Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом позбавлення права користування житлом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS], яку вона придбала до реєстрації шлюбу з відповідачем. Після реєстрації шлюбу 27 березня 2007 року постійне місце проживання відповідача було зареєстровано у вказаній квартирі, як її чоловіка. 18 листопада 2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, з 21 жовтня 2014 року відповідач у її квартирі не мешкає, але залишився в ній зареєстрованим та у добровільному порядку не бажає знятися з місця реєстрації, що заважає їй вільно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та значно обмежує її права. У зв»язку з чим просить усунути перешкоди у користуванні нею належним їй майном квартирою № 73 у будинку № 21 по вул. Харківська м. Тернівка Дніпропетровської області, шляхом позбавлення відповідача [PERSON] права користування квартирою № 73 у будинку № 21 по вул. Харківська м. Тернівка Дніпропетровської області. Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності, а також витрати, повязані із розглядом справи покласти на позивача. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а також судовий збір покласти на позивача. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 24 червня 2004 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 червня 2004 року та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03 лютого 2016 року. Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 18 листопада 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно виписки з фінансово-особового рахунку від 21 січня 2016 року, наданої абонентським відділом КП «ТЖКП», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно акту № 293 від 18 лютого 2016 року, складеного начальником ЖРЕУ-9 [PERSON] та сусідами [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] за адресою квартира [ADDRESS] не проживає з 21 жовтня 2014 року по теперішній час. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач на даний час не є членом сім'ї позивача та не проживає в зазначеному приміщенні строком понад рік, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та остання не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved