Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у відділі ЗАГСу м. Нукус ККАРСР, актовий запис №1251, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а понесені нею судові витрати стягнути з відповідача. Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, внаслідок чого у них постійно виникали сварки. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сім'єю. З липня місяця 2018 року сімейно-шлюбні відносини сторони припинили. Спільного бюджету не ведуть. Відповідач має іншу сім'ю. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, на розірванні шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 17.10.1987 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом ЗАГСу м. Нукуса ККАРСР, актовий запис №1251. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, внаслідок чого у них постійно виникали сварки. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сім'єю. З липня місяця 2018 року сімейно-шлюбні відносини сторони припинили. Спільного бюджету не ведуть. Відповідач має іншу сім'ю. Їх шлюб носить лише формальний характер. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь. Враховуючи наведене,

Outcome: approved