Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07.02.2014 року стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.10.2020 року становить 129202,00 грн. За підрахунком позивача, розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з липня 2014 року по серпень 2020 року складає 38\~774,55 грн. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 38\~774,55 грн. Ухвалою суду від 30.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду свого представника адвоката Гришко І.Ю. для представлення своїх інтересів. Представник позивача адвокат Гришко І.Ю. у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій прохала розгляд справи провести без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування Як встановлено судом, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 червня 2011 року шлюб зареєстрований у Щербанівській сільській раді Полтавського району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис розірвано (а.с.8). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 13.02.2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 4129 (а.с.6). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09 січня 2014 року позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07.02.2014 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання\~ неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). 08.02.2014 року державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відкрито виконавче провадження ВП №44095743 з примусового виконання виконавчого листа № 2/545/396/14 виданого Полтавським районним судом Полтавської області від 07.02.2014 року про стягнення з боржника [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірів ј частини всіх заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості за період 2014-2020 роки зі сплаті аліментів №28536 від 06.10.2020 року виданого Полтавським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми), по виконавчому листу 2/545/396/14 від 07.02.2014 року, утворилась заборгованість станом на 01.10.2020 року, яка становить 129202,00 грн. (а.с.11-13). Статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182\~СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така - заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем. Наведений позивачем розрахунок пені відповідає вимогам Сімейного кодексу\~України та позиції, наведеній у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц. Зазначені результати складені у загальну суму, що становить 38\~774,55 грн. Суд, перевіривши розрахунки, вважає їх арифметично правильними. Враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, яке містить визначення максимальної суми пені у розмірі 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає пеня у межах суми заборгованості зі сплати аліментів, тобто у сумі 38\~774,55 грн. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. З викладеного,

Outcome: approved