Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що 12 грудня 2007 року її тітка [PERSON] оформила заповіт на її імя, відповідно до якого все належне їй майно заповідала позивачу. 03 січня 2012 року [PERSON] померла. Після її смерті в установлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 23 липня 2012 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошові внески, а 06 листопада 2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Перовської, буд. 6. Того ж дня вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Перовської, буд. 6. На підтвердження належності вищезазначеної ділянки спадкодавцю, нею було надане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 12.12.2007 року за реєстровим № 3-3956 на імя [PERSON] після смерті [PERSON]. Але відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.10.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Перовської, 6, оскільки [PERSON], за життя не зареєструвала права власності на земельну ділянку, відповідно до законодавства, яке діяло на той час. З огляду на це нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутись за захистом своїх прав до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі та їх представники до судового засідання не зявились, про дату та час слухання справи повідомленні належним чином. Представник Дніпропетровської міської ради надав до суду письмові заперечення, де зазначив, що якщо спадкодавець не зареєстрував в установленому законом порядку своє право власності, то у спадкоємця не може набути права власності на його майно, просив у позові відмовити в повному обсязі. Третя особа до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутності представника та винести рішення на розсуд суду. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 03 січня 2012 року, 12 грудня 2007 року склала заповіт на імя позивача, відповідно до якого все своє майно заповіла останній. 23 липня 2012 року позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошові внески, а 06 листопада 2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Перовської, буд. 6. Також, в матеріалах справи наявне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 12.12.2007 року за реєстровим № 3-3956 на імя [PERSON] після смерті [PERSON], в якому зазначено, що спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з: земельної ділянки, площею 0,062 га, в межах згідно з планом розташованої на території АНД району м. Дніпропетровська, пров. Перовської, 6 переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д*№ 007819 63057002, виданого Дніпропетровською міською Радою 18.03.1998 року на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міськради від 19.02.1998 року № 25. Однак за життя [PERSON] своє право власності на земельну ділянку не зареєструвала, що підтверджується відомостями, зазначеними у відповіді Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 08.05.2015 року, та що стало причиною відмовити нотаріуса у видачі свідоцтва про права на спадщину на вказане майно. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Перовської, 6, є законними та обґрунтованими. Також суд вважає за доцільне віднести судові витрати за рахунок позивача.

Outcome: approved