Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення права на частку у спальному майні, посилаючись на те, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом сторони по справі набули права спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS]. Кожен із співвласників набув права власності на 1/2 частину зазначеного будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] За згодою позивача відповідач з 2003 року проживала у вказаному будинку разом із своєю сім'єю. Однак всі витрати по утриманню та проведення в належний стан будинку здійснювала позивач, неодноразово за її кошти проводився ремонт в будинку, замінено вікна, двері, проведено водяне опалення, поставлено новий паркан. Відповідач усунулась від своїх обов'язків співвласника майна. З вказаних причин позивач бажає переоформити право власності на будинок в цілому на себе. Однак відповідач в добровільному порядку відмовляється здійснити перехід права власності належної їй 1/2 частки житлового будинку, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд припинити право власності [PERSON], на 12 частину житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями за адресою с. Звірівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, а також визнати право власності за [PERSON] на 12 частину вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, яка належала [PERSON]. Позивач та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідоивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані 24.04.2008 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Новоукраїнської державної нотаріальної контори Хомутенко О.В. на бланках серії ВКК №730645 та серії ВКК №730646, сторони по справі набули права спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS]. Кожен із співвласників набув права власності на 1/2 частину зазначеного будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно з вказаними свідоцтвами оцінка 1/2 частини даного будинку зазначена в розмірі 22182 грн. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з положеннями статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року № 7 (з відповідними змінами та доповненнями), розмір грошової компенсації за неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Відповідно до ст.. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Суд приймає до уваги, що частки сторін у спільному майні є рівними, але відповідач погодилась отримати грошову компенсацію за належну їй 1/2 частку спірного будинку в розмірі 20000 гривень, що свідчить що сторони дійши до угоди в частині вартості компенсації майна, яка була внесена позивачем на депозитний рахунок суду 30 липня 2014 року, що відповідає положенню ч.2 ст. 365 ЦК України та є відповідною гарантією для особи, право власності якої може бути припинено за рішенням суду, та свідчить про дійсність намірів позивача направлених на забезпечення майнових прав особи шляхом компенсації вартості частки. Судом встановлено, що відповідчка проживає разом з родиною у власному будинку в м. Новоукраїнка провул. Службовий, 3, який належить їй на праві власності, згідно дослідженого в судовому засіданнні договору купівлі-продажу від 18.06.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн, що свідчить, що у разі припинення частки не буде порушено її прав та членів родини, тобто таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Такя як сторони спільно не можуть проживати, в спірному будинку проживає родина доньки позивачки, яка здійснює одноособово догляд за будинком та всі витрати по його утриманні та приведенню у належний стан, а між сторонами, судом встановлено дійсно склалися неприязні відносини, через користування спірним будинком, що свідчить про те, що спільне володіння і користування майном сторонами в справі є неможливим, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо припинення права власності на частку в майні підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 243.70 грн. на користь позивача.

Outcome: approved