Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] року помер її свекор, батько чоловіка, [PERSON], в день смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], на земельну ділянку площею 4,1398 га, яка розміщена на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину прийняла, але юридично не оформила, дружина спадкодавця [PERSON] [INFO] року померла свекруха, мати чоловіка позивача, [PERSON], в день смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок № [ADDRESS], який належав її чоловікові [PERSON], земельну ділянку площею 4,1398 га, на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її чоловікові [PERSON], земельну ділянку площею 1,9979 га, яка розміщена на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] Спадщину прийняв, але юридично не оформив, після спадкодавця [PERSON] її син [PERSON], який [INFO] року помер. [PERSON], приходився позивачу чоловіком. Спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка є позивач та син спадкодавця [PERSON] з яким позивач поділила спадкове майно. В установлений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка,, однак отримала відмову нотаріуса, в зв'язку з тим, що чоловік не був зареєстрований зі своєю матір»ю в одному помешканні та не подав заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Позивач просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року за адресою с. Потіївка вул. Весняна 39 Білоцерківського району; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року : на житловий будинок [ADDRESS]; на земельну ділянку площею 4,1398 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Потіївської сільської ради, та яка належала [PERSON]; на земельну ділянку площею 1,9979 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Потіївської сільської ради, та яка належала [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов. Представник відповідача - Потіївської сільської ради в судове засідання не з'явився, подали суду заяву в якій просять слухати справу без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні засіданні позовні вимоги підтримав, на розгляд справи 15.11.2017 року не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, матеріали справи містять заяву 3-ї особи про подальший розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть смерть [NUMBER] (а.с.9). Встановленим є те, що в день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на: житловий будинок [ADDRESS], який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.12.1988 року. Вартість будинку становить 119767 грн.; земельну ділянку площею 4,1398 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розміщена на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вартість земельного паю становить: 72989,76 грн. Встановленим є те, що спадщину прийняла, але юридично не оформила, дружина спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 21.02.1959 року Храпачанською сільською радою Білоцерківського району на підставі актового запису №13 (а.с12). Встановлено, що фактом прийняття спадщини [PERSON] було спільне проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується її реєстрацією в одному будинку із спадкодавцем. Факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] в одному будинку на час відкриття спадщини підтверджується довідкою Потіївської с/ради №02-18-29 від 20.01.2017 року. Встановлено, що [INFO] року померла, мати чоловіка позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.10). Встановленим є те, що на день смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок № [ADDRESS] Білоцерківського району Київської області, який належав її чоловікові [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.12.1988 року.; на земельну ділянку площею 4,1398 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розміщена на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка зареєстрована за її чоловіком [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]..; на земельну ділянку площею 1,9979 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розміщена на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Встановлено, що спадщину прийняв, але юридично не оформив, після спадкодавця [PERSON] її син [PERSON] Позивач в судовому засіданні зазначила, що фактом прийняття спадщини [PERSON] було спільне проживання спадкоємця із спадкодавцем [PERSON] Так, згідно довідки Потіївської сільської ради №02-18-43 від 27.01.2017 року, [PERSON], дійсно, проживав в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] та доглядав маму до дня її смерті [INFO] року (а.с.14). [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ОК № 388327 (а.с.11). Встановлено, що спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка є позивач, та син спадкодавця - [PERSON] Спадкоємці [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] уклали 23.08.2017 року договір за яким поділили спадщину (а.с.8). Відповідно до ст.1276 ЦК України , якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тобто, до позивача перейшло право на прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON] в тій частці, яку він мав прийняти після своєї матері [PERSON], а мати, в свою чергу, прийняла але не оформила спадщину після свого чоловіка [PERSON] Судом було оглянуто спадкову справу №31/2017 до майна померлого [INFO] року [PERSON]. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач, в установлений шестимісячний строк прийняла спадкове майно, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, однак, позивач не має можливості оформити в органах нотаріату свої права на спадкове майно - на житловий будинок № [ADDRESS], який належав [PERSON], спадщину після якого прийняла [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав; земельну ділянку площею 4,1398 га, на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], спадщину після якого [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав; земельну ділянку площею 1,9979 га, яка розміщена на землях Потіївської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Так, встановленим є те, що 25.08.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, оскільки спадкодавець [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна, її спадкоємець за законом [PERSON] вважається таким, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.7). Згідно інформації із спадкового реєстру, спадкові справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] не заводились. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], суду показала, що з 1986 року проживає в с.Потіївка, знайома з всією родиною [PERSON], їй відомо, що в березні 2011 року помер [PERSON], а в листопаді 2011 року померла [PERSON], яка була тяжко хвора, із зламаною ногою, потребувала постійного догляду, а тому до неї переїхав постійно проживати її син [PERSON] та доглянув свою маму до смерті. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є сусідкою з 1979 року, проживає на одній вулиці з родиною [PERSON] в с. Потіївка, суду показала, що після смерті батька [PERSON], їх син [PERSON] постійно проживав біля матері, яка хворіла та потребувала догляду. При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) о фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що лтежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не юоронені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо ллє прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. Відповідно до рекомендацій викладених в п.3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду країни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину,оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця, або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст..126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до рекомендацій наведених в п.1 листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадку, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч.З ст.1268 ЦК (постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини) суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до рекомендацій наведених в п.2 та п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття спадщини, після померлої [INFO] року [PERSON], за адресою [ADDRESS] Білоцерківського району . А також, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року : на житловий будинок [ADDRESS]; на земельну ділянку площею 4,1398 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Потіївської сільської ради, та яка зареєстрована за [PERSON]; на земельну ділянку площею 1,9979 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Потіївської сільської ради, та яка зареєстрована за [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved