Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.10.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. В шлюбі у них народилося двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] .? [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року з [PERSON] в її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.03.2016 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі рішення Луцьким міськрайонним судом Волинської області 07.06.2016р. видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання в органи ВДВС Луцького МУЮ Волинської області. Відповідно до цього виконавчого листа аліменти стягуються з відповідача, починаючи з 24.03.2016 року. Починаючи з 31.05.2018 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, на яку було нараховано неустойку (пеню) та рішенням Луцького міськрайоного суду від 30.03.2020 року стягнуто заборгованість по пені. Станом на 01.02.2020 року заборгованість не погашена, а тому існує необхідність для нарахування заборгованості по пені за період з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року. Розмір розрахунку заборгованості по пені станом на 07.10.2020 року становить 17565 грн. 91 коп. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 вересня 2020 року включно становить 8 946 грн. 35 коп., а нарахована пеня значно перевищує заборгованість, а тому просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 8 946 грн. 35 коп. Представник позивача в судове засідання не з?явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений судом про день і час слухання справи, поштова кореспонденція повернута на адресу суду за терміном зберігання, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття та відкрито виконавче провадження № 51487234. Як вбачається з матеріалів справи, то [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей не сплачує, у зв?язку з чим утворилася заборгованість по аліментах станом на 30 вересня 2020 року в розмірі 8 946 грн. 35 коп. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц). Судом встановлено, що заборгованість відповідача щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей виникла виключно з вини самого відповідача, який достовірно знає про те, що з нього стягнуті аліменти згідно з рішенням суду, однак їх свідомо не сплачує. Відповідач у справі є працездатною особою, а отже має можливість сплачувати аліменти. У зв`язку з протиправними діями відповідача, що полягають у свідомому ухиленні від сплати аліментів на неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне нарахувати неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, починаючи з 01.02.2020 року по 30 вересня 2020 року включно. Розмір розрахунку заборгованості по пені станом на 07.10.2020 року становить 17565 грн. 91 коп., заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 вересня 2020 року включно становить 8 946 грн. 35 коп. Оскільки, в силу вимог ст. 196 СК України, розмір неустойки (пені) не може бути стягнутий в розмірі більше ніж 100% розміру основної заборгованості, тому заявлені позовні вимоги, з урахуванням вищевикладеного, підлягають до задоволення в сумі 8 946 грн. 35 коп.

Outcome: approved