Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з тих підстав, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але фактично в ній не проживає з початку 2017 р. і по теперішній час. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Департамент реєстрації Харківської міської ради надав письмові пояснення по справі, в яких просив розглядати справу без участі представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримує у повному обсязі. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. З договору довідного утримання від 30.11.2017 р. вбачається, що [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому на праві власності квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на умовах довічного утримання. (а.с.4,5) Відповідач [PERSON] зареєстрований за спірною адресою про що свідчить довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.04.2019 р. (а.с.7) Допитана у якості свідка [PERSON] показала суду, що позивач є її донькою, а відповідач є її колишнім чоловіком з яким вона розлучилась 21 рік тому назад і з того часу вони не спілкуються, де він проживає вона не знає. Донька не спілкується з батьком з 5-ти років. [PERSON] це рідний дядько її колишнього чоловіка, який також з ним не спілкується. Допитана у якості свідка [PERSON] показала суду, що позивач є донькою її подруги, відповідача вона бачила останній раз 20 років тому назад. В спірні квартирі проживає дядько [PERSON] , відповідача в зазначеній квартирі вона ніколи не бачила. З відповіді КП «Жилкомсервіс» від 21.05.2019 р. вбачається, що [PERSON] із заявами з приводу порушення його житлових прав щодо користування квартирою за адресою: [ADDRESS] за період з січня 2018 р. по теперішній час не звертався.(а.с.9) З відповіді Московського ВП ГУНП у Харківській області від 20.05.2019 р. вбачається, що інформація щодо перешкоджання [PERSON] у праві користування житлом за адресою: [ADDRESS] за період з 01 січня 2018 р. по 20.05.2019 р. час не надходило.(а.с.8) Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком. Відповідно до вимог ст. 398 ЦК України право володіння чужим майном, в даному випадку квартирою, виникає на підставі договору з власником, а також на інших підставах встановлених законом. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Договору між сторонами про право користування спірним житлом не було, інші підстави, передбачені законом, судом не встановлені. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідач більше року в спірній квартирі не мешкає, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладенного,

Outcome: approved