Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області про стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 07.05.2018 року . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину, але добровільно належної матеріальної допомоги не надає. Зазначила, що аліменти у розмірі 1500 грн. відповідач має можливість сплачувати. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з дитиною. Ухвалою суду від 17.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 19.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Зазначили, що дитина проживає з позивачем, знаходиться повністю на її утримання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не спілкується з дитиною, на цікавиться її життям, не бачиться з нею. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно шляхом направлення повідомлення. Однак, судові повістки не були направлені, оскільки відповідач мешкає у Луганській області, м. Первомайськ, де тимчасово призупинено прийом поштових відправлень до деяких населених пунктів Луганської області, у тому числі до м. Перовмайськ. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач та її представник. Представник третьої особи Служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. При винесенні рішення повністю покладаються на висновок Комісії та рішення виконавчого комітету Южненської міської ради. Суд, вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні було встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.05.2018 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Рішення набрало законної сили 07.06.2018 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з характеристики №202-22/932 від 08.07.2019 року [PERSON] працює в ДП «МТП «Южний» в залізничній дільниці вантажного району №2 з 20.08.2018 року по теперішній час на посаді чергового стрілочного поста (з обв`язками сигналіста). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає з позивачем та знаходиться на ії утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи надані позивачем докази, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку, що позивач потребує допомоги на утримання дитини, тому позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позову в частині позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття ст.164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких, передбачена п.2 ч.1 цієї статті - це ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю. Як зазначила у судовому засіданні позивач, батько не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у ії вихованні, не займається розвитком, відпочинком, ніколи не поздоровляє із святами, не цікавиться взагалі її здоров`ям. У судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , зазначила, що дитина [PERSON] проживає з матір`ю, повністю знаходиться на її утриманні. Батько дитиною не цікавиться, не спілкується, не допомагає утримувати дитину. Веде аморальний спосіб життя. Повністю ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] , зазначила, що знає [PERSON] понад 15 років. [PERSON] зловживав спиртними напоями, не допомагав родині. Часто влаштовував сварки та бив [PERSON] . Судовим розглядом встановлено, що дії відповідача, який не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, взагалі не спілкується з нею, не займається та не цікавиться її здоров`ям та оздоровленням, навчанням та розвитком кругозору, не водить до цирку, зоопарку, театрів, виставок і таке інше, що дозволило б говорити про піклування в розвитку дитини, хоча і має таку можливість, свідчать про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини і виконувати батьківські обов`язки належним чином потрібно не тільки відносно дитини, яка проживає разом з батьком, а й в такому ж обсязі й відносно дитини, яка проживає окремо. Суд також враховує висновок Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , згідно з яким цей орган, вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , [INFO] , тому є підстави для задоволення вимог позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved