Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому посилалася на те, що 17.02.2006 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] 19.07.2011 року між сторонами шлюб було розірвано. На даний час з Відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, донька знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти, чим не виконає обов'язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. У зв'язку з вищевикладеним, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2017 року і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, про місце дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 17.02.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. 19.07.2011 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2011 року по справі № 2-2880/11. Згідно довідки Обслуговуючої компанії Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Валеря» № 17-7 від 16.02.2017 року [PERSON] дійсно утримує двох дітей: дочку - [PERSON], 2010 року народженя та сина- [PERSON], 2016 року народження. Діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] а, кв. 135. На даний час з Відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дочка знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти, чим не виконує обов'язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Відповідач, як батько [PERSON], кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. На підставі ст. ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved