overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 14.08.1993 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею, та перебуває на її утриманні. Фактичні подружні відносини з відповідачем припинені з 2009 року у зв'язку з тим, що він пішов з родини, та більше шести років проживає з іншою жінкою. Відповідач не приймає участі матеріально в сім'ї, спільне господарство не ведеться з 2009 року. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, проти його задоволення не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.08.1993 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 2009 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 14.11.1998 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу відповідач проживав з нею та її батьками дев'ять років. За час шлюбу він вчиняв відносно неї фізичне насилля, не працював, не забезпечував ні її, ні дитину. Вихованням дитини не займався. Більше п'яти років тому він покинув її. Більше року вона не має ніякого зв'язку з ним, його місце проживання їй невідоме. Таким чином, їх сім'я розпалася. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та задоволення позову. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.1998 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. За останні п'ять років між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 15.05.2004 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, вони не зійшлися характерами, між ними постійно виникають суперечки, що призводять до напруженої атмосфери в сім'ї. Більше трьох років вони фактично не спілкуються, проживають окремо один від одного, між ними встановилися відчужені стосунки, вже давно втратили почуття любові та поваги один до одного. Після народження сина вони перестали підтримувати сімейні стосунки. Спільне господарство не ведуть. Примирення, подальше життя та збереження сім'ї між ними є неможливим. Вона разом із сином проживають за її адресою, у відповідача фактично створена інша сім'я. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та розірвати шлюб. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.05.2004 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Більше трьох років між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 15.07.1999 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні стосунки у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя та обов'язки, і саме з того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Поновлення спільного життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.1999 року. Мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З грудня 2013 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 15.09.2007 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем було припинено вісім місяців тому, спільне господарство не ведеться з того ж часу, проживають окремо. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння та відсутності спільних поглядів на життя та сім'ю. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим. Дитина буде проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та розірвати шлюб. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.09.2007 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Останні вісім місяців між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 15.11.2008 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, і цілком перебуває на її утриманні. Під час спільного проживання з відповідачем сім'я цілком знаходилася на її утриманні. Відповідач не надавав жодних коштів на ведення господарства, не оплачував навіть рахунки за спожиті послуги. Після народження доньки ситуація не змінилася, вона продовжувала працювати та утримувати їх спільну дитину, самостійно вести сімейне господарство. В житті їх дитини відповідач також не брав жодної участі. Разом з тим, протягом їх сімейного життя відповідач принижував її, ображав, створював емоційно неможливу обстановку для проживання. Емоційне напруження в сім'ї негативно впливає на їх дитину, а також розхитує її (позивача) нервову систему, що однозначно суперечить її інтересам, та інтересам дитини. Таким чином, шлюбних стосунків з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. З 07.10.2013 року вони припинили шлюбні стосунки, і перестали вести спільне господарство остаточно, почали проживати окремо. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.2008 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 17.03.2001 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що останнім часом вони не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їх житті. Між ними часто виникали сварки, які призвели до того, що вони стали один одному чужими людьми, втратили почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2005 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Син проживає з відповідачем. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та розірвати шлюб. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.03.2001 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. З 2005 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 17.03.2012 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, на час укладення шлюбу її чоловік не працював, а вона допомогла йому знайти роботу. Але жити вони продовжували за її рахунок, так як на продукти, комунальні послуги чоловік коштів не давав, витрачаючи всю свою заробітну плату на себе (одяг, взуття, парфуми). У вихідні завжди залишав її вдома, а сам ходив, чи то до церкви, чи то провідати товариша, але, як з'ясувалося потім, він ходив до коханок. 26.11.2013 року, коли вона була на роботі, відповідач пограбував її з однією із своїх коханок. Міліція відписалася, і нічого не зробила. Жити з відповідачем після всього, що сталося вона не хоче, і вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.03.2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 17.06.2005 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, що призводило до суперечок та сварок. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2010 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. На даний час вона проживає з іншим чоловіком, з яким у майбутньому вони планують одружитися. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та розірвати шлюб. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.06.2005 року. Мають доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2010 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Крім того, позивач проживає з іншим чоловіком, з який має намір одружитися. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 17.07.2008 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. В останній час між нею та відповідачем постійно виникають сварки через те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюб став носити формальний характер, вона та відповідач ведуть окреме господарство, не піклуються один про одного, шлюбні стосунки між ними припинені. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та розірвати шлюб. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.07.2008 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 17.10.2009 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він не займався і не займається дитиною, та вживає алкоголь. З 26.11.2014 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.10.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З листопада 2014 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сімю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сімї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved