Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить: стягнути з відповідача кошти отримані ним за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Жиляєвою Н.В. за р. №3626 в розмірі 16 100 дол. США В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 26.08.2015 року позивачем у АТ «ОТП Банк» відкрито валютний рахунок [NUMBER] у доларах США . 27.08.2015 року на підставі усного договору доручення між сторонами , позивачем видано відповідачу довіреність , посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Жиляєвою Н.В. за р. № 5034 , для зняття коштів з зазначеного вище рахунку. 04.08.2016 року на підставі усного договору доручення між сторонами , позивач видав відповідачу довіреність, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Жиляєвою Н.В. за р. № 5034 , для зняття коштів з зазначеного вище рахунку. Довіреність видана відповідачу на час знаходження позивача за кордоном , оскільки позивач працював за кордоном та не мав можливості самостійно знімати кошти з рахунку та зберігати їх. Протягом тривалого часу відповідач отримував з рахунку позивача кошти , відповідно до довідки виданої ПАТ «ОТП Банк», в якій зазначається , що на рахунку позивача загальна сума коштів , зарахованих на рахунок за період з 26.08.2015 року по 16.08.2017 року складає 41780,63 дол. США .Отримано готівкові кошти в загальній сумі 36 325 дол. США за період з 26.08.2015 року по 16.08.2017 року. Вищевказані кошти отримані відповідачем до моменту повернення позивача в Україну , але після повернення до країни на усні вимоги позивача кошти відповідачем не повернуто , мотивуючи це різними причинами. Ухвалою судді від 19 липня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду , провадження по вищевказаній справі було відкрито та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження . 06 серпня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача , в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог , посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ,який припинений 17 травня 2017 року . 30 серпня 2015 року позивач незважаючи на заперечення відповідача виїхала на заробітки за кордон до країни М.янма. У період з серпня 2015 року по квітень 2017 року позивач приїжджала до України у відпустки , а також відповідач, разом з спільним сином [PERSON] , літав до позивача (на той час його дружини) з метою спільного відпочинку до країни М,янми та до Тайланду. Згідно довіреностей від 27.08.2015 за р. №5034 та від 04.08.2016 року р. № 3624 виданих довірителем позивачем на ім,я відповідача , останній мав право одержувати грошові кошти без обмеження їх розміру та розпоряджатися грошовими коштами за своїм розсудом. Відповідачем дійсно було отримано в банківській установі «ОТП Бан» грошові кошти в розмірі 36325 дол. США , але у період з 09.11.2015 по 20.04.2017 року. Цей факт підтверджується довідкою з установи банку від 16.08.2017 року , яку надано самим позивачем в додаток до позову. Тобто кошти відповідач отримував у період , коли він мав шлюбні відносини з позивачем . Після розірвання шлюбних відносин, тобто після 17 травня 2017 року відповідач грошові кошти не отримував . В позовній заяві позивач зазначає , що відповідачем за довіреністю отримано 36325 дол. США , але просить стягнути кошти у розмірі 16100 дол. США , при цьому не пояснюючи причини в розходженні сум. Грошові кошти у повному обсязі у сумі 36325 дол. США передавалися відповідачем особисто позивачу при зустрічах у період з 09.11.2015 по 20.04.2017 року , тобто коли сторони мали шлюбні відносини та позивач приїжджала до України , або коли відповідач разом зі спільним сином приїжджали до позивача на відпочинок. На спільному відпочинку сім,єю та коли позивач приїжджала до відповідача з сином в Україну, вона витрачала грошові кошти , в тому числі й на сімейні потреби , але були ці кошти з тієї суми , що відповідач передавав їй або інші грошові кошти відповідачу не відомо. На цей час у позивача відкрито депозитний рахунок в установі українського банку , так може саме ті кошти й знаходяться на цьому депозитному рахунку. Про факт відкриття рахунку повідомлено позивачем у липні 2018 року під час судового засідання у Комінтернівському районному суді м. Харкові під час розгляду справи про визначення місця проживання дитини. 04 травня 2018 року відповідач від позивача отримав поштою лист з вимогою про надання звіту про витрачання коштів , при цьому не визначено форму надання звіту - письмово або в усній формі. Відповідач особисто при зустрічах з позивачем перед судовими засіданнями стосовно розподілу спільно набутого у шлюбі майна та визначення місця проживання дитини , у червні - липні 2018 року повідомляв позивача , що йому немає за що звітувати , оскільки всі кошти у повному обсязі у сумі 35325 дол. США було передано відповідачем позивачу особисто , на що відповідач відповіла , що «затягає» відповідача по судах з будь-якого приводу , доки він не відступиться та не віддасть їй на виховання сина та їх спільне набуте у шлюбі майно. Відповідач вважає, що відсутні предмет спору, оскільки грошові кошти отримані відповідачем згідно довіреностей , у повному обсязі передані позивачу . 14 вересня 2018 року представником позивача до суду надана відповідь на відзив ,в якій представник позивача зазначив, що у відповідності до довідки АТ «ОТП Банк» від 16.08.2017 року відповідач останній раз знімав грошові кошти з рахунку позивача 20.04.2017 року , тобто за п'ять днів до того ,як він подав позовну заяву про розірвання шлюбу , в якій зазначив про фактичне припинення шлюбних відносин. Окрім того , у запереченнях відповідач по справі про поділ майна подружжя зазначив, що кошти отримані з рахунку в ПАТ ОТП «Банк» були зняті з рахунку відповідачем та витрачені на спільну дитину та на потреби сім,ї. 04.08.2016 року на підставі усного договору доручення між сторонами позивач видав відповідачу довіреність , посвідчену ПН ХМНО Жиляєвою Н.В. за р. №3626 для зняття коштів з банківського рахунку. Відповідач отримував з рахунку позивача кошти , відповідно до довідки від 16.08.2017 року ,виданої АТ «ОТП Банк» по рахунку , відкритому на ім'я позивача , у сумі 16100 дол. США згідно довіреності від 04.08.2016 року . Матеріали справи не містять належних доказів підтвердження виконання відповідачем своїх обов'язків за договором доручення на виконання якого була видана довіреність від 04.08.2016 року №3626, в той час є належні та допустимі докази отримання відповідачем грошових коштів за довіреністю, відсутність доказів , які б свідчили про розпорядження грошовими коштами на рахунку. Отже , є всі докази про безпідставне присвоєння відповідачем грошових коштів у сумі 16100 дол. США., та задоволення позовних вимог позивача. Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року клопотання представника позивача про виклик та допит свідків задоволено .Підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі . Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував , посилаючись на те, що вони з позивачем жили однією сім,єю ,проти виїзду позивача на роботу за кордон він заперечував, оскільки відповідач повністю забезпечував сім,ю . Відповідач дійсно за довіреностями знімав кошти з рахунку позивача , але витрачав їх на потреби сім,ї , спільний відпочинок , дитину, ці грошові кошти були сімейним бюджетом. Відповідач знімав не всі кошти , а при поверненні позивача до України залишок віддавав їй. Останній раз відповідач знімав кошти в квітні 2017 року . Після розірвання шлюбу між сторонами у травні 2017 року відповідач кошти з рахунку не знімав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, доводи наведені у відзиві на позов підтримав. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного . Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони з 06 грудня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 ХМУЮ зроблено актовий запис №2007,який відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 року розірвано. На підставі заяви - анкети від 26.08.2015 року про надання банківських послуг у АТ «ОТП Банк» відкрито картковий рахунок [NUMBER] в валюті США . 27 серпня 2015 року позивачем [PERSON] на ім,я відповідача [PERSON] видана довіреність посвідчена ПН ХМНО Жиляєвою Н.В. за р. №5034 строком на один рік до 27.08.2016 року , відповідно до якої позивач уповноважила відповідача бути представником в АТ «ОТПБАНК» з метою розпорядження будь-яким рахунком відкритим на ім,я позивача , у тому числі картковими та депозитними , відкривати нові рахунки , здійснювати дозволені чинним законодавством операції по цих рахунках , вносити та перераховувати грошові кошти , отримувати без обмеження суми на будь-який рахунок ( в тому числі картковий , депозитний). 04 серпня 2016 року позивачем [PERSON] на ім,я відповідача [PERSON] видана довіреність посвідчена ПН ХМНО Жиляєвою Н.В. за р. №3626 строком на три роки до 04.08.2019 року , відповідно до якої позивач уповноважила відповідача бути представником в АТ «ОТПБАНК» з метою розпорядження будь-якими рахунками відкритих на ім,я позивача , у тому числі картковими та депозитними , відкривати нові рахунки , вносити та перераховувати грошові кошти , отримувати без обмеження суми на будь-який рахунок ( картковий , депозитний) . Відповідно до довідки №706-5/445Т від 16.08.2017 року виданої АТ «ОТП Банк» по рахунку [NUMBER] відкритого на ім'я [PERSON] загальна сума коштів зарахованих на картковий рахунок за період з 26.08.2015 по 16.08.2017 - 41780,63 дол. США . Отримано готівкові кошти в загальній сумі 35325 дол. США за період з 26.08.2015 по 16.08.2017 року , згідно нотаріальних доручень №5034 від 27.08.2015 та №3626 від 04.08.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Ст. 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Згідно ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Ст. 1006 ЦК України передбачено , що повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Судом встановлено, що 25 квітня 2017 року відповідачем до Червонозаводського районного суду м. Харкова подано позовну заяву про розірвання шлюбу з позивачем . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. 03 травня 2018 року позивачем на адресу відповідача поштою направлено лист - вимога про надання строком протягом семи днів з дня отримання листа звітів про виконання доручення за довіреностями від 26.08.2015 року та 04.08.2016 року та передання всього одержаного у зв'язку виконанням доручення за довіреністю від 26.08.2015 року, а саме 20 225 дол. США та довіреністю від 04.08.2016 року а саме 16100 дол. США . Даний лист - вимога згідно реєстру поштових відправлень 04.05.2018 року отримано відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи 13 травня 2017 року відповідачем до Червонозаводського районного суду м. Харкова подано позовну заяву про позбавлення позивача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року позов [PERSON] залишено без задоволення . Допитаний в судовому засіданні свідок - позивач по справі [PERSON] пояснила, що свідок та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі більш 9 років , до квітня 2017 року . У вересні 2015 року свідку запропонували роботу за кордоном з заробітною платою у розмірі 5000 дол. США , та за згодою відповідача та сім,ї свідок поїхала за кордон на роботу . [PERSON] відкрила валютний рахунок у АТ «ОТП Банк» та оформила довіреність на ім,я відповідача . Грошові кошти ,які свідок заробляла чоловік - відповідач по справі знімав з рахунку, та свідок частково віддавала їх відповідачу для оплати поїздок до неї за кордон та оплати готелів. У квітні 2017 року відповідач подав до суду позовні заяви про розірвання шлюбу , позбавлення її батьківських прав та поділ майна. У чоловіка з,явилася нова сім,я та він говорив свідку , що ніякі грошові кошти він повертати не буде. Грошові кошти ,які знімав відповідач з картки позивача, їй не передавав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір,ю позивача , протягом двох років , після виїзду доньки [PERSON] за кордон на заробітки ,вона мешкає у сім,ї позивача .Донька зробила довіреність на ім,я відповідача про розпорядження грошовими коштами ,які він знімав. Ці грошові кошти донька переводила на картку зі своїх заробітків та віддавала їх відповідачу. Усі поїздки ,подарунки та покупки сплачувала позивач. У квітні 2017 року у позивача та відповідача почалися сімейні проблеми та конфлікти . Відповідач говорив ,що грошових коштів донька не отримає. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння;повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦК України ,набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином , аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 16100 дол. США , отриманих відповідачем по довіреності посвідченої ПН ХМНО Жиляєвою Н.В. за р. №3626 підлягають задоволенню. Питання про судовий збір суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved