Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 29.07.2006 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя. Вони перестали розуміти один одного. Щоденні непорозуміння переросли в глибокий сімейний розлад. Ці обставини призвели до того, що вже три роки вони проживають окремо, між ним припинені подружні стосунки і ведення спільного господарства. Ні вона, ні відповідач не прагнуть відновити сімейні стосунки, оскільки стали цілковито сторонніми людьми, котрі живуть кожен своїм особистим життям. Рішення про розірвання шлюбу є глибоко продуманим і остаточним, примирення між ними неможливе. Вважає, що шлюб фактично розпався, і існує лише формально, а тому його збереження суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, вона та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.2006 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Останні три роки між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved