Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 липня 2008 року. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на електрону адресу надіслав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на розлучення згоден. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] у повному обсязі, оскільки відповідач позов визнає повністю. За таких обставин, суд вважає що позов відповідачем визнаний повністю. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 липня 2008 року, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 08 липня 2008 року, місце державної реєстрації - відділ реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 152 (а.с. 7) Сторони спільних дітей не мають. Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в зв`язку з несумісністю характерів, яке є перешкодою для подальшого існування сім`ї. Шлюбні стосунки між ними повністю припинені з лютого 2016 року, сторони мешкають окремо. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спір про поділ майна відсутній. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Згідно з оригіналом квитанції, при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840, 80 грн. Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved