Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 22846, виданий 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та стягнути з відповідача ТОВ «Кредит-капітал» судовий збір в розмірі 908,00 грн.\~\~ Позов обґрунтований тим, що в липні 2021 року позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. на підставі виконавчого напису № 22846 від 03.02.2021, відкрито виконавче провадження № 66323647, за яким з позивача стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» заборгованість в розмірі 22 336,01. Про наявність заборгованості позивач дізналася, коли на її грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, було накладено арешт. При цьому будь-яких листів чи повідомлень від\~ ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» та приватного нотаріуса позивач не отримувала. З сумою заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» позивач не згодна, адже ніяких договорів з відповідачем не укладала. Також позивачем не було отримано договору про відступлення права вимоги, який би підтверджував зміну кредитора на ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» та повного розрахунку заборгованості. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню.\~ Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Треті особи до судового засідання не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис\~ № 22846 від 03.02.2021 про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] на користь відповідача за кредитним договором №\~ 1394808 від 19.03.2020 в розмірі 22 336,01 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі\~ 9 127,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 11 809,01 грн, прострочена заборгованість за комісією в ромірі 1 400,00 грн. Згідно виконавчого напису право вимоги за вказаним договором було передано ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» на підставі договору № 52-МЛ від 16.11.2020 про відступлення права вимоги за кредитними договорами. 29 липня 2021 року\~ на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В.\~ відкрито виконавче провадження № 66323647 від 29.07.2021 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми. 29 липня 2021 року приватним нотаріуса виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. у виконавчому провадженні № 66323647 від 29.07.2021 з виконання виконавчого напису винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] . Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено та з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172. Разом із тим, положення постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції постанови КМУ\~ № 662 від 26 листопада 2014 року, які надавали право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, визнано нечинними постановою\~ Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №\~ 826/20084/14).\~ Крім того, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 03 лютого 2021 року, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, в той час, коли законодавством України не було передбачено можливості здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору № 1394808 від 19.03.2020, укладеного між сторонами. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає\~ виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved