Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що 18.08.2007 року вони зареєстрували шлюб. Зазначає, що сімейні стосунки між ними фактично припинені з початку січня 2014 року. Вони не ведуть спільний бюджет та спільне господарство. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим, це суперечить інтересам позивача. Також зазначила, що вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 18.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 18.08.2007 року відділом РАЦС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 175. Згідно змісту позову, причиною розпаду родини є фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин з січня 2014 року, втрата почуття любові. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] Дитина проживає з матір'ю - [PERSON], позивачем у справі, знаходиться на її утриманні та не має самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення нею повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved