Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 20 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпрпетровській області позивач та відповідач зареєстрували шлюб, актовий запис № 638. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- Іванченко [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що збудувати міцну родину сторони за час сумісного подружнього життя не змогли. Своєю поведінкою в сім'ї відповідач завжди демонстрував зарозумілу самостійність: не радився з позивачкою, коли остання щось пропонувала, він ніколи з нею не погоджувався. Все його дратувало та не влаштовувало. Позивач у відповідача не знайшла розуміння, прояву любові та поваги до себе, прагнення до спільного майбутнього. Неодноразово, відповідач уходив з родини та мешкав окремо, потім повертався у родину. Поки сторони мешкають в одній квартирі з сином, але кожен сам по собі. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. У звязку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище : «Іванченко». Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини у сторін, а також обставини життя подружжя, враховуючи відсутність примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, серія 1-КИ № 056322, згідно якого 20.10.2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Іванченко»; копією паспорта [PERSON], серія АЕ № 822812; копією паспорта [PERSON], серія АН № 557086. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved