Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 11.05.2018 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що шлюб було зареєстровано у травні 2018 року, вони з відповідачем з вересня 2012 року проживали у фактичних шлюбних відносинах. Стосунки були пов'язані спільним побутом, правами та обов'язками, притаманними сім'ї. Проте, сімейне життя не склалося через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. Як виявилось, перебування у шлюбі не відповідає їх теперішнім інтересам. У зв'язку з чим, з липня 2018 року між ними фактичні шлюбні стосунки припинилися, проживають окремо. Примирення, збереження сім'ї та спільне життя, вона вважає неможливим. У зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.05.2018 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 704,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved