Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача наполягаючи на стягненні аліментних платежів на її користь на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому просить стягнути аліменти з відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її участі, про що надала суду письмове клопотання, проти винесення заочного судового рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, що не перешкоджає розгляду справи по суті за його відсутності. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Городищенською сільською радою Біловодського району Луганської області, за актовим записом № 3, вбачається, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 2011 року Городищенською сільською радою Біловодського району Луганської області, актовий запис № 10, [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю вказана\~\~ [PERSON] . З довідки від 05 серпня 2020 року № 562, виданої виконавчим комітетом Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, слідує, що позивач [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але з квітня 2020 року фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості\~потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати\~у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що\~була ратифікована\~Постановою ВР\~№ 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно\~до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги, що сторонами в добровільному порядку спір не врегульований, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, підлягає задоволенню. У силу вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 840\~гривень 80 копійок. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved