Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 12.09.2003 року по 30.07.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2016 року і до повноліття найстаршої дитини. На теперішній час розмір вказаних аліментів на утримання дітей є недостатнім. Відповідач за родом своєї діяльності є моряком та періодично ходить у рейси. Однак всіляко приховує свої дійсні доходи та відмовляється надавати будь-яке утримання власним дітям. У звязку з цим, позивач просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу на двох дітей, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Представник позивача адвокат [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.09.2003 року по 30.07.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №639, зробленого 13.12.2007 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, та [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №555, зробленого 13.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2016 року і до повноліття найстаршої дитини. 13.07.2017 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження щодо виконання вказаного рішення. Відповідно до довідки-розрахунок від 26.12.2017 року №5/54243713 Суворовського районного відділу виконавчої служби м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей в грошовому вираженні станом на 26.12.2017 року складає 20209,70 грн. Згідно довідки про неотримання аліментів від 01.02.2018/5969 старшого державного виконавця Корабельного РВ ДВС м.Херсон Кризської Л.М., виданої [PERSON] в тому, що вона в період з 26.12.2017 року по 31.01.2018 року, включно, не отримувала аліментів від [PERSON], згідно виконавчого листа №766/10778/16-ц від 12.06.2017 року виданого Херсонським міським судом Херсонської області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] Заборгованість по аліментам з 26.12.2017 рік по 31.01.2018 рік становить 1556,42 грн. Відповідно до довідки розрахунок заборгованості по аліментам на [PERSON] станом на 02.05.2018 року становить 3314,22 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне змінити розмір, який було встановлено рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017 року, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON]на утримання неповнолітніх дітей сина на 1/3 частину усіх видів доходу на двох дітей, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітніх дітей, обов'язок по утриманню яких покладений на відповідача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved