Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки, площею 6,71 га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 6,56 га, кадастровий номер [NUMBER] які розташовані на території Новоіванівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на вказані земельні ділянки, які належали спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] та прийняла спадщину після померлої, подавши заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після померлої немає. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавцеві [PERSON] На підставі викладеного, позивач просила про задоволення позову та визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Від відповідача Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області до початку розгляду справи по суті надійшла заява про визнання позову та проведення розгляду справу у відсутність їхнього представника. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, оскільки відповідно до наданої суду копії спадкової справи №13/2016 позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та належним чином прийняла спадщину, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва про смерть [PERSON]; світлокопію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2018 року; світлокопію заповіту [PERSON] від 02.06.2011 року; світлокопії Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.10.2018 року № 535 та № 536; світлокопію довідки відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 10.10.2018 року №425/104-18; копію спадкової справи після смерті [PERSON].), суд, з врахуванням визнання відповідачем позову, приходить до висновку про можливість задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки, площею 6,71 га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 6,56 га, кадастровий номер [NUMBER] які розташовані на території Новоіванівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області та належали спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 013505. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги та за заповітом після померлої [PERSON] та прийняла спадщину після померлої, подавши заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після померлої немає. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавцеві [PERSON] При цьому, відповідно до наданих відділом у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області спадкодавець за життя мала у власності вказані земельні ділянки. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1268, 1297 ЦК України, із змісту яких слідує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За такого та у зв'язку з тим, що відповідач визнає позовні вимоги та таке визнання не суперечить вимогам закону, матеріалам справи та не порушує прав інших осіб - позов про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов задоволений у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то в даному випадку позивачка при зверненні до суду з позовом за квитанціями № 0.0.1168170964.1 від 24.10.2018 року сплатила 1609,84 грн, № 0.0.1168171897.1 від 24.10.2018 року сплатила 1826,53 грн та № 0.0.1223102311.1 від 26.12.2018 року сплатила 2,00 грн, а всього на загальну суму 3438,37 грн, отже 1719,19 грн має бути повернуто позивачці з державного бюджету. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1268, 1297 ЦК України та

Outcome: approved