Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - аліменти з батька [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття кожною дитиною. Діти знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.18,22,29,30). Надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.32). Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.18,23,29,31). Надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Погодився з розміром аліментів, який просить стягнути позивач (а.с.33). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви позивача, та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 13.09.2018 року, справа №497/334/18 (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6). Згідно довідки № 407 від 27.02.2019 року, виданої Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області - малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6), проживають та повністю знаходяться на утриманні позивачки (а.с.9). Відповідач не спростовував доводи позивача, та жодних доказів, заперечень, пояснень суду не надав. На підставі досліджених доказів, наданих позивачем, суд вбачає, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров`я як відносно позивача, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Положеннями ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на зазначене вище, з урахуванням обставин, які перелічені в ст.182 СК України, приймаючи до уваги, що позивач просить стягнути аліменти у мінімальному розмірі, чітко визначеному законом, інших доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, та стягнути аліменти з відповідача на користь [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, з урахуванням мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, надалі стягувати аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення другою дитиною повноліття, що відповідатиме положенням ч.5 ст. 183 СК України. Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону, і співвідноситься з позицією Верховного суду, викладеною у постановах від 3 грудня 2018 року N 298/426/17, провадження N 61-29996св18, від 7 листопада 2018 року N 355/511/17, провадження N 61-32606св18. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 20.03.2019 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 141 ч.6 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768.40 гривен. На підставі викладеного і

Outcome: approved