Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є її донькою. Відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає на даний час разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не цікавиться життям, здоров'ям та інтересами сина, протягом тривалого часу ухиляється від організації процесу навчання, відпочинку, утримання, виховання у дитини позитивних якостей, зокрема, ввічливості, відповідальності, стриманості, тактовності, чемності, чуйності, охайності. Відповідач фактично відмовилася від виховання та утримання сина [PERSON]. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття; призначити її опікуном [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від неї не надійшло. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради - Єфіменко О.М. проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є донькою позивача [PERSON] /а.с.13/. Відповідач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 707 /а.с.12/. Від шлюбу відповідач [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.07.2016 р. позов [PERSON] задоволено; виключено відомості про [PERSON], [INFO], як про батька [PERSON], [INFO] /а.с.65/. Вказане рішення суду набрало законної сили. Згідно Довідки КУ Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7 м. Суми [PERSON] до школи з'являється дуже рідко. За останній навчальний рік навідувалась лише двічі. Зацікавленості та участі у навчальному процесі не виявляла. Батьківські збори та свята не відвідувала. Кошти на сніданки, потреби та ремонт школи не надавала. [PERSON], приймає активну участь у навчальному процесі і вихованні дитини. Завжди в курсі шкільних справ онука. Часто телефонує вчителю та приходить до школи. Забезпечує онука всім необхідним, сплачує всі шкільні потреби /а.с. 9/. Відповідно до Висновку про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] Служби у справах дітей Сумської міської ради встановлено, що [PERSON] - мати малолітнього [PERSON], [INFO] Дитина проживає з бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Службою проведено обстеження умов проживання [PERSON]. З'ясовано, що за місцем проживання родини створені належні умови для проживання, навчання, розвитку, відпочинку дитини. Роман відвідує 5 клас ЗОШ № 8 м. Суми. [PERSON] виконує обов'язки щодо виховання онука належним чином. Зі слів [PERSON] вона сама виховує та утримує дитину. У співбесіді з дитиною з'ясовано, що [PERSON] не спілкується ані з матір'ю, ані з батьком та не має бажання спілкуватися з ними через їх байдужість до нього. Зі слів [PERSON] мати не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не надає необхідного медичного догляду, лікування, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не забезпечує матеріально. [PERSON] не перешкоджає спілкуванню матері із сином. [PERSON], зі слів [PERSON], веде нездоровий спосіб життя, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини, виявляє байдужість до [PERSON], що негативно впливає на психоемоційний розвиток дитини, наносить моральну шкоду, ущемляє його інтереси. [PERSON] з питань усунення перешкод у спілкуванні з сином або з інших питань щодо виховання дитини до служби у справах дітей Сумської міської ради не зверталася. Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Стаття 150 СК України передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав передбачено ст.164 СК України. Відповідно до з роз'яснень, які містяться в пунктах 15 і 16 постанови ПВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлені судом факти свідчать, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, тобто умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина - [PERSON], [INFO] і свідомо нехтує ними, що є підставою для застосування до неї крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. Відповідач як мати дитини, відповідно до ст. 180 СК України зобов'язана утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття, тому з неї належить стягувати аліменти. Суд, із врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, яка є особою працездатного віку, матеріального становища дитини, який проживає з бабусею, визначає розмір аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з неї аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Outcome: partial