Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, зазначила, що з 25.07.2011 року вона працювала у апеляційному суді Луганської області на посаді помічника судді. При переведенні суду з зони АТО до міста Сєвєродонецька Луганської області вона надала згоду на роботу за новим місцем розташування суду. 21.02.2015 року вона була звільнена за статтею 38 КЗпП України. 18.03.2015 року вона стала на облік у Лівобережний районний центр зайнятості м. Дніпра, як особа, яка підшукує роботу, та з цього часу їй нараховувалася допомога по безробіттю. При проведенні розрахунку допомоги по безробіттю працівниками центру було зясовано, що дані щодо наявності сплати страхових внесків за грудень 2014 року відсутні в базі Пенсійного фонду України, з котрим Центр зайнятості має єдину базу даних. З цих причин їй, позивачеві, була нарахована допомога у значно меншому розмірі, а саме до сум розрахунку не була включена сума, нарахована та виплачена в грудні 2014 року у розмірі 20\~706,00 грн. 28.01.2016 року вона звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області із запитом, на котрий 01.02.2016 року їй було надіслано відповідь за вих. № 43/П-6 про те, що по страхувальнику апеляційному сулу Луганської області було встановлено відсутність звітних даних та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2014 року та було рекомендовано їй звернутися до апеляційного суду Луганської області для подання звітності за грудень 2014 року до Державної фіскальної служби України та сплати єдиного соціального внеску. Також позивач зазначила, що на її звернення до Сєвєродонецької місцевої прокуратури, яке було передано для виконання до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку, було повідомлено, що апеляційний суд, нібито, сплатив єдиний внесок за грудень 2014 року, однак не надав звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2014 року. В результаті вжитих заходів 08.02.2016 року апеляційний суд Луганської області надав звітність за грудень 2014 року та платника було притягнуто до відповідальності за неподання звітності щодо єдиного внеску, що передбачена п. 7 ч. 1 ст. 25 Закону. Позивач зазначила, що в подальшому все одно необхідні дані не зявилися в базі ПФУ, тому виплата допомоги по безробіттю продовжувалася у раніше встановленому розмірі. Відповідно до відповіді Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпра від 21.09.2016 року за вих. № 2817 остаточні дані по заробітній платі та сплаті страхових внесків отримані 03.08.2016 року. На підставі оновлених даних зроблено розрахунок середньої заробітної плати, з якої обчислюється розмір допомоги по безробіттю та донараховано суми допомоги по безробіттю. Позивач вважає, що відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобовязання своєчасного перерахування до бюджету суми єдиного внеску за грудень 2014 року, що потягло за собою втрату нею частини суми допомоги по безробіттю, яка знецінилася за певний період через винні дії посадової особи відповідача. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь втрати від інфляції у розмірі 5956,28 грн., 3% річних у розмірі 482,25 грн. та пеню у розмірі 8492,70 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив наступне. Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2014 року дійсно був поданий до органів доходів і зборів з порушенням встановленого законодавством строку у звязку із переміщенням та перереєстрацією із м. Луганська на підконтрольну Україні територію апеляційного суду Луганської області, податкових органів, органів казначейської служби, що потребувало вжиття додаткових організаційних заходів. Перереєстрація апеляційного суду Луганської області з м. Луганська в м. Сєвєродонецьк була здійснена 13.11.2014 року. Звітність формується та подається в електронному вигляді, але програмне забезпечення залишилося в м. Луганську. Після придбання нового програмного забезпечення звіт був підготовлений та поданий 08.02.2015 року, що підтверджується відривним талоном до звіту з відміткою податкового органу про дату отримання звіту. Крім того, представник відповідача зазначив, що у виплаті позивачеві допомоги по безробіттю у значно нижчому розмірі відсутня провина відповідача, оскільки позивача було звільнено з роботи 21.02.2015 року, 18.03.2015 року вона була взята на облік в центрі зайнятості. Звіт був поданий відповідачем до податкового органу 08.02.2015 року. Тобто на момент звільнення позивача звіт був поданий та повинен був відображатися в базі даних Пенсійного фонду України. Тому представник відповідача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності (а.с. 152--154). Представник третьої особи, Лівобережного районного центру зайнятості в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 150). Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 25.07.2011 року працювала у апеляційному суді Луганської області на посаді помічника судді. 21.02.2015 року позивач була звільнена за статтею 38 КЗпП України (а.с. 6-7). 18.03.2015 року позивач стала на облік у Лівобережний районний центр зайнятості м. Дніпра, як особа, що підшукує роботу, та з цього часу їй нараховувалася допомога по безробіттю (а.с. 7). При проведенні розрахунку допомоги по безробіттю працівниками центру було зясовано, що дані щодо наявності сплати страхових внесків за грудень 2014 року відсутні в базі Пенсійного фонду України, з котрим Центр зайнятості має єдину базу даних. Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Сєвєродонецьку було проведено камеральну перевірку з питання неподання, несвоєчасного подання звітності щодо єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року апеляційним судом Луганської області. За результатами вказаної перевірки 04.02.2016 року складено акт № 134/12-14-17-03/02890564, відповідно до котрого було встановлено, що апеляційний суд Луганської області не надав звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2014 року. Граничний строк подання звіту щодо єдиного соціального внеску становить 20.01.2015 року, фактично звіт не надано, що є порушенням чинного законодавства в частині неподання звітності щодо єдиного внеску (а.с. 35). Відповідно до відривного талону до звіту з відміткою податкового органу про дату отримання звіту, звіт за грудень 2014 року апеляційним судом Луганської області був поданий лише 08.02.2016 року (а.с. 37). Судом встановлено, що остаточні дані по заробітній платі та сплаті страхових внесків були отримані Лівобережним районним центром зайнятості м. Дніпра 03.08.2016 року, після чого позивачеві було здійснено відповідні донарахування допомоги по безробіттю у загальному розмірі 17\~943,29 грн. (а.с. 16, 17). У звязку із несвоєчасним поданням відповідачем звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2014 року позивачеві була нарахована допомога у значно меншому розмірі, а саме до сум розрахунку не була включена сума, нарахована та виплачена в грудні 2014 року у розмірі 20\~706,00 грн. (а.с. 8-13). Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Згідно пп. 4 ч. 2 ст. 6 цього Закону платники єдиного внеску зобовязані подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 платники єдиного внеску зобовязані формувати та подавати до фіскальних органів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на зазначене, суд вважає встановленим, що відповідачем було несвоєчасно подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2014 року до органів фіскальної служби, внаслідок чого позивачеві виплачувалася допомога по безробіттю у нижчому розмірі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача втрати від інфляції у розмірі 5956,28 грн., 3% річних у розмірі 482,25 грн. та пеню у розмірі 8492,70 грн., розрахунок котрих наданий позивачем [PERSON] на а.с. 141, 142, 143 та перевірений судом. Суд критично ставиться до заперечень відповідача у справі щодо того, що звіт апеляційним судом Луганської області був поданий 08.02.2015 року, тобто до взяття позивача на облік центром зайнятості, оскільки це спростовується копією відривного талону до звіту з відміткою податкового органу про отримання звіту за грудень 2014 року 08.02.2016 року. Не приймає суд до уваги і заперечення представника відповідача щодо відсутності вини у несвоєчасному поданні до органів доходів та зборів звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2014, оскільки це спростовується актом Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку № 134/12-14-17-03/02890564 від 04.02.2016 року, складеним за результатами проведеної камеральної перевірки апеляційного суду Луганської області. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved