Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з тих підстав, що відповідач, яка є її племінницею, була зареєстрована у спірній квартирі багато років назад, але фактично не проживала за даною адресою ніколи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Допитана як свідок вона показала суду, що відповідач була зареєстрована в спірній квартирі ще за життя батьків позивача, за усною домовленістю з ними. Жодного дня з моменту реєстрації відповідач не проживала в спірній квартирі, тому що після народження проживала разом із своїми батьками за адресою: [ADDRESS] , де продовжила проживати та проживає і на даний час, вже після того як її батьки переїхали на постійне місце проживання до приватного будинку, розташованого у межах Харківської області. Відповідач та його представник [PERSON] , які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, хоча час та дата судового засідання були заздалегідь узгоджені із сторонами. Незважаючи на тривалість перебування справи у провадженні суду з 28.10.2019 р. відповідач свої заперечення по суті позову не надав, на підтвердження поважності причин неявки до суду ( перебування на ізоляції сторони та перебування у щорічній відпустці представника, що унеможливлює участь у судовому засіданні та надання заперечень) доказів суду не надали. За таких обставин суд, враховуючи думку позивача та його представника, розглянув справу за відсутності відповідача та його представника. Заслухавши покази позивача та свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. З показів позивача, свідків та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.8) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] , двоє її дітей - [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] . Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що вони проживають з позивачем в одному будинку і знають позивача та її сім`ю близько 50 років. Ще за життя батьків позивача їх сім`я проживала із позивачем та її рідним братом, дочкою якого є відповідач [PERSON] . Коли брат позивача одружився близько 30 років тому, то він переїхав проживати до своєї дружини у сусідній будинок по пр.Ювілейному в м.Харкові, де і народилася його дочка [PERSON] . Ніколи за місцем проживання позивача вони не бачили відповідача, а навпаки, бачили як вона виходить із сусіднього будинку, де проживає разом з чоловіком та має двох дітей. Коли вони відвідували позивача за спірною адресою, то бачили там лише позивачку та двох її дітей. Відповідно до ч. 1 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Дослідженими доказами доведено, що що відповідач більше півроку в спірній квартирі не мешкає без поважних на то причин, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. Таким чином, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , так як він не проживає в ній більш як шість місяців без поважних причин. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved