overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 15.08.2014 року\~\~ вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, між сторонами припинені шлюбні відносини з квітня 2019 року, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву де просить\~ розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав\~ суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його\~ участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони\~\~ 15.08.2014 року\~\~ зареєстрували шлюб, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] .\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини з квітня 2019 року, мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків.\~ Позивач зазначила,\~\~\~ що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно.\~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити\~\~\~ « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 16.09.1995 року перебуває в шлюбі з відповідачем, мають сина, який вже повнолітній, сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, втрату почуттів, сварки, бійки, окреме проживання, а тому позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.1995 року, мають сина [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для розірвання шлюбу є - відсутність взаєморозуміння, різні погляди сторін на сімейне життя, сварки та застосування фізичної сили, відсутність почуттів,неприязні стосунки, окреме проживання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Штика». На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 16.10.1981року перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох вже повнолітніх дітех, сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, втрату почуттів, окреме проживання, а тому позивач просила суд розірвати її шлюб. Позивач направила суду заяву де просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.10.1981року Білоцерківському міському відділі РАЦС Київської області, актовий запис № 1189.Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, відсутність почуттів, окреме проживання подружжя протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Троценко ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17.02.2001року перебуває в шлюбі з відповідачем, мають дитину - сина [PERSON] [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, втрату почуттів, а тому позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.02.2001року, мають сина - [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, спільна мова, спільні вподобання, втрачено почуття любові і поваги, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Грегуль». На підставі ЗУ «Про судовий збір» звільнити позивача від сплати судового збору, як інваліда 2 групи. Стягнути судовий збір розміром 551 грн. 20 коп. з [PERSON] в дохід держави . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 18.09.2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на даний час сім`я розпалася, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила заяву в якій просить розірвати шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 18.09.2015 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не бажає проживати однією сім`єю з відповідачем, вказує, що стосунки між сторонами напружені, подружжя має різні погляди на сім`ю, в подружжя виникають сварки, конфлікти, сторони припинили подружні відносини, з січня 2019 року проживають окремо, відповідач матеріально не забезпечує сім`ю. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування їй судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 18.11.1989 року перебуває в шлюбі з відповідачем, мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, втрату почуттів, подружню зраду, а тому позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.11.1989 року, мають сина [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом та зазначила, що в її сім»ї відсутнє взаєморозуміння з чоловіком, який на даний час проживає з іншою жінкою. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «[PERSON]». Позивач не ставить вимогу про відшкодування їй судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19.01.1990 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне сімейне життя з [PERSON] не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву де просить розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 19.01.1990 року зареєстрували шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20.02.1988 року перебуває в шлюбі з відповідачем, мають двох вже повнолітніх дітей, сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, втрату почуттів, а тому позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду спарив була повідомлена належним чином, подала суду заяву де просила провести судовий розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що [PERSON] повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.02.1988 року, мають двох дітей, які вже повнолітні. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказує на підстави для розірвання шлюбу - відсутність взаєморозуміння, відсутність почуттів, відсутність матеріального забезпечення сімї з боку відповідача, постійні конфлікти, втрату почуттів. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Клопотань щодо зміни прізвища суду не надходило, а тому після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Могилко». На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору 551,20 грн. та 100 грн. кошти на правову допомогу, що підтверджується відповідними квитанціями в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved