Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила що вона натепер здійснює процедуру оформлення спадкового майна після смерті її чоловіка [PERSON] , який за життя був спільно з нею співвласником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення від 30 січня 1976 року № 2 виконавчого комітету Станично-Луганської селищної ради, та в якому вона постійно проживає. В належному їй будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , який фактично там не проживає з 2000 року, виїхавши до Російської Федерації. Таким чином, позивач є власником зазначеного будинку, але своє право як власника вона не може реалізувати в повному обсязі у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в її будинку, і хоча відповідач є її родичкою сином, але не приймає участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів і взагалі будинком не цікавиться. Де фактично проживає відповідач на теперішній час позивачу невідомо, контакти з ним відсутні, що позбавляє позивача можливості звернутися до відповідача з проханням щодо добровільного проходження процедури зняття з реєстрації, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання\~\~не з`явився, про дату, час місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи в судове засідання\~\~не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просив справу розглядати без його участі, заперечень не має. Суд, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності\~ЦПК України\~випадках. Згідно\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення від 30 січня 1976 року № 2 виконавчого комітету Станично-Луганської селищної ради, чоловік позивача [PERSON] був співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що також знаходить своє підтвердження в копії довідки-характеристики від 12 червня 1997 року, виданої КП «Станично-Луганське БТІ», згідно якої позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] записані як співвласники по Ѕ частки житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Технічний паспорт на житловий будинок (домоволодіння) індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , виготовлений 22 травня 1997 року на ім`я позивача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] як співвласників по Ѕ частки зазначеного вище житлового будинку. Довідкою від 14 червня 2019 року б/н, виданою Станично-Луганською селищною радою Луганської області, підтверджується, що відповідач [PERSON] , [INFO] , який є сином позивача, дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою фактично не проживає з 2000 року, вибувши до Російської Федерації. З довідки від 14 червня 2019 року б/н, виданої Станично-Луганською селищною радою Луганської області, слідує, що за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] фактично мешкає одна. З домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку за вказаною адресою також вбачається, що там зареєстровані позивач [PERSON] та її син - відповідач [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач, вертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] є членом її сім`ї, та у зв`язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами\~ст. 383 Цивільного кодексу України\~\~та\~\~ст.150 ЖК України\~передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Нормами\~статті 405 ЦК України\~передбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивача. Відповідач не проживає в будинку позивачів тривалий час, обов`язків щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника будинку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved