Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач. звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що її батько [PERSON] та дід [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.12.1968 р. були власниками домоволодіння, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва б. 237. При цьому батькові належало 7/10 частки, а дідусеві - 3/10 частки вищевказаного домоволодіння. В зв язку з тим, що домоволодіння по суті складалося з двух жилих приміщень, в свідоцтве про право власності вищевказане домоволодіння було зазначено за № 237 та № 221. Реєстрація права власності на домоволодіння за адресою Рилєєва № 221 не проводилось. В подальшому в наслідок розширення вулиці Рилєєва змінилася нумерація будівель та вищевказане домоволодіння № 237 було записано за № 223. Але документи щодо зміни номеру житлового будинку з 237 на 223 були відсутні. Таким чином, адреса домоволодіння, яке належало батькові та діду позивачки - вул. Рилєєва, № 223. 27 липня 1965 року [PERSON] помер. Після нього відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння. Спадкоємицями його були дружина [PERSON] та син [PERSON], які спадщину прийняли, бо фактично мешкали в домоволодінні, але не оформили своїх спадкових прав. 01 вересня 1980 року помер батько позивачки [PERSON]. Після нього відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіення. Бабуся позивачки [PERSON] - [PERSON] та позивачка фактично прийняли спадщину, так як проживали на момент смерті батька в спірному домоволодінні. 07 грудня 1982 року [PERSON] померла. На момент смерті бабусі позивач залишилась проживати у вищевказаному домоволодінні. Після смерті батька та бабусі ні позивач, ні її мати - відповідач по справі, в встановлений законом строк не оформили своїх спадкових прав, до нотаріуса не зверталися. Фактично позивачка вступила в право управління та користування майном, так як на момент смерті батька та бабусі проживала з ними. Позивачка бажає оформити спадщину, однак у нотаріальної конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, у зв'язку з тим, що була змінена нумерація домоволодіння, а також відсутні документи щодо присвоєння адреси Рилєєва 223. У звязку з цим [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння № 223 по вулиці Рилєєва в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом. У свою чергу відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до позивача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що її чоловіку [PERSON] та його батькові [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності від 24.12.1968 р. належало домоволодіння, розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва б. 237. При цьому чоловіку належало 7/10 частки, а [PERSON] - 3/10 частки вищевказаного домоволодіння. В звязку з тим, що домоволодіння по суті складалося з двух жилих приміщень, в свідоцтві про право власності вищевказане домоволодіння було зазначено за № 237 та № 221. Реєстрація права власності на домоволодіння за адресою Рилєєва № 221 не проводилось. В подальшому в наслідок розширення вулиці Рилєєва змінилася нумерація будівель та вищевказане домоволодіння № 237 було записано за № 223. Але документи щодо зміни номеру житлового будинку з 237 на 223 були відсутні. Таким чином, адреса домоволодіння, яке належало батькові та діду позивачки - вул. Рилєєва, № 223. 27 липня 1965 року [PERSON] помер. Після нього відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння. Спадкоємицями його були дружина [PERSON] та син (чоловік позивачки) [PERSON], які спадщину прийняли, бо фактично мешкали в домоволодінні, але не оформили своїх спадкових прав. 01 вересня 1980 року помер [PERSON]. Після нього відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння. [PERSON] та позивачка за зустрічним позовом фактично прийняли спадщину, так як проживали на момент смерті спадкоємця в спірному домоволодінні. 07 грудня 1982 року [PERSON] померла. Позивачка на момент її смерті залишилась проживати у вищевказаному домоволодінні. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачка за зустрічним позовом та її донька відповідач за зустрічним позовом по справі, в встановлений законом строк не оформили своїх спадкових прав, до нотаріуса не зверталися та фактично вступила в право управління та користування майном, так як на момент смерті чоловіка проживала з ними. У звязку з цим [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння № 223 по вулиці Рилєєва в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом. Позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась підтримала свої позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення зустрічного позову, просила суд слухати справу у її відсутність про, що надала письмову заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась підтримала свої позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення первісного позову, просила суд слухати справу у її відсутність про, що надала письмову заяву. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги за первісним позовом та зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності від 24.12.1968 року належало домоволодіння, розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва б. 223 (колишня адреса вулиця Рилєєва 237). При цьому [PERSON] належало 7/10 частки, а [PERSON] - 3/10 частки вищевказаного домоволодіння. Згідно распорядження Дніпровського міського голови від 15.11.2016 року № 876 житловому будинку, господарським будівлям і спорудам по вул Рилєєва колишньої адреси № 237 була присвоєна адреса - вул. Рилєєва № 223. 27 липня 1965 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/10 частин домоволодіння по вулиці Рилєєва №223 в м. Дніпропетровську. Спадкоємицями першої черги за законом його були дружина [PERSON] та син (чоловік та батько сторін по справі) [PERSON], які спадщину прийняли, бо фактично мешкали в домоволодінні, таким чином, вступили в управління та володіння спадковим майном.. 01 вересня 1980 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 17/20 частин (7/10 частин за свідоцтвом про право власності та 3/20 частин в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]Б.) домоволодіння по вул. Рилєєва №223 в м. Дніпропетровську. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом (мати, донька та дружина) фактично прийняли спадщину в рівних частинах, оскільки на момент смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані в спірному домоволодінні. 07 грудня 1982 року [PERSON] померла, спадщину після якої прийняла [PERSON] згідно ст. 529 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки була зареєстрована та фактично проживала на момент смерті [PERSON], тому вважається такою, що прийняла спадщину, що підтверджується довідкою з місця проживання позивача. Після смерті [PERSON]І відкрилась спадщина у вигляді 26/60 частин спірного домоволодіння ( 3/20 частини після смерті чоловіка [PERSON] та 17/60 частини після смерті сина [PERSON] Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В установленому законом порядку сторони позбавлені оформити спадщину у звязку із отриманням у нотаріуса постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим визнати за відповідачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 17/60 частин домоволодіння № 223 по вулиці Рилєєва, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 17/60 частин вказаного домоволодіння та на 26/60 частин домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В іншій частині позовні вимоги сторін задоволенню не підлягають як недоведені суду належними та допустимими доказами. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок сторін.

Outcome: partial