Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , відомості про батько якої внесений до свідоцтва про народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що з 2016 року [PERSON] перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки мати дитини належним чином вихованням дитини не займається, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Згідно рішення виконавчого комітету Вертіївської сільської ради від 08.06.2018 №63 у зв`язку із зловживанням алкогольними напоями та неналежним виконанням батьківських обов`язків, було відібрано дитину [PERSON] від її матері [PERSON] . З часом, враховуючи позитивні зміни в поведінці [PERSON] дитина була повернута в сім*ю та сім*я взята під соціальний супровід. З 13.06.2018 службою у справах дітей Вертіївської сільської ради разом з комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг» Вертіївської сільської ради здійснювався постійний контроль за умовами проживання [PERSON] . Після зняття сім*ї 13.12.2018 з соціального супроводу [PERSON] знову 21.01.2019 та 28.01.2019 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння. 06.02.2019 відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання про виконання батьківських обов`язків батьками у сім*ї [PERSON] , яку в останнє по переджено про відповідальність за невиконання належним чином батьківських обов`язків, встановлено термін у три місяці для працевлаштування та роз`яснено, що у разі невиконання належним чином батьківських обов`язків буде вирішено питання щодо вилучення дитини із сім*ї та притягнення її до адміністративної відповідальності. Незважаючи на вказане рішення комісії, 25.02.2019 та 26.02.2019 [PERSON] знову перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не контролювала своїх дій, не знала, де знаходиться її дитина, то рішенням виконавчого комітету Вертіївської сільської ради №27 від 26.02.2019 було відібрано [PERSON] від матері та влаштовано до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської ОДА. 01.03.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. На даний час [PERSON] тимчасово влаштовано в сім*ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача -органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської областіта представник служби у справах дітей Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області не з*явилися, подавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіславши заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини, що і було встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, представника органа опіки та піклування, малолітньої дитини та дослідженню письмових доказів. За висновком виконавчого комітету Вертіївської сільської ради є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (а.с.41-44). У свідоцтві про народження дитини відповідач зазначена її матір`ю (а.с.30). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З характеристики Вертіївської сільської ради вбачається, що [PERSON] періодично зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, зарекомендувала себе як безвідповідальна особа, не приділяє належної уваги вихованню дитини, ніде не працює. (а.с. 13). Актами обстеження умов проживання від 21.01.2019, 28.01.2019, 25.02.2019, 26.02.2019 та 04.06.2019 року за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у будинку не прибрано, запасу продуктів немає, на даний час для проживання дітей не створено належних умов, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с.10-13). Згідно довідки Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей від 26.06.2019 року [PERSON] відвідувал свою дитину [PERSON] з 26.02.2019 по 25.06.2019 дев`ять разів. Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її участі у вихованні дочки. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини, не утримує її матеріально, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По даній справі не здобуто доказів того, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] буде суперечити її інтересам. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її дочки, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved