Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 травня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано та від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] . Зазначає, що дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на виховання дитини в домовлені строки добровільно не надає, а тому позивач вважає за необхідне звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18 серпня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, у якому відповідач зазначає, що твердження позивача стосовно ненадання добровільно в обумовлені строки матеріальної допомоги на утримання сина не відповідають дійсності, адже відповідачем щомісячно передається не менше 2000 грн на утримання сина. Дані грошові кошти відповідач щомісячно передавав позивачу особисто в руки та не просив складати жодних документів при отриманні цих коштів. Заперечує проти вимоги стягнення грошових коштів починаючи з 01 травня 2020 року, оскільки відповідачем були передані грошові кошти за липень місяць включно. Відповідач вказує, що втратив офіційний заробіток, але не має на меті зменшувати чи припиняти здійснювати надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 01 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. З 26 червня 2015 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 квітня 2017 року розірвано (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина [PERSON] , [INFO] , самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров`я. Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому суд вирішив стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини за минулий час з 01 травня 2020 року, а не з дати подання позову до суду, задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не доведено вжиття заходів щодо отримання аліментів та неможливості їх отримати з 01 травня 2020 року і до звернення 25 червня 2020 року з позовом до суду. Доводи відповідача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі судом до уваги не приймаються, оскільки згідно норм ч.1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. Позивач в своєму позові просить стягувати аліменти саме у частці від доходів відповідача. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial