Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 30.07.2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка повністю знаходиться на її утриманні. З кінця 2017 року відповідач перестав приймати участь у вихованні дитини та не надає матеріальної допомоги на її та не утримує позивача. У зв'язку з тим, що відповідач працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частина усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 13.03.2018 року та до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до 18 вересня 2018 року. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 09.07.2018 року на підставі ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту та довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.03.2018 року № 10225 (а.с. 7, 10). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформацією, наданою Управлінням державної міграційної служби України в Луганській області від 15.03.2018 року № 3239 та довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.03.2018 року № 10225 (а.с. 10, 15). [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 179 (а.с.6). [INFO] у подружжя народилася дитина - [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 388, та довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.03.2018 року № 10225 (а.с.5, 10). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо. Позивачка здійснює догляд за дитиною до 3 років, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, без розумових та фізичних вад, а як наслідок здатний підтримати свою дружину, інших утриманців не має. Виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку щомісячно. Згідно із ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved