Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована також [PERSON], яка є колишньою дружиною онука [PERSON]. На даний період відповідач залишається зареєстрованою в квартирі, участі в утриманні якої не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати. Всі звернення позивача добровільно знятись з реєстрації залишились відповідачем проігноровані, в зв'язку з чим порушуються її права, як власника квартири, що перешкоджає їй в користуванні власністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх обґрунтування послалась на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслала, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом належним чином про дату та час розгляду справи, не надав відомостей щодо причини неявки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності /а.с.12/. Відповідно до відповіді на запит суду Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області, у вказаній квартирі з 05.03.2003 року є зареєстрованою також [PERSON], [INFO] /а.с. 14/. Згідно довідки Комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №11 №733 від 24.02.2014 року, [PERSON] являється колишньою дружиною онука власника [PERSON] /а.с. 5/ Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 листопада 2012 року /а.с. 11/. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно актів від 20 лютого 2014 року та 24 лютого 2014 року року, які складені сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких засвідчено начальником КРЕП№11 Токар Л.В., в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні /а.с. 9,10/. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні показами свідка [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.І ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved