Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2013 року. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року вони з чоловіком проживають окремо, оскільки після фактичного припинення подружніх стосунків він переїхав жити до своїх батьків. З того часу участі у вихованні дитини він не бере та матеріально не допомагає, приховуючи натомість своє місце роботи та дохід. Дочка знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоч платником аліментів не являється, тому вона змушена звернутися з цим позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 січня 2013 року у Знамянській Другій селищній раді м.Знамянка Кіровоградської області, актовий запис №2 (а.с.5). Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.6). Дитина знаходиться на утриманні матері (а.с.7, 8). Довідок про доходи сторонами не надано. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд, відповідно до ст.182 СК України, має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки, яка знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи з нею, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладено, ст.ст.180-182, 191 СК України,

Outcome: approved