Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що 17.09.1994 Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району Запорізькій області, актовий запис № 47, між сторонами зареєстровано шлюб. Зазначає, що сторони мають повнолітнього сина. Шлюбні відносини припинені з грудня 2017 року, з того часу сторони спільне господарство не ведуть. Проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стала втрата почуття любові та пошани один до одного. Подальше підтримання сімейних відносин позивач вважає не можливим, тому звернулася з даним позовом до суду. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17.09.1994 Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району Запорізькій області, актовий запис № 47, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу. /а.с. 5/. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що причиною розпаду сімї стала втрата подружжям почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2017 року, з того часу спільне господарство не ведуть. На теперішній час проживають окремо. Намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності,\~суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved