Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має. Оскільки між позивачем та відповідачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до їх повноліття, починаючи стягнення з дня подання даної заяви до суду, а також аліменти на свою користь до досягнення донькою трирічного віку. Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.15). 22 жовтня 2020 року розглянуто справу по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надавши заяву щодо розгляду справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково та підтримує наданий суду відзив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 листопада 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №1102 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7,8). Діти перебувають на утриманні матері. Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було та оскільки на даний час відповідач з сім`єю не проживає, регулярного утримання їм не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання дітей. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як встановлено судом, [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Згідно з\~ч.1\~ст.\~75\~СК\~України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до частини другої статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частиною четвертою статті 84\~СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 79 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а відповідач є батьком дитини, на утриманні відповідача перебуває його мати, 1939 року народження, суд вважає, що відповідач може надавати дружині матеріальну допомогу на її утримання в розмірі 1/8 частина від його доходів. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840\~грн.\~80 коп. за вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей та 840,80 грн. за вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини.

Outcome: partial