Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з початку жовтня 2005 року вона та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Однак, їх стосунки з відповідачем було припинено з липня 2009 року, одразу після народження доньки. Відповідач 26.07.2009 року виїхав за межі України, не повідомивши її про своє місце проживання. Бажання зареєструвати їх сімейні стосунки шляхом укладення шлюбу він не забажав. Він не заперечував щодо проживання дитини з нею. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Тільки протягом перших двох місяців після народження дитини він телефонував. За п'ять років життя доньки відповідач поздоровляв її з Днем народження тільки двічі, надіславши смс-повідомлення. Розмов про місце свого перебування і об'єднання родини та часу повернення до доньки уникав. На її питання щодо подальшого утримання доньки відповідач ще у 2009 році повідомив, що не збирається надавати матеріальну допомогу, пояснюючи тим, що вона має і роботу, і власне житло. На сьогоднішній день дитині п'ять років, вона не знає та не пам'ятає батька, не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з нею ніколи про батька не питала та не цікавилася. З серпня 2009 року вони з донькою, та її (позивача) батьками в її трикімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання. З народження донька обслуговується в приватних дитячих медичних центрах. З моменту народження дитиною займається лише вона, батько участі в житті дитини не приймає. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, факти, вкладені в позовній заяві, та позовні вимоги, просив їх задовольнити. У зв'язку з неявками відповідача в судові засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Додатково зауважив, що відповідач жодного разу не допомагав дитині матеріально. Перешкод в спілкуванні з дитиною відповідачу ніхто не чинив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином за останнім відомим місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги та висновок Опікунської ради підтримав. В судовому засіданні представник Прокуратури Дніпровського району м. Києва, з позовними вимогами погодився, не заперечував щодо їх задоволення. Зауважив, що батько самоусунувся від вихання дитини, доказів протилежного суду надано не було. Вислухавши пояснення представника позивача, представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 24.07.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилася [INFO], батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю за адресою - [ADDRESS]. Відвідує дошкільний навчальний заклад № 319. З наданих документів встановлено, що до навчального закладу, поліклініки, що відвідує дитина, відповідач жодного разу не приходив. З дитиною бувають мати або бабуся з дідусем. З письмових пояснень сусідів позивача встановлено, що відповідача останній раз бачили влітку 2009 року. Дитина сторін проживає з матір'ю, батько участі у вихованні та утриманні не приймає. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.12.2014 року № 9452/41/3/103, вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення від виконання батьківських обов'язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В даному випадку позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженні відповідними доказами, відповідають інтересам дитини, та підлягають задоволенню. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved