Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що [INFO] померла її дочка - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,048 га, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Спадкоємцями [PERSON] за законом є позивач та діти померлої - [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки у спадщині на користь відповідачки, оформивши відмову нотаріально, а також разом з відповідачем умовили позивача відмовитись від її частки у спадщині, пояснивши, що це лише формальність і позивачка буде володіти своєю часткою земельної ділянки та отримувати частину грошей від орендної плати за землю. 13 жовтня 2014 року позивач написала в Новонаталівській сільській раді заяву про відмову від спадщини та передала її до Чаплинської державної нотаріальної контори. 21 квітня 2015 року вілповідач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки розміром 7,048 га, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Оскільки на даний час відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, а при оформленні відмови від спадщини нотаріусом не були роз'яснено наслідки такої відмови, позивачка помилилася щодо обставин, які мають істотне значення. Уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати недійсною відмову від спадщини, яка була оформлена у виді заяви і подана 13 жовтня 2014 року до Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області, визнати часково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Чаплинською державною нотаріальною конторою Херсонської області 21 квітня 2015 року на ім'я [PERSON], а також визнати право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки розміром 7,048 га, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Позивач [PERSON] також пояснила, що після оформлення спадщини відповідач [PERSON] деякий час перераховувала їй гроші від орендної плати за землю, але останнім часом відносини між сторонами погіршились через небажання відповідача укласти договір оренди земельної ділянки та пов'язані з цим грошові суперечності. Позивач не згодна з тим, як відповідач розпорядилася спадщиною, тому хоче поділити спадщину між усіма спадкоємцями порівну. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, які підтримав у судовому засіданні, а також пояснив, що [PERSON] особисто займалася оформленням спадщини, саме вона на підставі довіреності отримала свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON] та була обізнана щодо наслідків своїх дій. У задоволенні позову просив відмовити. Третя особа - державний нотаріус Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. у судове засідання не з'явилася, надала письмові пояснення щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] Просила розглядати справу за її відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON].(а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,048 га, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи та письмових пояснень третьої особи - державного нотаріуса Заворотченко А.І. та не заперечується позивачкою, 17 жовтня 2014 року [PERSON] особисто надала до Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області чотири заяви: про відмову від спадщини від себе (посвідчену секретарем Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області), від [PERSON]., від [PERSON] та про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с.82,89,90, 91,92). 21.04.2015 року [PERSON], діючи на підставі довіреності, виданої [PERSON], звернулася до Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області з заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину на ім'я довырителя - [PERSON] (а.с.93). Зі змісту заяви вбачається, що позивачці нотаріусом були роз'яснені положення ст.ст.1218, 1231, 1232, 1233, 1241, 1267, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України. 21.04.2015 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом , яка складається з земельної ділянки площею 7,048 га, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області (а.с.99). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що всі спадкоєці, в тому числі [PERSON], при особистій зустрічі домовилися оформити спадщину на [PERSON], при цьому ніхто позивачку в оману не вводив. Оформленням спадщини займалася позивачка. На даний час відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршилися, що й стало причиною звернення до суду. Свідок [PERSON], секретар Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, у судовому засіданні пояснила, що у жовтні 2014 року до неї звернулася позивач [PERSON], яка пояснила, що хоче оформити спадщину на онуків. Позивач добре розуміла та усвідомлювала всі обставини, спілкувалася нормально. За зразком, наданим Чаплинською державною нотаріальною конторою, свідок посвідчила заяву позивачки про відмову від спадщини, зачитала вголос, після чого позивачка поїхала в смт. Чаплинку до нотаріуса. Частиною 1 статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частинами 5, 6 ст. 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця. В п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України. Як роз'яснено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК ), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Як вбачається з заяви [PERSON], посвідченої 13 жовтня 2014 року посвідченої секретарем Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, вона відмовився від належної їй частки спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO]. З наданих в судовому засіданні пояснень позивача [PERSON] та свідка [PERSON] вбачається, що позивач, відмовляючись від спадщини, мала на меті, щоб спадщину прийняла [PERSON] з подальшим розподілом грошових коштів, отриманих за передачу в оренду спадкового майна - земельної ділянки. Позивач у судовому засіданні підтвердила, що протягом двох років отримувала від відповідача певні суми грошових коштів, але останнім часом між ними виникли суперечки з цього приводу. Отже, з наданих позивачем в судовому засіданні пояснень вбачається, що [PERSON] більш ніж через два роки після закінчення встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, не погоджуючись з діями відповідача щодо розпорядження спадковим майном, змінила свою думку та також вирішила прийняти спадщину. Суд вважає, що підписуючи заяву про відмову від спадщини та вчиняючи дії, спрямовані на отримання спадщини відповідачкою, позивач свідомо позбавила себе права на частку в спадщині. Не можуть також бути підставою для визнання недійсною відмови від прийняття спадщини дії іншого спадкоємця, пов'язані з розпорядженням спадковим майном. Посилання [PERSON] на те, що при посвідченні заяви секретарем сільської ради їй не було роз'яснено наслідків відмови від спадщини, не є в розумінні ст. 229 ЦК України помилкою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання відмови від прийняття спадщини недійсною. Вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на ? частину спадкового майна задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимоги визнання відмови від прийняття спадщини недійсною.

Outcome: dismissed