Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі по справі, її колишній чоловік [PERSON], донька [PERSON] та донька [PERSON] зареєстровані в будинку з лютого 2007 року, але фактично не проживають у вказаному будинку з січня 2011 року, не здійснюють оплату за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участь у спільному побуті. Залишаючись зареєстрованими у будинку відповідачі завдають їй фінансові незручності, з реєстрації добровільно знятися не бажають. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України просила визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, поштою направили листи, згідно яких просили позовні вимоги задовольнити та підтверджують, що з 2011 року не проживають в будинку за адресою: [ADDRESS]. Судом визнано за можливе розглянути справу без участі відповідачів на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин. Судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 08.11.2011 р. скасовано рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2011 р. та визнано укладену між [PERSON] та [PERSON] мирову угоду в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, за умовами якої виділено у власність [PERSON] будинковолодіння [ADDRESS], за виключенням самовільно збудованого навісу «Е», із земельною ділянкою площею 0,0946 га загальною вартістю 388161 грн. (а.с. 48-49). Право власності позивача [PERSON] на будинок [ADDRESS] зареєстровано 19.02.2014 р., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2014 року (а.с. 7). Згідно довідки Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру від 07.06.2017 р. № 3278 у будинку [ADDRESS] зареєстровані: донька [PERSON], [INFO]; колишній чоловік [PERSON], [INFO]; донька [PERSON], [INFO]. Власник - [PERSON] не зареєстрована (а.с. 8). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] та є сусідкою позивача, суду пояснила, що приблизно у 2010-2011 роках позивач розлучилася з [PERSON] та розділили майно з ним майно. [PERSON] поїхав в село та проживає окремо, їх діти [PERSON] та [PERSON] виїхали на навчання і у м. Суми не повернулися, створили свої сім'ї, мають дітей. Будинок великий, його складно утримувати та дорого платити за нього. У позивача хвора мати, яка проживає на Західній Україні і вона періодично там проживає, а їй надає ключі, щоб вона доглядала за будинком. Позивач хоче продати будинок і поїхати жити до своєї матері, але не може цього зробити. Колишній чоловік та діти не можуть добровільно приїхати та знятися з реєстрації. Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Судом достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи зареєстрованими у будинку за адресою: [ADDRESS] не проживають у вказаному житлі без поважних причин, іншої домовленості між ними і власником житла не встановлено, не заперечують проти задоволення позовних вимог. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту у обраний нею спосіб, тому позовні вимоги про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved