Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначила, що з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2014 року працювала у відповідача на посаді менеджера з постачання та збуту, бухгалтера. В зв'язку з систематичною затримкою заробітної плати позивач звільнилася з роботи, однак відповідач з нею до цього часу остаточного розрахунку не здійснив. Позивач просить стягнути з ТОВ «Проектно-конструкторське бюро Українське машино будівництво» на її користь заборгованість по заробітній платі 10982 грн. 95 коп., компенсацію за затримку розрахунку - 7790 грн. 07 коп. та моральну шкоду 5000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснивши, що після звільнення з роботи їй не виплачується заробітна плата відповідачем з яким вона перебувала в трудових відносинах. Такі дії завдають їй моральних страждань, призводять до порушення істотних умов життя. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань суду не подав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підялгають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено. Позивач наказом ТОВ «Проектно-конструкторське бюро Українське машинобудівництво» №15 к від 01.10.2012 року прийнята на посаду менеджера з постачання та збуту з 01.10.2012 року. В подальшому наказом №45-к від 29.03.2013 року переведена на посаду бухгалтера того ж товариства з 01.04.2013 року. Згідно наказу відповідача №33 к від 22 липня 2014 року [PERSON] звільнена з займаної посади з 31.07.2014 року за угодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. З наявної у матеріалах справи довідки вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі складає за травень 2014 року - 1209 грн.57 коп., за червень 2014 року - 3165 грн. 18 коп., за липень 2014 року - 6608 грн. 20 коп., а всього 10982 грн. 95 коп.. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як встановлено судом відповідач в установлений законом строк не виплатив належні позивачу суми, а тому суд захищаючи право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, вважає за необхідне позовні вимоги в даній частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 10982 грн. 95 коп. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач звертаючись до суду з даним позовом просив також стягнути з відповідача компенсацію за 56 днів затримки розрахунку в розмірі 7790 грн. 07 коп.. При цьому позивач виходив із розміру свого середньоденного заробітку - 139 грн. 10 коп. за один робочий день. Вказаний розмір підтверджується також довідкою відповідача про середню заробітну плату №667 від 20.10.2014 року. Відповідачем вказані обставини належними та допустимими доказами не спростовані, а тому суд вважає за доцільне такі вимоги задовольнити. Оскільки несвоєчасна виплата заробітної плати позивачу відповідачем призвела до істотних вимушених змін в його життєдіяльності, суд вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з ТОВ моральної шкоди, оскільки вказані вимоги відповідають ст.2371 КЗпП України. Однак при визначенні розміру моральної шкоди суд враховуючи, вимоги розумності і справедливості, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 2000 грн. Рішення в частині стягнення заробітної плати з відповідача у межах місячної заборгованості, підлягає негайному виконанню. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial