Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом 02.08.2017 року мотивуючи тим, що до 01.09.2004 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча він є працездатним і може надавати таку допомогу, не виконує своїх батьківських обовязків. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, непрацездатних батьків на утриманні не має, у звязку з цим позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме: згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісячно та до повноліття сина. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлений: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50 % даного прожиткового мінімуму. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, 01.09.2004 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Також, встановлено, що син проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 31), [PERSON] не в змозі забезпечити сина в повному обсязі всім необхідним для його нормального життя, розвитку та навчання, оскільки син [PERSON], якому виповнилось 14 років, займається футболом і набув значних досягнень у ньому, у звязку з чим потребує значних грошових затрат. Також, позивач самостійно виховує та утримує малолітнього сина [PERSON], [INFO], від другого шлюбу. Позивач забезпечує дітей всім необхідним, а батько сина [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] а, кв. 1, що підтверджується копією паспорта (а.с. 17), працює вантажником у ФОП [PERSON] з 18.03.2016 року і по теперішній час, отримує мінімальну заробітну плату та має дохід за шість місяців з березня по серпень 2017 року в сумі 18 703,42 грн., іншим особам аліменти не сплачує, щодо сплати аліментів на утримання та забезпечення сина [PERSON], [INFO], не заперечує, що підтверджується копією довідки та листа від 26.09.2017 року (а.с. 19,20) . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач не надала до суду доказів в підтвердження заявленого розміру аліментів в сумі 2500,00 грн., а зазначені обставини про те, що син займається футболом, що потребує значних витрат можуть бути підставою для відшкодування таких витрат відповідачем в порядку ст. 185 СК України. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд максимально враховуючи інтереси дитини,

Outcome: partial