Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 29 квітня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 27. Після реєстрації шлюбу позивач своє прізвище не змінювала. Спільних дітей у сторін немає. Спільне життя у подружжя не склалося, відповідач постійно зловживав алкогольними напоями, після чого влаштовував сварки в сім'ї. З 13 серпня 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків. Позивач вважає, що сім' я розпалася і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, на примирення не згодна, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 17 вересня 2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак 29 січня 2016 року разом з заявою про розірвання шлюбу та доданими до неї документами надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надіслав заяву у якій зазначає, що приїхати в судове засідання не має можливості з поважної причини та просить розірвати шлюб за його відсутності . Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 29 квітня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 27. Подружнє життя сторін не склалося, спільних дітей у них не має, з серпня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, відповідач визнає вимоги про розірвання шлюбу, про що надіслав до суду відповідну заяву. Визнання [PERSON] позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.1ст.88 ЦПК України, у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені (квитанцією № 397 від 26.01.2016 року на суму 551,20 гривень) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved