Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позивачем позову і до закінчення дитиною навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що перебувала у шлюбі з відповідачем, у якому в них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем та перебувала на її утриманні. За рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 09.10.2000 р. з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з [INFO] до його повноліття. На даний час син повнолітній та є студентом Чугуєво-Бабчанського лісного коледжу денної форми навчання за спеціальністю «Експлуатація і ремонт обладнання лісового комплексу». Відповідач допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, що ставить їх в скрутне матеріальне становище, оскільки дитина у звязку з навчанням на денній формі позбавлена можливості самостійно заробляти собі на життя, а недостатність коштів позбавляє можливості повноцінно навчатися та розвиватися. В ході розгляду справи від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, подав відзив на позовну заяву, в якому обґрунтовував свої заперечення проти позову [PERSON] Як вбачається з заперечень відповідача позов він визнав частково, зазначивши, що визнає свій обовязок по утриманню сина на час продовження останнім навчання, разом з тим, заперечував проти розміру аліментів, які позивач бажає стягувати на утримання повнолітнього сина. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що має хронічне захворювання, переніс операцію та вимушений постійно перебувати під наглядом лікаря і приймати ліки по підтримуючій терапії. Крім цього, він має малолітнього сина [INFO], на утримання якого сплачує аліменти, у звязку з чим просив суд визначити розмір аліментів, що мають стягуватись на утримання сина [PERSON], [INFO], на час продовження останнім навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу). В своїх запереченнях на відзив позивач [PERSON] заперечувала проти зменшення розміру аліментів на утримання її дитини, оскільки вважала, заперечення відповідача є черговою спробою не виконувати свої батьківські обовязки. Зазначала, що завжди сама забезпечувала сина, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надавав і має заборгованість по сплаті аліментів. Крім цього, на думку позивача, посилання відповідача на наявність у нього на утриманні іншої дитини не свідчить, що він реально сплачує аліменти на її утримання і це ставить його в скрутне матеріальне становище, та не дає змоги сплачувати аліменти на сина [PERSON] до закінчення останнім навчання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 448255 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.4). Згідно із ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Повнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №21 від 26.06.2018 р., виданою обєднанням співвласників Багатоквартирного будинку «Ельдорадо-130» (а.с.6). [PERSON] навчається в Чугуєво-Бабчанському лісному коледжі на денній формі навчання за спеціальністю 5.10010203 «Експлуатація і ремонт обладнання лісового комплексу» на 3 курсі в 231 групі з 01 вересня 2015 року (наказ про зарахування № 76-У від 11.08.2015 р.) за рахунок коштів фізичної особи. Термін закінчення коледжу червень 2019 року, що підтверджується довідкою Чугуєво-Бабчанського лісного коледжу №40/18 від 12.06.2018 р. (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії І-БК № 346668, виданого 15.05.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, відповідач [PERSON] має сина [PERSON], 07.05.2013 р. н. (а.с.23). Як вбачається з договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 29.11.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 4040, [PERSON] відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, зобовязався щомісячно, не пізніше 20 числа передавати [PERSON] аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого чинним законодавством України на момент виплати, починаючи з дня розлучення до досягнення дитиною повноліття (а.с.24). Крім цього, судом встановлено, що відповідач має хронічне захворювання та в 2013 році переніс операцію з імплантації кава-фільтру, що підтверджується випискою з історії хвороби [PERSON] (а.с.25). Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки судом встановлено, що повнолітній син відповідача продовжує навчання, ніде не працює, а також враховуючи, що відповідач має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та має хронічне захворювання, що підтверджується відповідними медичними документами, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача встановленого розміру аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то при вирішені вказаних вимог суд приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимоги щодо мінімального розміру аліментів поширюються на випадки стягнення аліментів саме на дитину відповідного віку, тобто на дитину до 18 років. У звязку з тим, що в даному випадку аліменти стягуються на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення визначеного розміру аліментів із зазначенням про необхідність стягнення з відповідача не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial