Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що від спільного проживання з відповідачем 21 жовтня 2011 року у них народився син [PERSON]. 10 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Вказує, що з початку їхнього спільного проживання у них були нормальні відносини, однак, з часом вони погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Вказує, що шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить її та інтересам неповнолітньої дитини. Позивач просить суд шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Роман». Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задовольнити, судовий збір залишити за нею. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 жовтня 2011 року у сторін народився син [PERSON], батьком якого вказано [PERSON], що стверджується даними свідоцтва про народження серії 1-НМ №196990, виданого 23.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №659 (а.с.5). Судом встановлено, що 10.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб у селі Пилипи Коломийського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 4). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Роман», судовий збір залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved