1901.12.2018-31.01.2019 = 612475,19 х 1% х 61 = 1509,87 грудень 2018 2605,7301.01.2019-31.01.2019 = 30 2605,73 х 1% х 30 = 781,72 січень 20192605,730- Згідно ч.ч.1,2 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 25443,00 грн. Враховуючи викладене, те, що розмір заборгованості визначений державним виконавцем за період з 11.05.2018 року по 01.02.2019 року складає 18410 грн. 33 коп., що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку, що максимальний розмір пені за спірний період повинен дорівнювати 18410,33 грн. На підставі наведеного, беручи до уваги наведені розрахунки, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача за період з 11.05.2018 року по 01.02.2019 року слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 18410 грн. 33 коп., в іншому слід відмовити. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial