Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд ухвалити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як непрацездатної дружини, у розмірі 500 грн. до досягнення трирічного віку [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що діти проживають разом з нею, та знаходяться на її повному утриманні, а відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. У зв'язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 21.12.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Червонозаводським відділом ДРАЦС ХМУЮ. (а.с.9) Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], 13 липня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №321860 від 18.07.2013 року та [PERSON], 30 вересня 2015 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ВЛ №421833 від 07.10.2015 року. (а.с. 3,4) Судом встановлено, що на теперішній час малолітні діти проживають з матірю та знаходяться на її утримання, а батько достатньої матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. ст.180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. За таких обставин суд вважає, що аліменти на утримання дітей повинні стягуватися у розмірі 1/4 частки від його заробітку. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1,2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач також просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі 500 грн. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В даному випадку суд погоджується з заявленим позивачем розміром аліментів на її утримання, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не має заробітку, оскільки виховує малолітніх дітей, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює приватним підприємцем. При цьому суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 182 КЗпП України, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/4 частини від його доходів та аліментів на її користь у розмірі 500 грн. на місяць до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до 30 вересня 2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved