Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 02 березня 2018 року. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе, позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Представник позивача - адвокат Сніжко В.І. до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 02 березня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,актовий запис № 124, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02 березня 2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13 липня 2018 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Підстав для примирення сторони не знаходять. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Спір про розподіл майна подружжя або визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Неповнолітний син [PERSON] залишається проживати разом з позивачем [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі ст.ст. 12, 13, 79, 128, 141, 142, 211, 223 ЦПК, п.2 ст.104, п.3 ст.105, п.1 ст.110, ст.112 СК, суд -

Outcome: approved