Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], 17.03.2006р.н., який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. За рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2009\~року, у цивільній справі № 2-2482/09 за її позовом, з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 березня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Між тим, зазначає, що на даний час її син, окрім навчання в загальноосвітній середній шкоді м. Черкаси № 34, займається в групі плавання в ГОСК з плавання «Тритон», що тягне за собою певні матеріальні витрати. А тому визначений у 2009 році розмір аліментів в сумі 200 грн. щомісячно, не забезпечує їхньому сину навіть 50% встановленого законом прожиткового мінімуму. Вважає, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дає можливість сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик був направлений відповідачеві рекомендованим листом разом із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Разом з тим, надіслана кореспонденція повернулася до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою та неявкою до відділу поштового звязку за поштовим повідомленням, що в контексті положень ч.5 ст.74 ЦПК суд розцінює як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], 17.03.2006р.н., який проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.08.2009р. з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 200грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 березня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989\~року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27\~лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08\~липня 2017 року) , способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08\~липня 2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Отже на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що має забезпечуватись кожним з її батьків, складає в середньому від 888,50грн до 930грн на місяць. Натомість за рішенням суду від 18.08.2009р. на відповідача покладений обовязок сплачувати аліменти в розмірі 200грн на місяць, що в кілька разів менше за мінімальний розмір, а відтак не може забезпечити в достатній мірі потреби дитини. Таким чином, на теперішній час існують обєктивні обставини, які дають підстави для зміни способу та розміру аліментів, що стягуються з [PERSON]. Заявлений позивачем новий спосіб стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача є належним та достатнім заходом матеріального забезпечення дитини та виконання батьківського обов'язку і більш відповідає інтересам дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню і необхідно встановити новий спосіб стягнення аліментів на рівні 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, який не сплачувався позивачем на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». У звязку з цим на підставі ч.3 ст.88 ЦПК з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 640грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved