Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням поданих уточнень просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, який було укладено 23.09.2016 року та зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2884. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та щодо місця проживання, оскільки вони з чоловіком завжди проживали окремо. На думку позивача, сенсу підтримувати сімейні стосунки немає, оскільки це стало суперечити її інтересам. Позивач надала до суду заяву, згідно якої уточнений позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, розглядати справу в її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.30). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.28, 35, 39,43), письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 23.09.2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2884, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 287837, виданим 23.09.2016 р. Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.10). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 19.01.2017 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 474408, виданого Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №24 (а.с.12). Як вбачається із змісту позову спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та щодо місця проживання, на підставі чого в сімї часто відбувались сварки, внаслідок чого подальше подружнє життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача, спільного господарства вони не ведуть та мешкають окремо, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Оскільки позивач уточнила свої позовні вимоги, зменшивши їх розмір, то суд, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», приходить до висновку про необхідність повернення їй суми надмірно сплаченого судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved