Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного університету телекомунікацій на її користь індексацію заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року в розмірі 1870 грн. 84 коп., недоплачену вихідну допомогу в розмірі 591 грн. 61 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 51768 грн. 64 коп. В обґрунтування позову зазначила, що працювала у відповідача на посаді начальника відділу кадрів і документозабезпечення з 01.09.2013 року по 31.08.2015 року. При звільненні їй не була нарахована і виплачена індексація заробітної плати за липень і серпень 2015 року, вихідна допомога у зв»язку з цим виплачена у меншому розмірі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.09.2013 року по 31.08.2015 року працювала у відповідача на посаді начальника відділу кадрів і документозабезпечення. Звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Як вбачається з матеріалів справи індексація заробітної плати була нарахована і виплачена позивачу включно по червень 2015 року. У липні і серпні нарахування і виплата індексації не здійснювалась, в розрахунок вихідної допомоги не включалась. Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції від 06.02.2003 року №491-IV з наступними змінами. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Статтею 6 цього закону встановлено, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76 передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Пунктом 14 Прикінцевих положень цього закону Кабінету Міністрів України доручено за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат. Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» зобов»язано Кабінет Міністрів України затвердити особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на 2015 рік. У зв»язку з відсутністю станом на серпень 2015 року затвердженого механізму індексації оплати праці відповідач повинен був провести індексацію заробітної плати на підставі і з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а тому суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо невиплати позивачу індексації заробітної плати за липень і серпень 2015 року. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (1218 грн.), індексів інфляції за період роботи позивача (за даними Держстату України) та на підставі положень п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, розмір індексації заробітної плати за липень і серпень 2015 року дорівнює 1870 грн. 84 коп. З урахуванням індексації заробітної плати за липень-серпень 2015 року, розмір невиплаченої позивачу вихідної допомоги, обчислений з дотриманням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 становить 591 грн. 61 коп. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст.. 117 КЗпП України). Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-41цс15 при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум, суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. З урахуванням принципу пропорційності з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток частково, в розмірі 9323 грн. 53 коп., а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Заперечення представників відповідача щодо відсутності фінансування на проведення індексації заробітної плати у другому півріччі 2015 року не можуть бути взяті до уваги, оскільки така індексація передбачена Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», а її невиплата є порушенням прав позивача на мирне володіння майном, гарантованого ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушенням гарантованого ст.43 Конституції України права на працю. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial