Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який розірвано заочним рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року. За час проживання в шлюбі у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на викладене,ст.ст.150,155,164 СК України, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей та стягнути з нього понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.66,73,74,77). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21 серпня 2013 року по 14 березня 2017 року та є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,8,9). Заочним рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 1 березня 2017 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, які стягуються на користь матері дітей - [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідками Путивльського РВ ДВС №1339/14.11 та 1340/14.11 від 2 березня 2018 року за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року відповідачн не сплачував аліментів на утримання дітей (а.с.11,12). Позивач зареєстрована по [ADDRESS], разом з дітьми (а.с.10). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 12 лютого 2018 року [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS], який знаходиться в доброму стані, для діей створені належні умови для проживання, розвитку, відпочинку та навчання (а.с.17). За місцем проживання позивач характеризується позитивно (а.с.25). За період з серпня 2017 року по січень 2018 року позивач отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в розмірі 13967 грн. 68 коп., державну соціальну допомогу дітям-інвалідам в розмірі 10246 грн. 40 коп. та щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 5160 грн. (а.с.14-16). [PERSON] є дитиною-інвалідом до 18 років, відвідує Путивльський районний Центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів з 28 вересня 2017 року, відповідно до характеристики якого є активною дитиною, яка добре володіє навичками самообслуговування, проявляє інтерес до спілкування з дітьми. Її супроводжує мати, батько жодного разу не супроводжував дитину (а.с.20-22). [PERSON] відвідує Путивльський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №1 «Горобинка» з 2016 року, де характеризується як дисциплінована дитина, любить гратись та спілкуватись з дітьми. З дитиною постійно приходить мати, а батько жодного разу в закладі не з'являвся (а.с.24). Згідно з висновком психолога щодо ставлення дитии до батька [PERSON] під час проведення проективної методики «Малюнок сім'ї » не зобразив батька, що свідчить про відсутність емоційного контакту з ним (а.с.23). Згідно з висновком Путивльської районної державної адміністрації №01-21/563 від 23 лютого 2018 року вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.18-19). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] - сестра відповідача, [PERSON] - мати позивачки, [PERSON] - сусід позивачки, підтвердили, що відповідач протягом останніх чотирьох років з дітьми взагалі не спілкується, меншу дитину не бачив від її народження. Підстави ставити під сумнів такі показанням свідків у суду відсутні. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дійсно [PERSON], який є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, матеріальної допомоги не надає, не забезпечує необхідних умов життя, навчання, виховання та лікування своїх малолітніх дітей, ухиляється від участі у їх вихованні, долею дітей не цікавиться, свідомо нехтує своїми обов'язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704,80 гривень судового збору та 2600 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved