Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 18 жовтня 2000 року було зареєстровано шлюб з відповідачем, в якому народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося та згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 вересня 2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, дітей залишено проживати з нею. Відповідач в добровільному порядку не бере участі в утриманні дітей, діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, їздить на заробітки в Республіку Польща, а тому він може сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 5 000 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак про час розгляду справи належно повідомлявся. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 31 травня 2017 року та [PERSON] , серії [NUMBER] виданого Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 31 травня 2017 року, сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ( а.с.7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2 500 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 19.02.2020 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial