Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.02.2011 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №1. Від даного шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони мають різні характери, різні погляди на життя, що призводило до виникнення конфліктих ситуацій в сім`ї та сварок, що негативно відображалось на їхніх взаємовідносинах. Відповідач зловживає спиртними напоями. Їхня сім`я фактично розпалась, вони припинили підтримувати шлюбні відносини. Про поновлення шлюбних стосунків не може йти мова. За таких обставин збереження сім`ї вважає неможливим, а тому бажає шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суд заяву, згідно якої просить судове засідання провести у його відсутність, проти розірвання шлюбу заперечує. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 17.02.2011 серія [NUMBER] (а.с.6), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.2011. Згідно копії свідоцтва про народження від 17.05.2011 серія [NUMBER] (а.с.7), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім`ї. Наданий сторонам строк для примирення до позитивних результатів щодо збереження шлюбу і покращення взаємовідносин не призвів. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, небажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 110-113 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування позиції позивача, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно її заяви залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved