Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 10 травня 2014 року з відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 133, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дітьми трирічного віку, оскільки вона не має змоги працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дітьми. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні у повному обсязі, не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З 10 травня 2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 3/. Згідно з копіями свідоцтв про народження сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 4, 16/, які проживають з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік, повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має не залежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Інших даних про стан здоровя, матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин, що мають істотне значення та враховуються судом при визначенні розміру аліментів не встановлено. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позов [PERSON] предявлений 06 листопада 2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дітьми трирічного віку. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», якщо боржник офіційно працевлаштований, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами не більше 50% заробітної плати боржника. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначеного позивачем розміру аліментів частково та вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, до досягнення дітьми трирічного віку. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: partial