Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича №2444 від 04.07.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості за кредитним договором № 479/П2006-840 від 15.05.2006 у розмірі 406804, 55 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.05.2006 між позивачем та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір №479/П/2006-840 на суму 7514 дол. США для купівлі транспортного засобу з кінцевим терміном повернення до 15.05. У зв`язку із неналежним виконанням позивачем кредитного договору рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2012 солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35724,45 дол. США. Відомості про виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні. Позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Вважає, що вказані обставини свідчать, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження в справі у спрощеному позовному провадженні. 15.03.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, зокрема посилається на наступні обставини. 15.05.2006 між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір №479П/2006-840 відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 7514 дол. США для придбання транспортного засобу. 05.03.2020 між ПАТ «КБ Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Також зазначив, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано всі необхідні документи для його вчинення, а тому вимоги чинного законодавства нотаріусом не були порушені. 23.03.2021 позивач подала відповідь на відзив, в якому проти заперечень викладених у відзиві на позовну заяву заперечує та зазначає, що відповідно до відзиву, вбачається, що відповідачем при вчиненні виконавчого напису нотаріусу було подано лише кредитний договір, копію договору про відступлення права вимоги та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до копії виконавчого напису, вбачається, що на користь відповідача стягується сума заборгованості за відсотками в розмірі 219660, 56 коп. за період з 05.03.2020 по 10.06.2020, проте строк дії договору скінчився 15.05.2011 і нараховувати відсотки за даним кредитним є порушенням законодавства, оскільки постановою Великої палати Верховного Суду зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлялась, в судове засідання не з`явилася, клопотань, заяв та пояснень суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. 15.05.2006 між [PERSON] та ВАТ (ПАТ) КБ «Надра» укладено кредитний договір №479/П/2006-840 від 15.05.2006, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 7514 дол. США на придбання транспортного засобу з кінцевим терміном повернення 15.05.2011 /а.с.56-59/. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2012 солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35724,45 дол. США, що по курсу НБУ Становить не менше 282144 грн. 53 коп. /а.с. 11-18/. 05.03.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги, в тому числі і до боржника [PERSON] /а.с. 60-61/. 04.07.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 2444, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованість за кредитом в розмірі 186 843 грн. 99 коп. та заборгованість за відсотками в розмірі 219 660 грн. 56 коп., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 300,00 грн. 22.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №63600338 відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса /а.с.8-9/. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 2444 від 04.07.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», визнано незаконним та нечинним. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року в справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічні позиції викладені також в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року в справі № 204/4071/14-ц, від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15-ц та постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року в справі № 6-887цс17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису № 2444, виданого 04.07.2020 боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, як зазначено у виконавчому написі, оскільки стягнення відбулося поза межами строку позовної давності. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не перевірив чи не пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Отже, в даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Оскільки, відповідачем не надано належних доказів стосовно безспірності заборгованості, виконавчий напис вчинено після спливу трьох років з моменту виникнення заборгованості, крім того відповідно до наданих копій документів, вбачається. що відповідно до рішення суду заборгованість, що визначена до стягнення та заборгованість, яка визначена в додатку до договору про відступлення права вимоги є різною, а відтак в свою чергу не може бути безспірною. Враховуючи викладене та

Outcome: approved