Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. На даний час кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ним та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодії. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач у своїй заяві не заперечувала проти такого вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2009 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №420 (а.с.4) Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Як вбачається з поданої позовної заяви, сімейне життя не склалося, припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі - збереження шлюбу суперечить її інтересам. Також після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає змінити прізвище набуте в шлюбі на дошлюбне «[PERSON]». Відповідно до положень ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища грунтуються на законі, суд задовольняє вимоги позивача в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved