Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 06 вересня 1997 року. Від шлюбу мають чотирьох дітей : сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склались з вини відповідача, який нехтував сімейними цінностями, не опікувався проблемами сім»ї, що призводило до непорозумінь та суперечок. Свідками таких відносин між батьками є малолітні діти, які страждають від негативної моральної атмосфери в сім»ї. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що проживаючи разом з відповідачем, шлюбних відносин з ним припинені після народження дочки [PERSON], з [INFO]. Відповідач не допомагає їй матеріально, не підтримує у жодному починанні, втратив інтерес до неї як до дружини. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідач позов визнав, підтвердив ті обставини, що проживають з дружиною як сторонні люди, сімейних відносин тривалий час не мають, має намір змінити місце проживання. Суд, заслухавши сторони, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 вересня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 06 вересня 1997 року Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області. Від шлюбу мають чотирьох дітей : сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження : серії [NUMBER], виданим повторно 26 лютого [INFO] Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області, серії [NUMBER], виданим 04 серпня 1999 року Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області, серії [NUMBER], виданим 10 жовтня 2000 року Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області та серії [NUMBER], виданим повторно 23 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області. Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. Сторони проживають за однією адресою, проте з [INFO] шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач тривалий час не піклувався про створення сімейних відносин на почуттях любові, поваги та взаємодопомоги, не приймав мір до належного утримання дітей. Позивач сама займалась вихованням дітей та їх належним доглядом, матеріальним забезпеченням сім»ї. Приймати міри для збереження сім»ї жоден з подружжя не бажає, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Позивач виявила стійкий намір на розірвання шлюбу, категорично заперечивши можливість примирення. Рішення позивача викликано обґрунтованими причинами та не оспорено відповідачем. Суд дійшов висновку, що розлад в сім»ї не носить тимчасового характеру, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітніх дітей, які є свідками неприязних відносин між батьками, що має істотне значення, і не зможе створити нормальних умов для спільного сумісного життя подружжя. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на викладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відсутні підстави, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач є особою, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. В судовому засіданні вона вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». За правилами частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила 243 гривні 60 копійок судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 116 від 19 червня 2015 року. Вказані понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved