Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.08.2011 між нею та відповідачем розірвано шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вони проживають окремо, а дитина разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини протягом останнього року надає кожного місяця, але отриманих від нього коштів не вистачає на належне утримання сина. До цього, допомогу надав лише після постійного нагадування. Також вказала, що працює на посаді менеджера зі збуту на ТОВ «Альфа сервіс південь» та її дохід складає 3700,00 грн. на місяць. Відповідач проходить службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 20.01.2004 та отримує грошове забезпечення, розмір якого їй за місцем служби відповідача повідомити відмовилися. Так як, втомилася просити і випрошувати у відповідача грошові кошти для утримання спільної дитини вимушена звернутися до суду для забезпечення належного виконання відповідачем зобов`язань, як батька дитини. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.11.2018 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві також просила позов задовольнити та стягнення аліментів з відповідача здійснювати з 01.12.2018. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач відзиву на позовну заяву в строк, установлений ухвалою від 13.11.2018, не надав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із позовної заяви встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені та подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Крім того, сторони наполягають на розірванні шлюбу, що підтверджується їхніми заявами. Із заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.08.2011 по справі № 2-2768/2011 вбачається, що з 07.07.2007 по 31.08.2011 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано цим судовим рішенням. Від спільного шлюбу сторони мають дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З довідки СКП «Гуртожиток» від 13.09.2018 № 2634 вбачається, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 05.10.2018 № 791 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] у званні молодший сержант. Згідно доданого до позову листа військової частини [NUMBER] від 10.10.2018 № 3085 представнику позивача відмовлено у наданні довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] за останні шість місяців на підставі ч.1 ст.11, ст. 21 Закону України «про інформацію». Із позову вбачається, що будь-яких стягнень по виконавчим документам з відповідача не здійснюється. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2\~ ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічний обов`язок батьків відносно дитини, передбачено\~ст. 180 СК України. За положеннями ст.ст. 183, 184 СК України \~ розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, або за заявою одержувача в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати спільну з позивачем дитину у випадках, передбачених ст.188 СК України. Суд, оцінюючи наявні у справі докази та враховуючи, що сторони, як батьки, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів в розмірі вказаному у позовній заяві з 01.12.2018, як вказала позивач, а не здати звернення останньої з позовом до суду.

Outcome: approved