overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 27.11.2004 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що останній систематично ображав та бив позивача в присутності їх сина. Шлюбні відносини між ними припинилися з 2015 року, примирення між ними неможливе, оскільки на даний час сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливе., оскільки подальше спільне життя може призвести до загрози завдання шкоди її здоровю та здоровю їх дитини. Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 04.08.2017 року сторонам було надано строк на примирення терміном шість місяців, однак це позитивних результатів не дало. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : «Черевко». До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження серія 1-КИ № 229933, згідно якого 27.11.2004 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Черевко»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 009216, з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АН 321517; копією паспорта [PERSON], серія АМ № 784492. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 28.09.2010 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З травня 2014 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки, мешкають окремо. Подружні стосунки були припинені через те, що між ними останнім часом не було взаєморозуміння з різних питань подружнього життя та побуту. Позивач намагалася зберегти сім'ю, однак нічого не вийшло. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає, тому позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 28.08.2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу «[PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серії [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 28.10.1976 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу дітей не мають, але розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не може, оскільки безслідно зник, виїхав в невідомому напрямку, вже декілька десятків років вона не знає де він. Останнє відоме місце проживання : [INFO]. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Також просила стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день на час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 421015, згідно якого 28.10.1976 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: «Ощепкова»; копією паспорта [PERSON], серія АМ № 473451. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає необхідним здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 30.06.1998 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Відповідач зловживає спиртними напоями, кожен день перебуває у стані алкогольного спяніння, давно вже офіційно не працює. В стані алкогольного спяніння влаштовує скандали, висловлюється нецензурною лайкою, застосовує до позивача фізичне насилля. Така поведінка відповідача дуже негативно впливає на стан її здоровя. Відповідач відмовляється остаточно залишити оселю та перейти жити до будинку своєї матері. Подружні відносини між ними припинені ще у 2012 році, кожен живе окремо. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Зуєва». До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «Зуєва». Судові витрати просила покласти на відповідача. До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 404601, згідно якого 30.06.1998 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Зуєва»; копією паспорта [PERSON], серія АК № 599749; копією паспорта [PERSON], серія АН № 427093. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом 1-КИ №175846. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя. На теперішній час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає збереження шлюбу неможливим і прошу строк для примирення не надавати. Майнового спору між ними зараз не існує. Після розлучення діти будуть мешкати разом з нею, за місцем її реєстрації. Прізвище змінювати не має бажання. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги про підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, просила розглянути справу без її участі. До початку судового засідання відповідач надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, просить розглянути справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до наступного висновку. З копією свідоцтва про одруження серія 1-КИ № 175846 вбачається, що 02.08.2003 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Банна». З копії свідоцтва про народження серії І-КИ №027940 вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії І-КИ №344800 вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Судом встановлено, що сторонни на даний час не мають подружніх стосунків, кожен живе індивідуальним життям, сім'я фактично розпалася, примирення між сторонами неможливе, шлюб носить формальний характер та його збереження суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона 22.12.2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Основна причина розпаду сімї різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіря. На теперішній час вони майже не сплкуються та не мешкають однією сімєю понад двох місяців. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У звязку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Судові витрати стягнути з відповідача. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : «Майборода». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його вдсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 236563, згідно якого 22.12.2012 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Майборода»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 480980, з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АО № 154950; копією паспорта [PERSON], серія АН № 736277. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з 08.11.2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя не склалося через взаємне непорозуміння та несхожість їх характерів. Під час їх сумісного проживання, між ними постійно виникають сварки. На даний час вони проживають окремо. Позивач вважає, що їх родина розпалася остаточно і поновити її неможливо, подальше збереження шлюбу суперечить їх сіпльним інтересам. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не має. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність довх неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , згідно якого 08.11.2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище після реєстрації шлюбу : « чоловіка [PERSON] », «дружини [PERSON] »; копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON] , серія [NUMBER] ; копією паспорта [PERSON] , серія [NUMBER] . Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача, а тому суд вважає необхідним здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з 17.04.1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Їх сім'я фактично розпалася з початку травня 2015 року. В сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння, причиною яких були різні погляди на питання, пов'язані з роллю жінки та чоловіка у веденні спільного господарства, вихованні дитини. Збереження шлюбу стало неможливим, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. У зв'язку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище : «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], згідно якого 17.04.1999 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; довідкою виконкому Іларіонівської селищної ради від 12.06.2015 року про склад сім'ї; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved