Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються відповідно до судового наказу, виданого Оболонський районним судом м. Києва 14.01.2019 року у справі №756/16819/18. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу, виданого Оболонський районним судом м. Києва 14.01.2019 року у справі №756/16819/18 з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, на даний час розмір аліментів, який стягувався за вищезазначеним судовим наказом, є недостатнім для утримання дитини, оскільки потреби [PERSON] значно збільшились, що пов`язано з початком навчання у школі та відповідними витратами з урахуванням цього, адже дитина потребує коштів на навчання, зокрема, забезпечення зошитами, одягом, повноцінним харчуванням, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, окрім сина в неї на утриманні перебуває й інша малолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач у вихованні дитини не приймає ніякої участі, не цікавиться її життям, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на 01.12.2020 р. у сумі 23390,98 грн. Відповідач у добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено судовим наказом. Таким чином, у зв`язку зі збільшенням матеріальних витрат на дитину, які пов`язані з тим, що син пішов до школи, стрімким ростом цін, з метою забезпечення потреб дитини у збалансованому харчуванні, вітамінах, одязі та взутті, ліках, розвиваючій літературі, відвідуванні гуртків тощо, позивач просить стягувати з відповідача аліменти щомісця у розмірі 3000 грн. Ухвалою від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позов не визнав з тих підстав, що на теперішній час не працює, доходу не має, навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Київське вище професійне училище водного транспорту», отримує невелику стипендію, у зв`язку з чим не в змозі платити на користь позивача аліменти у визначеному у позові розмірі. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони з 14.06.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до судового наказу, виданого Оболонський районним судом м. Києва 14.01.2019 року у справі №756/16823/18, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою Оболонського районного ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №29708/13 від 08.12.2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за період з 21.12.2018 року по 30.11.2020 року становить 23390,98 грн. Як вбачається з довідки за вих. № 234 від 26.11.2020 року неповнолітній [PERSON] навчається у 1-Б класі школи I-III ступенів № 225 Оболонського району м. Києва. За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданими ГУ ДПС у м. Києві, дохід [PERSON] у вигляді державної соціальної матеріальної допомоги за 2 та 3 квартал 2020 року становить 5160 грн. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Оскільки відсутня імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, та навпаки). А тому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2021 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня у розмірі 2395 грн. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін, а також те, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку значно менший, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, у свою чергу, збільшується щокварталу, відповідач працездатний, не надав доказів того, що не може працювати та отримувати відповідну заробітну плату, а також відомостей про наявність в нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків, з урахуванням закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2395 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, що, також, дорівнює мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину. Стягнення почати з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial