Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 22.10.2015 року та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання до досягнення донькою 23-х річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з 22.10.2015 року. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилалася на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого народилася донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. [PERSON] навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України на 1 курсі денної форми навчання. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає, позивачка самостійно не має змоги забезпечувати всім необхідним для життя та навчання доньку. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 32). Третя особа [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги позивачки підтримала та наполягала на їх задоволені Вказувала, що вона знаходиться на повному матеріальному утриманні матері, що вона проживає в гуртожитку, в першому півріччі отримувала стипендію в розмірі 830 грн., а з 01 лютого 2016 року стипендію не буде отримувати, в звязку з тим, що отримала недостатню кількість балів (а.с. 31). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації на 09.12.2015 року, 14.01.2016 року, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання про його виклик на 09.12.2015 року, а на 14.01.2016 року він отримав повістку про виклик особисто 24.12.2015 року (а.с.23,30). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 18.09.1993 року та рішенням Криворізького районного суду від 15.04.2011 року, яке набрало законної сили 26.04.2011 року шлюб розірвано (а.с.11), що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.11). Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище «Ільницька» (а.с.11). Від шлюбу сторони мають дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КИ № 385584 від 17.02.1997 року, актовий запис № 13(а.с.8). На підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.08.1998 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти до досягнення донькою [PERSON] повноліття (а.с.12), стягнення припинено, оскільки остання досягла повноліття. Повнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні матері, при цьому вона навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України на 1 курсі денної форми навчання на денній формі навчання (термін навчання з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року), що підтверджується довідкою з навчального закладу та заявою [PERSON] (а.с. 13,31). У звязку з навчанням доньки [PERSON] позивач несе матеріальні затрати на придбання навчальної та методичної літератури, проїзд до учбового закладу, який знаходиться в м. Києві (а.с.13), харчування в учбовому закладі та інші соціально-побутові потреби, тому потребує матеріальної допомоги, адже у звязку з денною формою навчання донька не має можливості самостійно працювати та забезпечувати собі належні умови життя та розвитку. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання доньки. Позивач працює контролером в КП «Новопілля» та її середньомісячний заробіток складає 2323,94 грн., що вбачається із довідки від 21.10.2015 (а.с. 15). Відповідач працює слюсарем-ремонтником в ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» ДП «Придніпровська залізниця» та отримує заробітну плату, про що вказувала позивач, позивач не зявився, доказів протилежного суду не надав (а.с.2). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку з продовженням навчання, а її батько [PERSON] зобовязаний та має змогу її надавати відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, оскільки відповідач працює, має стабільний дохід. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої [PERSON], суд приймає до уваги те, що вона навчається за денною формою навчання, стипендію не отримує, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально. Також суд приймає до уваги можливість надання матеріальної допомоги іншим з батьків, тобто матір`ю [PERSON] позивачем по справі, яка працює та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 2323,94 грн., якої недостатньо для належного утримання доньки, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення нею 23-х річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved