Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,34 га. та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 2,6457 га.. Правовстановлюючих документів на присадибні земельні ділянки та будинок батько за життя не виготовив. На земельну ділянку (пай) був виготовлений державний акт про право приватної власності на землю. Згідно замірів земельних ділянок фактична площа виглядає наступним чином: ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га., ділянка для ведення особистого селянського господарства - 0,3365 га. Рішенням Городківської сільської ради Анрушівського району Житомирської області [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Городківської сільської ради 16.03.2004р. тобто після смерті власника майна. На даний час свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачене, про що була подана об'ява в газету «Новини Андрушівщини». Після смерті батька спадщину прийняла його дружина, її мати - [PERSON] та оформила свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На інше належне батькові майно мати правовстановлюючих документів не виготовлювала. [INFO] року [PERSON] померла. На день смерті матері разом з нею була зареєстрована сестра позивача - [PERSON], яка померла [INFO] року. Інших спадкоємців немає. За життя мати склала заповіт у якому заповідала позивачу все належне їй майно. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реалізувати своє право на інше спадкове майно вона в позасудовому порядку не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власників (спадкодавців). Просила визнати за нею право власності на жилий будинок, дві земельні ділянки, як на спадщину за заповітом. В судове засіданні позивач та її представник не з'явились, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи,суд встановив : [INFO] року помер батько позивача- [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,34 га. та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 2,6457 га.. Правовстановлюючих документів на присадибні земельні ділянки та будинок батько за життя не виготовив. На земельну ділянку (пай) був виготовлений державний акт про право приватної власності на землю. Згідно замірів земельних ділянок фактична площа виглядає наступним чином: ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га., ділянка для ведення особистого селянського господарства - 0,3365 га. Рішенням Городківської сільської ради Анрушівського району Житомирської області [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Городківської сільської ради 16.03.2004р. тобто після смерті власника майна. На даний час свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачене, про що була подана об'ява в газету «Новини Андрушівщини». Після смерті батька спадщину прийняла його дружина, мати позивача - [PERSON] та оформила свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На інше належне батькові майно мати правовстановлюючих документів не виготовлювала. [INFO] року [PERSON] померла. На день смерті матері разом з нею була зареєстрована сестра позивача - [PERSON], яка померла [INFO] року. Інших спадкоємців немає. За життя мати склала заповіт у якому заповідала позивачу все належне майно. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реалізувати своє право на інше спадкове майно вона в позасудовому порядку не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власників (спадкодавців). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та у відповідності з нормами ЦК України 1963 року. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.1269 ЦК України,згідно якої, спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину.Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації.Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,3365га. для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою, як на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до клопотання позивача понесені нею судові витрати при подачі позову суд на її користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved