Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з нею - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 04.06.2010 по 28.11.2017 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Таращанського районного суду Київської області. Від шлюбу є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею. Крім того, рішенням Таращанського районного суду Київської області від 01.06.2018 року було призначено стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі Ѕ частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.04.2018 року до досягнення ними повноліття. Проте, на даний час відповідач уникає обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, хоча є працездатним і може надавати таку допомогу. Позивач вважає, що перебування дітей з нею відповідатиме їх інтересам, зазначає, що вона має стабільний заробіток, не зловживає алкогольними напоями, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей, здатна забезпечити належні умови для проживання і виховання. Тому просить визначити місце проживання дітей з разом матір`ю. Ухвалою від 31.07.2019 відкрите загальне позовне провадження і призначене підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Судові витрати по справі просить залишити за нею. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, пр час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Таращанської РДА Глевацька Л.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 04.06.2010 по 28.11.2017.. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28.11.2017 року шлюб сторін розірвано, питання про місце проживання неповнолітніх дітей - не вирішено. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.06.2010 року, [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.07.2012 року, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.07.2014 року, які на даний час проживають з матір`ю, позивачем по справі. Позивач і діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Юшківорізькою сільською радою за № 322/02-16 від 16.07.2019 року. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 01.06.2018 року по справі № 379/445/18 було стягнено з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.04.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Проте, відповідач уникає обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей і матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним і може надавати таку допомогу. Крім того, позивачем стверджується, що відповідач зловживає спиртними напоями та не займається вихованням дітей. Відповідно до акту Юшківорізької сільської ради, складеного 17.07.2019 депутатом сільської ради Кошман В.В., за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] , в присутності власника будинку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] проживає разом з чоловіком [PERSON] та дітьми: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що за таких умов її донькам краще буде проживати разом з нею та просить визначити місце проживання її неповнолітніх дітей з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 3 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України). Відповідно до ч.2 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, а також бере до уваги інтереси дітей, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан. Враховуючи те, що діти тривалий час проживають з матір`ю, нею створені належні умови для проживання, виховання та розвитку, визнання відповідачем позову щодо проживання неповнолітніх дітей з позивачем, з огляду на інтереси дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дітей з матір`ю [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем. На підставі ст. ст. 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.29 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України Про охорону дитинства ,

Outcome: approved