Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] зазначивши, що їй належить 2/3 частини вищевказаної квартири, а інша частина належить третій особи [PERSON] . В даній квартирі прописаний відповідач, як колишній зять її дочки. Однак, відповідач з 01 січня 2016 року не живе в квартирі, його речей в ній немає. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судова повістка, що направлялась за місцем реєстрації повернулася з відміткою пошти: «адресат не проживає». Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власницею 2/3 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, , свідоцтва про право на спадщину за законом, про що вказано у Витязі про реєстрацію права власності та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.28,29,30, 33/. Інша частина належить [PERSON] . Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в Запорізькій області відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] /а.с.40/. Однак, за інформацією директора ТОВ «ПБК «Акві-буд» відповідач зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою з 2016 року /а.с.34/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивач повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сім`ї позивача, а саме: колишнім зятем її дочки, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у квартирі судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Оскільки рішення суду щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є відповідною правовою підставою для зняття його з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved