Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.11.2011 року та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування заяви вказала, що сторони з 26 листопада 2011 року перебували в зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], 12.11.2012 року. З січня 2016 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. На даний час фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач, вважає, що примирення є неможливим. Спору про поділ майна сторони не мають. Вказала, що відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1844 встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно ксерокопій свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують з січня 2018 року. Спору про поділ майна сторони не мають. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно з вимогами\~ст. 183 СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам їх доньки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,\~та

Outcome: approved