Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона 26.05.2018 р. зареєструвала з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Розірвати шлюб з відповідачем через органи реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки відповідач не бажає з`являтися у відділ РАЦС для фактичного оформлення документів на розірвання шлюбу. Позивач вказує, що подружні відносини між ними припинені більше трьох років, спільного господарства не ведуть мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім`ї - це постійні суперечки. Внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір`я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначає, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона та її чоловік не мають наміру зберегти шлюб та подальше їх спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення не надавати. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 26.05.2018 р. між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] , понесений нею судовий збір за подання позовної заяви залишити за нею, справу розглядати без її участі, строк на примирення не надавати, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила строк на примирення не надавати, справу розглядати без її участі, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 2-3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше засобами поштового зв`язку подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати без його участі (а.с. 20-21). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 травня 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 55 (а.с. 9-10). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved