Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом про стягнення додаткових витрат на оплату навчання у розмірі 22953 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що син навчається у Полтавському юридичному коледжі ім. Ярослава Мудрого, коштів які стягуться на його утримання згідно рішення суду від 03.10.2018 року у виді аліментів у розмірі ј частини доходів відповідача, не достатньо, не взмозі забезпечувати себе самостійно. 05.04.2021 року ухвалою суду відкрито провадження та справу призначено до спрощеного провадження. Позивач у судове засідання з`явилася, підтримала позовні вимоги надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач у судове засідання з`явився, визнав позовні вимоги частково у розмірі 1440 грн. Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Даними договору про надання освіти від 31.07.2020 року укладеного між [PERSON] та Національний юридичний університет ім.. Ярослава Мудрого підтверджується, що син - [PERSON] навчається у зазначеному університеті на 1-му курсі денної форми навчання за спеціальністю «право» з оплатою за рік у розмірі 14200 грн., за весь період навчання 42600 грн.(квитанцій від 13.08.2020 року та 21.01.2021 року). Згідно платіжних документів позивачем сплачено 28400 грн. За відвідування сином спортивної секції позивачем сплачено 2250 грн.,на лікування 630 грн., що також підтверджується платіжними документами. Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат з відповідача на навчання, не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду позивач посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини у навчальному закладі нею сплачено кошти за навчання. Суд вважає, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 26.08.2020 року по справі № 336/1488/19. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у навчальному закладі. Навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем тому суд вважає, що вимоги про стягнення додаткових витрат у виді плати за навчання є необґрунтованими тому в їх задоволенні слід відмовити. Суд вважає, що позовні вимоги за відвідування спортивної секції у розмірі 1125 грн. та витрати на лікування у розмірі 315 грн., є обґрунтованими та підлягаю до стягнення з відповідача. Судові витрати становлять 56,71 (1440х904:22953) грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову.

Outcome: partial