Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обгрунтування позовних вимог зазначила наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року, який у вересні 2013 року було розірвано. Позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач у спірній квартирі зареєстрований з лютого 2009 року, в квартирі він не проживає, більше року у витратах на утримання квартири участі не приймає, не зважаючи на те, що перешкод у користуванні житлом позивач йому не створює. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з нотаріально завіреною заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у зв»язку з наступним. Судом встановлено, що 28 грудня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с.5). Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Адаменко О.І. 04 січня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1с-13, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідач у спірній квартирі зареєстрований з лютого 2009 року, в квартирі він не проживає більше року у витратах на утримання квартири участі не приймає. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 24 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8) Позивач як власник квартири, позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає близько року суд вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 150, 72 ЖК УРСР, ст.ст.319, 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved