Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - у твердій грошовій сумі 600,00 грн., та на утримання матері до досягнення дитиною 3х років в розмірі 300,00 грн., щомісяця. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 29.10.2011 року вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають сина [INFO]. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, а також постійні конфлікти, що призводять до сварок та скандалів, через що сторони на час звернення позивача до суду припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, на теперішній час будь-яких подружніх стосунків не підтримують, а їх спільна дитина - [PERSON], [INFO] - проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Також позивач зазначила, що через зайнятість доглядом та вихованням дитини вона позбавлена можливості заробляти достатні кошти для її утримання та утримання дитини, а за такого, посилаючись на норми сімейного законодавства, просила суд задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності. В поданих заявах позивач наполягає на своїх позовних вимогах, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, у випадку ,коли відповідач визнає заявлені до нього вимоги, суд, за наявності на таке правових підстав, ухвалює рішення про задоволення таких вимог. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб (видане повторно) серії [NUMBER] у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 29.10.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1129. Від шлюбу сторони мають сина, яким є [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), який на час розгляду справи судом проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що випливає з наданих сторонами пояснень та підтверджується довідкою ЖБК «Жовтневий-20» №1069 від 12.06.2014 року. Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем сторони на час звернення до суду проживають окремо та припинили будь-які притаманні подружжю відносини. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд враховує, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 84 Сімейного кодексу України регламентує право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, а також приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація сплаченої за розгляд спору про розірвання шлюбу суми судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved