Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 24 червня 2014 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис № 17. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відразу після реєстрації шлюбу відносини з відповідачем не склалися. З грудня 2014 року по день звернення до суду з позовом сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами викладеними в позовній заяві. Додала, що основною причиною розпаду їх сім'ї стала зневага, яку відповідач проявляв до [PERSON] та її дитини . Строк на примирення просила не надавати, мотивуючи тим, що не бажає відновлювати взаємовідносини з відповідачем . Стверджувала, що не перебуває в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в порядку, визначеному ч.6 ст. 74, ч.3 ст. 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на ті обставини, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 24 червня 2014 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 17 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2014 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання сторони дітей не мають. З пояснень позивача встановлено, що причиною звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що взаємовідносини в сім'ї не склалися, останні з грудня 2014 року не проживають однією сім'єю, не ведуть спільне господарство. На примирення позивач не погоджується, оскільки вважає неможливим відновити взаємовідносини з відповідачем . Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальних характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved