Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з липня 2016 року. Вони не розуміють один одного, мають різні погляди на сімейне життя та на виховання дітей, що призвело до того, що вони втратили всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Вважає, що щасливого сімейного життя у них вже не буде. Не має наміру більше підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, тому і звертається до суду з цим позовом. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, також надав заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом №10. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України). За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною його рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений ними шлюб існує лише формально і як такий не відповідає інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що вказує на відсутність і з його сторони зацікавленості у збереженні шлюбу. Таким чином суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved