Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що\~ вона\~ з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово.\~ Батько дитини, відповідач\~ [PERSON] ,\~ добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина,\~ у poзміpi 1 / 4\~ половини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача, адвокат Кукса О.В., в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, вказавши на технічну помилку в прохальній частині позовної заяви та просила стягнути з відповідача аліменти на\~ користь позивача на утримання дитини, у poзміpi 1 / 4\~ частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача, адвокат Кудлацька-Тишко В.В., позов не визнала, відповідачем направлено суду відзив на позов та доповнення до відзиву.\~ Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від\~ 22.01.2010\~ /а.с.5./ Встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, позивачем у справі\~ за адресою : [ADDRESS] .\~ Наведене визнається стороною відповідача. Встановлено, що відповідач зареєстрований фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.23). Встановлено, що 23.10.2020р. відповідач переказав на рахунок позивача 4500 грн. для дитини [PERSON] , 30.10.2020 р. 3000 грн. 16.11.2020р. 3000 грн., 29.11.2020 р. 2000 грн. В кожній квитанції про грошовий переказ вказано «переказ особистих коштів [PERSON] » (а.с.25,26, 27,28). Відповідачем надано суду копію своєї\~ податкової декларації за 2000р. (а.с.38-49). Представник позивача\~ суду пояснила,\~ що\~ з вересня 2020 року сторони проживають окремо, дитина\~ проживає\~ разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач\~ ухиляється від належного утримання сина, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Представник\~ позивача зазначила, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині на рівні 1 /4 частини з усіх видів свого заробітку(доходу), що відповідає потребам дитини,\~\~ оскільки працездатний,\~ є фізичною особою-підприємцем, а якщо доходу не має, то повинен сплачувати мінімальний розмір аліментів встановлених законом. Представник відповідача, заперечуючи позов суду пояснила, що відповідач\~ погоджується сплачувати аліменти на сина, добровільно надає матеріальну допомогу, займається вихованням та утриманням дитини,\~ але аліменти мають бути визначені в твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу відповідача, оскільки у відповідача сезонна робота, наразі не має доходів, з податкових декларацій вбачається, що дохід відповідача від здачі в оренду майна не є систематичним,\~ а має періодичний характер, також позивач обмежила доступ відповідача до об`єкту нерухомості - житлового будинку в Херсонській області, який сторони разом здавали в оренду і мали з цього дохід, дії позивача спричинили відсутність у відповідача\~ доходу. Відповідач добровільно\~ на картковий рахунок позивача\~ перераховував кошти для дитини. Також, представник відповідача просила врахувати, що відповідач залишився без особистого житла, несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, має особисті витрати, на його утриманні знаходиться\~ мати, яка перебуває на пенсії. Представник відповідача просила визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі - 1200 гривень, з подальшою індексацією згідно закону.\~ При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-2 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Абзац другий частини другої статті 182 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\ Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\ Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \Статтю 182 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\ Згідно ч. 2 ст. 184 СК України Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, судом встановлено, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. Згідно наданих податкових декларацій вбачається періодична\~ відсутність у відповідача господарської діяльності. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що відповідачем,\~ за період окремого проживання від дитини, було добровільно перераховано позивачу кошти на утримання сина [PERSON] , по грудень 2020 року, на загальну суму 12 500 грн. Як зазначила представник відповідача, це кошти від доходу, що мав місце в сезон роботи. Таким чином, враховуючи добровільне утримання відповідачем своєї\~ дитини з вересня 2020 року, суд вважає можливим визначити період стягнення аліментів, починаючи з 01.01.2021 року, та встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1200 грн., які підлягатимуть індексації та не можуть бути меншими 50 % прожиткового мінімуму. При цьому, суд враховує, що представник позивача в судовому засіданні не заперечила, що розмір аліментів має бути визначений в 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд не погоджується з позицією відповідача, про перебування на його утриманні матері [PERSON] , оскільки суду надано докази, що [PERSON] є пенсіонером та має пенсійне забезпечення (а.с.50), а отже, є безпідставним твердження, що відповідач утримує свою матір. Таким чином, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що відповідач з вересня 2020 року проживає окремо від дитини,\~ є приватним підприємцем, немає постійного доходу, по грудень 2020 року надавав добровільно матеріальну допомогу своєму сину, перераховуючи кошти. Представник позивача не заперечила факт отримання позивачем коштів, але вважає, що то були не аліменти, а кошти для інших потреб дитини, не назвавши таких потреб. Також, суд врахував, що стороною позивача не надано доказів в підтвердження наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток. Позивачем не спростовано\~ докази сторони відповідача, про наявність у позивача у власності частини житлового будинку в Херсонській області, який слугував основним джерелом спільного доходу сторін та який, наразі, перебуває в одноосібному володінні позивача. Стороною позивача не надано доказів наявності у відповідача рухомого чи нерухомого майна, а при визначенні розміру аліментів, суд, серед іншого,\~ має, також,\~ враховувати наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів (п.3-1 ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна\~ довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають до часткового задоволення та можливо\~ стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі -1200 грн., щомісяця,\~ починаючи з 01.01.2021\~ року та розмір аліментів не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, суд вважає за можливе роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду\~ може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них (ст. 192 СК України). Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial