Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 31 серпня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що складено актовий запис №2172. Ухвалою судді від 29 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем 31 серпня 2002 року уклали шлюб. У період шлюбу у сторін народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, в зв`язку із тим, що мають різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Протягом тривалого часу не проживають разом, припинили ведення спільного господарства та спільного бюджету. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дітей. Просить позов задоволити. Відповідач відзив на позовну заяву не скерував у визначений в ухвалі судді від 29 травня 2019 року. Ухвалою судді від 04 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду справу. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подала заяву 04 жовтня 2019 року про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку по місцю його реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечила. У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31серпня 2002 року, що видано Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції (а.с.8), сторони одружились 31серпня 2002 року про щозроблено актовий запис №2172. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження (а.с.9, 10). Згідно із ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, а тому такий слід розірвати. Задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти судові витрати понесені позивачами у справі, а саме судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved