Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 20 травня 2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем мають різні погляди на шлюбні відносини. Сім»я розпалась з вини відповідача, який не забезпечував її та дитину матеріально, приходив додому в нетверезому стані. Така його поведінка призводила до сварок. З травня 2015 року шлюбних стосунків з відповідачем не підтримують, проживають окремо, просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, категорично заперечивши можливість примирення. Суду пояснила, що відносини з відповідачем розладились біля п»яти років тому, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Відповідач позов визнав, підтвердив ті обставини, що збереження шлюбу суперечить обом з подружжя. Вони з позивачем мають різні характери та погляди на сімейні відносини, проживають окремо і жодних мір до примирення не приймають. Суд, заслухавши сторони, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 травня 2005 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 007089, виданими Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї 20 травня 2005 року, свідоцтвом про народження серії І-БК № 034082, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 12 листопада 2005 року. Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. З травня 2015 року сторони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Шлюбні відносини між подружжям припинились через різні погляди на сімейне життя. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги. Розлад в сім»ї не носить тимчасового характеру. В даний час шлюб сторін має формальний характер. Рішення сторін про небажання збереження шлюбу є категоричним. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, і не зможе створити нормальних умов для спільного сумісного життя подружжя. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на викладене, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відсутні підстави, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу, встановлені статтею 110 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила 243 гривні 60 копійок судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 70 від 13 липня 2015 року. Вказані понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved