Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи Миролюбівської сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що 22 лютого 2001 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: с. Миролюбівка (колишнє Комсомольське), Лозівського району, Харківської області, вул. Вишнева (колишня вул. Радянська), б. 7. Даний спадок фактично прийняла мати позивача [PERSON], але нотаріально спадок не оформила, а 11 червня 2007 року померла. Спадкоємцями після смерті батьків є позивач та відповідачі по справі. Позивач фактично спадок прийняла після смерті батьків, оскільки постійно проживала разом з ними, а відповідачі від спадку відмовилися, заяв до нотаріальної контори не подавали. В звязку з чим просить поновити їй строк для прийняття спадку та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті батьків [PERSON], померлого 22 лютого 2001 року та [PERSON], померлої 11 червня 2007 року. Крім цього просить відстрочити сплати судового збору до ухвалення рішення по справі в звязку з складним матеріальним становищем. Позивач в судове засідання не зявилася, але при подачі позову до суду просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але раніше надавав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2001 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 288516, виданим Комсомольською сільською радою Лозівського району Харківської області 24 лютого 2001 року. На день смерті він мешкав за адресою: Харківська область, Лозівський район, с-ще Миролюбівка (Комсомольське), вул. Вишнева (Радянська) , буд.7. За життя [PERSON] належав в цілому на праві особистої власності житловий будинок, розташований за адресою: с. Комсомольське, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, 7, що підтверджується свідоцтвом про право на особисту власність на житловий будинок (домоволодіння), виданим головою виконавчого комітету Комсомольської сільської Ради народних депутатів 04 червня 1991 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] відповідно до ст. 548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, в редакції 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але правові документи на будинок не оформила. 11.06.2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 109277, виданим Комсомольською сільською радою Лозівського району Харківської області 12 червня 2007 року. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], с-ще Миролюбівка (Комсомольське), вул. Вишнева (Радянська) , буд.7. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський район, с-ще. Миролюбівка (колишнє Комсомольське), вул. Вишнева (колишня Радянська), буд.7. Спадкоємцями на спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] є її діти: позивач по справі [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців не має ні по закону ні по заповіту. Як вказано в позовній заяві позивач фактично спадок після смерті [PERSON] прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, доглядала матір, потім поховала її. Після смерті матері повернулася жити у свій будинок за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Царедарівка, вул. Жовтнева, буд. 29, але продовжує навідуватись до батьківського будинку та доглядає за ним. [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендували, її не прийняли та фактично від неї відмовилися. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] фактично спадок прийняла, заяву про відмову не писала, однак у встановленим законом строк не звернулася до нотаріальної контори, для прийняття спадщини, так як хворіла та вважала, що автоматично є спадкоємцем на будинок оскільки проживала разом з матірю, тому за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно. Право позивача на спадщину за законом належних спадкодавцю на праві власності ніким не оспорене. Визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з позивача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Outcome: approved