Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 07.06.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №978. Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Проданова» на «Шейко». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення суду з травня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини та позивача. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та різних поглядів на сімейні відносини та обовязки, внаслідок чого шлюб існує формально. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені практично відразу після народження дитини. В судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Справу просила розглядати у її відсутність. Після розірвання шлюбу прізвище залишити «Шейко». Судові витрати просила стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглянути у його відсутність. Також просить не стягувати судовий збір, оскільки він є учасником бойових дій. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 07.06.2016\~року сторони\~зареєстрували шлюб\~у Вінницькому\~міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №978 (а.с. 5). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Проданова» на «Шейко». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, виникнення конфліктних ситуації та різних поглядів на подружнє життя, шлюб, сімю та ведення господарства, внаслідок чого шлюб існує формально, а тому його збереження буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною першою\~статті 142\~ЦПК України\~визначено,\~що уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на професійну правничу допомогу. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що, оскільки відповідач є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»,\~тому судові витрати\~в сумі\~1134,20\~гривень (а.с.\~1,\~2),\~що складається\~з половини сплаченого\~судового збору\~за подання\~до суду\~позовної заяви\~про розірвання\~шлюбу в\~розмірі 384,20\~ грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 750,00 грн., слід компенсувати за рахунок держави на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved