Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 13.02.1997 року. 01.06.1991 року відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. 26.10.2012 року [PERSON] , [PERSON] та їх син [PERSON] виїхали в США на постійне місце проживання та є постійними резидентами цієї країни. 08.10.2018 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано на території США, що підтверджується засвідченою копією наказу. 26.12.2019 року, уповноваженою особою від власниці квартири - [PERSON] , укладено попередній договір про намір купівлі - продажу квартири на [ADDRESS] , згідно якого, продавець взяв на себе зобов`язання звільнити приміщення та зняти з реєстрації зареєстрованих в даному приміщенні осіб. Згідно довідки ЛМКП «Айсберг» №193 від 20.01.2020 року у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Проте, зазначені особи фактично в даному приміщенні не проживають, таким не користуються. Відтак, реєстрація зазначених осіб порушує право власності позивача на дану квартиру, позбавляє позивача можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2020 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.02.2020 року через канцелярію Галицького районного суду м.Львова представником Галицької районної адмінстрації Львівської міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 26.12.2019 року [PERSON] звертався до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак йому було відмовлено у задоволенні відповідних заяв, у зв`язку з тим, що на момент звернення був відсутній повний пакет документів, які повинні бути долученими до зазначених заяв. Зазначає, що здійснення реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання особи, ведення Єдиного державного демографічного реєстру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці відноситься до повноважень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, відтак просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник позивача, через канцелярію суду подала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, однак на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова скерував клопотання про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду. [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, однак про місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова). Представник Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явилися, однак подала клопотання у якому просить проводити розгляд справи у її відсутності, при розгляді справи вважає за доцільне з`ясувати думку [PERSON] щодо заявленого позову. Просить відмовити у задоволенні позову в частині визнання неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням на [ADDRESS] . У зв`язку з цим суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 13.02.1997 року /а.с.19/. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 01.06.1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб /а.с.20/. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки від 20.01.2020 року, виданої ЛМКП «Айсберг» у вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.17/. Згідно актів про проживаючих осіб в житловому приміщенні від 22.11.2019 року, 10.09.2019 року та 20.01.2020 року, складених представниками обслуговуючої організації ЛМКП «Айсберг», [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, проте не проживають в житловому приміщенні, що також це підтверджують сусіди /а.с.16-17/. 26.10.2012 року сім`я виїхала в США, що підтверджується відмітками на копії закордонних поспортів [PERSON] та [PERSON] /а.с.21, 23-25/. Окрім того, [PERSON] та [PERSON] , Сполученими штатами Америки видано дозволи на постійне місце проживання, строком на десять років, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними копіями документів /а.с.25-26/. 08.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на території США, що підтверджується засвідченою копією наказу про розірвання шлюбу, виданого Вищим судом штату Вашингтон /а.с.28/. 09.09.2014 року між [PERSON] , який являється представником [PERSON] , та [PERSON] , укладено договір оренди житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджує, що відповідачі фактично не проживають за місцем реєстрації /а.с.14/. Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] звертався до Галицької районної адмінітрації Львівської міської ради із заявами про зняття з реєстрації вищезазначених осіб, однак у задоволенні таких йому було відмовлено. Згідно письмових пояснень [PERSON] , яка проживає та являється орендарем квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживають та не перебувають за місцем своєї реєстрації з початку 2012 року. Окрім того, 04.03.2020 року на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова надійшли заяви від [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, [PERSON] у своїй заяві підтвердив, що дійсно у 2012 року він разом із сім`єю виїхали на постійне місце проживання на територію США, наміру повертатись на територію України не має, а також зазначив, що не заперечує щодо зняття їхнього сина [PERSON] з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у своїй заяві зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, не заперечує щодо зняття сина [PERSON] з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член, сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки позивач є власником вищевказаній квартирі, відповідачі у спірному жилому приміщенні не проживають, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] проживають на території Сполучених штатів Америки, відтак самостійно знятися з місця реєстрації не мають можливості. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Одночасно, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки [PERSON] є власником квартири, відтак повинна самостійно або через свого представника, відповідно до п.26 Постанови Кабінету Міністрів України №207, звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про зняття особи з реєстрації місця проживання. Оскільки у позовній заяві не ставилося питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що такі необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed