Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені по аліментах. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за час сумісного проживання з відповідачем вони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.12.2008 р. стягнуто із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів. Станом на 13.09.2016р. заборгованість становить 33928,04грн. В звязку з невиплатою аліментів, її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім ї, тому, змушена звертатись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та зменшувала розмір заборгованості по пені, та в остаточному вигляді просила стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення аліментів в період з 11.12.2008р. по 31.11.2016р. в сумі 5572,71 грн. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні, уточнені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала в звязку з тим, що заборгованість хоч і є та вона виникла не з вини відповідача, просила суд врахувати скрутне становище відповідача, та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.12.2008 р. стягнуто із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно Наказу ТОВ „Покров БУД від 19.05.2015 № 3 [PERSON] з 20 травня 2016 року працює в товаристві та його заробітна плата становить 1480,00 грн. в місяць. Відповідач працює там по сьогоднішній день. Відповідач на сьогодні має іншу сімю, з 18.09.2010 року одружений з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 18.09.2010, серії 1-СР № 058620. Має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 26.05.2011 року, серія 1-СР № 130602. Відповідач на сьогодні проживає зі своєю сімєю, разом із своєю непрацездатною матірю [PERSON], яка є пенсіонеркою, та також потребує фінансової допомоги сина. Будинок, в якому вони проживають знаходиться у власності матері [PERSON], що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 13.01.2011 № 325423577. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.12.2016 року, здійсненого відділом ДВС Черкаського районного управління юстиції вбачається, що станом на 31.11.2016 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 16\~340,54 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до роз'яснень,\~\~наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року,\~\~передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час\~\~прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір пені з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 196 Сімейного кодексу України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. \~Таким чином, фактично вказаною нормою права\~\~закріплено відповідальність платника аліментів\~\~за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником\~\~наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. \~При перевірці правильності розрахунку заборгованості, поданого позивачем, судом враховуються правові позиції викладені в Постанові ВСУ від 16.12.2015 року №6-2696цс15 відповідно до яких при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, та можуть бути зменшені судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. \~Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказам, приходить до висновку, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але суд приймає до уваги, що відповідач все ж сплачує аліменти, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, сімейний стан платника аліментів, а саме наявність на його утриманні малолітнього сина, непрацездатної матері, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів та стягнути з нього 2\~786 гривень 35 копійок. Саме за умови стягнення з відповідача таких сум будуть забезпечені передбачені Законом права дитини та сторін по справі. Суд не бере до уваги заперечення проти позову з причин, що заборгованість по аліментах виникла не з вини відповідача, оскільки як встановлено в судовому засіданні відповідач знав про суму аліментів яку йому необхідно було сплачувати, ця сума була предметом розгляду в цивільній справі про збільшення розміру аліментів, проте сплачував лише частину цієї суми, а тому знав та усвідомлював що така заборгованість виникне. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

Outcome: partial