Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON] [INFO], шлюб було розірвано 17.05.2006 року, з 18.08.2016 року їхній син навчається на оплатній основі у Вінницькому Державному Педагогічному Університеті, загальна вартість освітньої послуги становить 36 400 грн., витрати по утриманню сина несе позивач, відповідач жодної допомоги сину не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 36 400 грн. на період навчання сина. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на період навчання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно. Відповідач в суді позов визнав частково, вказав на те, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, у нього на утриманні дружина та малолітня дитина від другого шлюбу, він офіційно не працевлаштований. Заслухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 14.09.1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та про народження. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано 17.05.2006 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу. Син сторін [PERSON] з 01.09.2016 року є студентом денної форми навчання на контрактній основі факультету філології та журналістики Вінницького державного педагогічного університету імені [PERSON], термін навчання: з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що стверджується копією договору про надання освітніх послуг від 18.08.2016 року, копією студентського квитка на імя [PERSON]. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, син сторін народився 05.08.1999 року, тобто, досяг повноліття і продовжує навчання. Суд також вважає, що він в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу на контрактній основі, йому необхідні кошти для оплати за навчання, проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач [INFO], є працездатним за віком та станом здоровя, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своєму сину в звязку з його навчанням. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобовязаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину в звязку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, а безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні. Позивач просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно. З наданих позивачем доказів вбачається, що загальна вартість навчання сина сторін складає 36 400 грн., позивачем також сплачуються кошти за проживання сина в гуртожитку: за 2017 рік сплачено 3850 грн., тобто, позивачем доведено витрати, повязані з навчанням сина, в розмірі близько 14 000 грн. за рік або 1200 грн. щомісячно. Як вказано вище, обоє батьків мають приймати участь в утриманні повнолітніх дітей, які навчаються. Крім того, судом приймаються до уваги ті обставини, що відповідач з 14.11.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають малолітню доньку Каталею [INFO], дружина відповідача не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує допомогу по 860 грн. щомісячно. Це стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дитини, повідомленням управління соціального захисту населення про призначення державної допомоги. Враховуючи все наведене вище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання його повнолітнього сина в звязку з його навчанням в розмірі по 650 грн. щомісячно. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку позов подано 22.11.2017 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial