Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 20 листопада 2013 року померла її мати [PERSON]. Будучи спадкоємцем померлої за законом, вона спадщину прийняла. За життя померла розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,0000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий [PERSON] у звязку з її смертю. Зазначена обставина\~перешкоджає оформити\~спадщину,\~тому просила\~визнати за\~нею право\~на завершення\~розпочатої процедури\~приватизації земельної\~ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер 3222988400:02:001:0155, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року за клопотанням представника позивача прийнято рішення про витребування у Миронівській районній державній нотаріальній конторі Головного територіального управління юстиції у Київській області копії спадкової справи померлої 20 листопада 2013 року [PERSON]. Відповідач відзив на позов не подав. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. Про розгляд справи сільська рада повідомлена належно. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 20\~листопада 2013\~року померла\~[PERSON].\~Дана обставина\~підтверджується даними\~доданого до\~позовної заяви\~свідоцтва про\~смерть серії\~І-ОК\~№ 291367,\~виданого виконавчим\~комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області 21 листопада 2013 року. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється її дочкою. Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про народження серії VІІ-БК № 358724, виданого 20 січня 1992 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області, та свідоцтва про шлюб, виданого 30 листопада 2012 року виконкомом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. 4 березня 2014 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.\~ Оформити спадкові права позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки не була завершена. У матеріалах справи міститься повідомлення нотаріуса про наявність перешкод до вчинення нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини\~підтверджуються листом\~державного нотаріуса\~[PERSON]\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ №\~ 545/02-14від 27 травня 2016 року та матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] № 46/2014. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,0000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що розпорядженням Миронівської районної державної адміністрації № 82 від 07 лютого 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення у приватну власність громадянам працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області». Додатком до розпорядження є список громадян для виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради, в якому [PERSON] значиться під номером 40. Згідно даних Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3222988400:02:001:0155, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка була зареєстрована 5 вересня 2013 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, виготовленого 3 липня 2012 року ТОВ «Земфонд». 20 жовтня 2015 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області прийнято наказ № 10-5043/36-15-СГ про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Такі обставини підтверджені даними доданих до позовної заяви розпорядження Миронівської районної державної адміністрації № 82 від 7 лютого 2012 року, Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 5 вересня 2013 року, наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5043/36-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» від 20 жовтня 2015 року. Вказані обставини свідчать про те, що у [PERSON] виникли підстави для приватизації земельної ділянки, оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та здійснення державної реєстрації права. Земельна ділянка була виділена в натурі, їй присвоєно кадастровий номер, складено кадастровий план земельної ділянки, встановлено межові знаки. Приватизація земельної ділянки не була завершена, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Вищий спеціалізований\~суд України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~листом від\~16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13\~«Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно статтей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Умовно процес привататизації складається з декількох етапів: отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі; затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або органом місцевого самоврядування (розпорядником земель державної або комунальної власності); державна реєстрація права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та обтяжень. Померла [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, померла, не завершивши її, оскільки не здійснила державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та обтяжень. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст.ст. 16, 373, 1216 - 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved