Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою до [PERSON], третя особа - Московський районний відділ ДМС України у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в квартирі. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 22 серпня 1997 року. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано у зв'язку з фактичним припиненням з 2006 року шлюбних відносин та припинення подальшого ведення спільного господарства. Він є власником квартири [ADDRESS] у м. Харкові, в якій з 10 червня 1997 року і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованим. У вказаній квартирі разом з ним х 320 вересня 1998 року зареєстрована відповідачка та з 21 червня 2000 року зареєстрований їхній син. У лютому 2010 року відповідачка забрала з квартири усі свої речі і перейшла проживати до іншого постійного місця з іншим чоловіком за адресою останнього, від якого в квітні 2011 року народила дитину. Участі в утриманні житла, в якому зареєстрована, відповідачка не приймає, в ньому без поважних більше року не проживає, але зніматися з реєстраційного обліку не бажає. На теперішній час в квартирі фактично проживають він та його син. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 05.08.2011 року, в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, просила справа розглядати за її відсутності. Належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавала. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Московський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання не з'явився. 05 червня 2013 року начальника районного відділу подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності їхнього представника та ухвалити рішення на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Судом встановлено, що [PERSON] з 10 червня 1997 року є власником квартири [ADDRESS]. /а.с. 18-20/ У вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] з 09.07.1997 року; [PERSON] з 30.09.1998 року; [PERSON] з 21.04.2000 року. /а. с. 7/ Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. /а.с. 5/ Факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується: листами заступника начальника Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 03.07.2013 року за №69/24444 та від 20.03.2014 року №67/10548, в яких зазначено, що [PERSON], 1973 року народження не мешкає з 2010 року, її особистих речей за вищевказаною адресою не виявлено; листом начальника Служби у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики від 25.10.2013 року за №2250 та Актом обстеження умов проживання від 25.10.2013 року. /а.с. 12-15/ Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Частиною 2 статті 64 ЖК України передбачено, що членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка без поважних причин не користується житловим приміщенням понад один рік, факту домовленості між сторонами про користування житловим приміщенням не встановлено, а рівно як і законних підстав для збереженням за відповідачкою права на житло, тому суд приходить про до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved