Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якого просить стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00\~грн. щомісячно до повноліття сина та допустити негайне виконання судового рішення. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонами було розірвано 26.08.2015 року рішенням Козівського районного суду Тернопільської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, його вихованням не займається. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі без застосування технічних засобів (а.с.37). Відповідач в судове не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.36). Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ИД №134454 відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, [PERSON] проживає разом із матірю - позивачем [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні, забезпечений усіма необхідними умовами для проживання, навчання та повноцінного розвитку, виховується належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем його законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідач зобов'язаний виконувати обов'язки по утриманні дитини, однак допустив невиконання вказаного обов'язку, оскільки не бере активної участі в утриманні дитини, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів. Як вбачається із матеріалів справи та зясовано у судовому засіданні, відповідач не має постійної роботи та не зареєстрований як фізична особа-підприємець, має нерегулярний мінливий дохід, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову із визначенням розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки дитина потребує утримання, матеріального забезпечення, а відповідач зобовязаний надавати допомогу, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі - 900,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved