Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування частки житлового будинку від 21 березня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. та рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2013 року. В даному належному їй будинку зареєстрований її син - відповідач по справі [PERSON] , який з 2014 року не проживає в будинку і особистих його речей в будинку не має. У зв`язку з чим, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі договору дарування частки житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. від 21 березня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1193 слідує, що [PERSON] подарував [PERSON] Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , яка зареєструвала право власності за собою, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ № 18381959 від 04 квітня 2008 року. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2013 року за [PERSON] визнано право власності 57/100 частин житлового будинку з господарчо-побутовими спорудами, розташованих по [ADDRESS] . Згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1311099 від 17 березня 2013 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 191041178 від 02 грудня 2019 року слідує, що право власності на 57/100 часток житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно довідки Виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області від 10 вересня 2019 року слідує, що в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно акту керівника комітету мікрорайону «Северний» Чернявської Л.П. № 357 від 10 вересня 2019 року слідує, що в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] не проживає у вказаному будинку з 2014 року по теперішній час, та його особисті речі в будинку відсутні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що [PERSON] не будучи власником спірного будинку, не проживає у ньому понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved