Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, а також на територію, непідконтрольну українській владі, без згоди батька, зазначивши, що 30 квітня 2003 року з відповідачем зареєструвала шлюб, 13 квітня 2005 року шлюб розірвано. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час мешкає з нею на непідконтрольній Україні території, а саме: [ADDRESS]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області, вона не має можливості разом з сином виїхати з тимчасово непідконтрольній України території для можливості отримати паспорт дитини, так як на виїзд дитини потрібна письмова нотаріально посвідчена згода батька. Отримати добровільну згоду батька не має можливості, оскільки він на зв'язок не виходить. Тому, просить суд надати їй дозвіл на оформлення документів, необхідних для тимчасового виїзду [PERSON], РНОКПП [NUMBER], за межі України, а також на території, не підконтрольній українській владі, без згоди батька [PERSON], РНОКПП [NUMBER]. Надати [PERSON], РНОКПП [NUMBER], дозвіл на виїзд та в'їзд в район проведення антитерористичної операції на непідконтрольну територію України через лінію розмежування у межах Донецької області у супроводі матері [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], без згоди батька [PERSON], РНОКПП [NUMBER], строком шість місяців від дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач та її представник надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просили позов задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник Служби у справах дітей у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за їхньої відсутності з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 30 квітня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, 13 квітня 2005 року шлюб розірвано. Згідно свідоцтва про народження від 31.10.2003 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають окремо, згідно довідки №0000530203 від 05.05.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON], фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.ст.141,153, ч.3 ст.157 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 3 ст. 313 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків або в їх супроводі. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Частиною 4 статті 4 даного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого Постановою КМУ № 367 від 04.06.2015 року, в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі, зокрема, пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки виїзд та в'їзд дитини за кордон, в тому числі на тимчасово окуповану територію, відповідає інтересам та бажанням дитини, не надання відповідачем нотаріальної згоди на виїзд дитини за кордон порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, тому задовольняє позов.

Outcome: approved