overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 10.11.2006 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Вказані обставини призвели до того, що протягом останніх шести місяців сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вказала, що з січня 2015 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, викладені у позові обставини визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що протягом трьох років подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.11.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 10.11.2006 року, актовий запис №963, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з початку 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з початку 2015 року, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 11.03.2011 р. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося, у зв'язку з психологічною несумісністю характерів, протилежних поглядів на сімейне життя, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони протягом останніх трьох років проживають окремо, спільним побутом та веденням спільного господарства не пов'язані, взаємних турбот один про одного не здійснюють, шлюбні стосунки між ними припинені, примирятися не бажають. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провадити за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.03.2011 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 11 березня 2011 року, актовий запис №359, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені протягом останніх трьох років, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 13.05.2011 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, у них постійно виникали непорозуміння. З лютого 2017 року проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала позовну заяву, відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.05.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 13.05.2011 року, актовий запис №251, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2015р., спільного господарства не ведуть, проживають окремо з лютого 2017р., сторони не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 13.08.2016 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині різних характерів, відсутності спільних інтересів та протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Вказані обставини призвели до того, що шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вказала, що подружжя з березня 2017 року разом не проживає, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначив, що разом з позивачем не проживають з березня 2017 року. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.08.2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 13.08.2016 року, актовий запис №545, видане Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дітину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з березня 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з березня 2017 року, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 15.12.2007 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, між подружжям склались неприязні стосунки, що стало причиною виникнення постійних сварок, втратили почуття поваги один до одного. Позивач неодноразово намагалася примиритися з відповідачем, проте всі намагання виявилися марним. Шлюбні відносини між сторонами припинились з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача, оскільки бажає створити нову сім»ю. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.09.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 12.09.2007 року, актовий запис №719, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 7). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з березня 2014 року, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 18.02.2006 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, несумісності характерів, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, шлюбні відносини між сторонами припинились, спільного господарства не ведуть, хоча проживають за однією адресою: [ADDRESS], проте в різних кімнатах, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Крім того, в порядку ст. 113 СК України просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вказала, що з відповідачем шлюбно-сімейні відносини не підтримують з січня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.02.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 18.02.2006 року, актовий запис №204, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 10). Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 11, 12). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з січня 2017 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з січня 2017 року, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 20.07.2002 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, сторони протягом останніх трьох років не знаходять взаєморозуміння між собою щодо вирішення питання про визначення місця проживання сім'ї, оскільки позивач бажає проживати на території Держави Німеччина, а відповідач після закінчення виконання трудових обов'язків 31.05.2016 р. має намір повернутися до Держави Україна, що в результаті є причиною напружених відносини між ними. Враховуючи, що сторони бажають проживати в різних країнах подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провадити за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.07.2002 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 20 липня 2002 року, актовий запис №221, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають малолітню дочку: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Як встановлено судом, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 22.08.2012 р. Відділом РАЦС Подільського РУЮ в м. Києві. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, що стало причиною виникнення постійних суперечок, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного, відповідач не приділяє належної уваги родині. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з квітня 2015 р., спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, подальше сумісне життя і збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провадити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.08.2012 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 22 серпня 2012 року, актовий запис №619, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5-а). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2015 р., спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 22.10.2010 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, що стало причиною виникнення постійних сварок, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, неодноразово застосовував побої відносно позивача, що негативно впливає на психологічну атмосферу в сім»ї, шлюбні відносини між ними припинилися з 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач вказала, що після одруження через 3 року між ними вже почали погіршуватись відносини. Основною причиною розпаду сім»ї є несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння та почуття взаємної любові, відповідач нехтує сімейними цінностями, зраджував подружнім стосункам та періодично завдавав їй побоїв. З серпня 2017 року шлюбні відносини між ними припинені та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у зв»язку з чим, шлюб з відповідачем носить лише формальний характер. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. За добровільно досягнутою згодою сторін дитина залишається проживати разом із батьком. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.10.2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 17.08.2017 року, актовий запис №771, видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved