Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. 28 липня 2020 року, ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, позовну заяву було залишено без руху. 20 серпня 2020 року, на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, позивачем було подано позовну заяву з усуненими недоліками. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 13 липня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 02 квітня 2019 року, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ, шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають разом з позивачем. Відповідач не виконує свій обов`язок щодо матеріального забезпечення дітей, добровільно надавати матеріали допомогу на їх утримання відмовляється. Спільної згоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою судді від 11 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулась до суду з заявою, в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути без неї, позовні вимоги підтримує в частині стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою, в якій просить цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (а.с. 31). У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.21, 22). Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи діти, які не досягли повноліття, проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей повинно бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.183 СК України з відповідача на користь позивача на утримання дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлений 28 липня 2020 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved