Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом 2008 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю. [INFO] у них народився син [PERSON] , про зроблено відповідний актовий запис №246 від 12.08.2009 року. З листопада 2009 року їхні з відповідачем фактичні шлюбні відносини припинено. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2010 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] народженням в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , і знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, аліментів вона від відповідача не отри\-мувала жодного разу, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів. Заборгованість по виплаті аліментів складає 57 533, 15 грн., що підтверджується розрахунком № 185, виданого 09.04.2018 року державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. Протягом багатьох років [PERSON] життям сина [PERSON] не цікавився,не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні, не відвідував жодного разу школи і не цікавився успіхами свого сина, не підтримував сина у хвилини тяжкого морального спаду. Вважає, що відповідач ігнорує навіть факт спорідненості з сином, так як не спілкується з ним навіть в обсязі, необхідно\-му для його нормального усвідомлення, і взагалі не цікавиться станом здоров`я своєї дитини. Вона проживає разом з сином, вони мають нормальні житлово-побутові умови, вона повністю утримує сина, займається його вихованням, нею створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. Просить суд позбавити [PERSON] , який народився [INFO] у м. Синельникове, батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. До початку проведення судового засідання представник позивача Третяк І.П . надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позов підтримала та просила суд його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Сітало Н.М. надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд їй задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та зіставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач і відповідач у справі є батьками [PERSON] , який народився [INFO] у м. Синельникове Дніпропетровської області, що встановлено із наданої суду копії виданого 12 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] народженням в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З довідки від 12.09.2018 року виданої квартальним комітетом №11 м. Синельникове вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм неповнолітнім сином: [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] у вихованні і матеріальному утриманні сина ніякої участі не приймає. З довідки №52 від 13.09.2018 року виданої в.о. директора Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 м. Синельникове вбачається, що син [PERSON] - [PERSON] - учень 3-го класу ЗОШ №1 м. Синельникове, виховується мамою, батько [PERSON] з сім`єю не проживає, в вихованні сина участі не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням сина не цікавиться. Відповідно до розрахунку №185 від 09.04.2018 року, виданого державним виконавцем Синельниківського МРВ ДВС у Дніпропетровській області, [PERSON] станом на 01.04.2018 року має заборговані по аліментам стягнутим на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 57 533, 15 грн. Згідно довідки №365 від 04.09.2018 року виданої державним виконавцем Синельниківського МРВ ДВС у Дніпропетровській області, [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року, згідно виконавчого листа №2-504 виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи знаходиться висновок органу опіки та піклування Синельниківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , відповідно до якого, враховуючи інтереси та думку малолітнього, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування висновку зазначили, що малолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду від 30 квітня 2010 року [PERSON] призначено аліменти на утримання дитини. Згідно з довідкою Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 09 квітня 2018 року заборгованість по виплатам аліментів складає 57 533 гривні. Відповідно до довідки голови квартального комітету №11 [PERSON] від 12 вересня 2018 року малолітній [PERSON] постійно проживає з матір`ю [PERSON] . Батько [PERSON] участі у вихованні та житті сина не приймає, матеріально матері не допомагає. Відповідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей міської ради від 13.09.2018 за адресою: [ADDRESS] , дитина забезпечена усім необхідним для розвитку та виховання: є окрема кімната, місце для сну, навчання та відпочинку, іграшки, одяг, взуття, навчальний матеріал. Відповідно до довідки адміністрації Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІИ ступенів № 1 від 13.09.2018 встановлено, що батько дитини, [PERSON] участі у житті сина не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням сина не цікавиться. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] майже з самого народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , життям та здоров`ям останнього зовсім не цікавиться, вихованням та його утриманням не займається, фактично переклавши цей обов`язок на позивача [PERSON] Викладене вище, безумовно свідчить про те, що відповідач не проявляє батьківської турботи до сина, тобто фактично самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, що має наслідком позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. 150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, 166 СК України, ст.ст. 55, 60, 62, 67, 68, 71- 74 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved