Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що [INFO] року померла її тітка, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 6,15 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області. Із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Чоловік померлої - [PERSON] та син - [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Її мати, сестра померлої, - [PERSON] також відмовилась від прийняття спадщини. Вона не може прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на спадщину, залишилась лише копія, тому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай). В судове засідання позивач не з'явилася, в позові просила справу розглянути за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали. Представник Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Відповідно до частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є племінницею померлої [PERSON], що підствердується свідоцтвами про народження, свідоцтвами про шлюб. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року в смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області. Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 6,15 умовних кадастрових гектарів на землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, відповідно до сертифіката серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Волноваської районної державної адміністрації від 23 вересня 1996 року №547-р. Із заяв, посвідчених приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Дудкою Н.М., вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовляються від прийняття спадщини після померлої [PERSON] З відповіді завідуючої державною нотаріальною конторою Петренко В.Є. від 02.06.2017 року № 1315/01-16 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова права не відкрилась, заповіти від її імені не посвідчувались. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved