Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, зазначивши, що 09.07.1999 року у шлюбі з відповідачем народилася донька [PERSON]. 24 червня 2004 року шлюб між сторонами було розірвано і з відповідача стягнуто аліменти, які він сплачував до повноліття доньки. На теперішній час [PERSON] продовжує навчання на другому курсі денної форми навчання за контрактом у Запорізькому національному технічному університеті. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а позивач не в змозі самостійно її утримувати, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою двадцяти трьох років. Ухвалою судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відкрито провадження у справі. 10.10.2018 року відповідач подав до Великобілозерського районного суду Запорізької області відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнав, оскільки позивач не надала доказів її тяжкого матеріального становища чи стану здоровя. Крім того, відповідач зазначив, що він не має змоги надавати доньці матеріальну допомогу, так як ніде не працює, єдиним джерелом його доходів є вирощування овочів, сплачує аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також на його утриманні перебувають дві неповнолітні доньки, дружина, яка не працює, та мати інвалід третьої групи. 08.10.2018 року позивач надала до суду відповідь на відзив, вказуючи, що відповідач є працездатною особою, має у власності земельну ділянку, яка перебуває в оренді у СВК «Росія», за що отримує орендну плату, його дружина є також працездатною, а мати пенсіонер за віком, разом з ним не проживає. 18.10.2018 року відповідач подав до суду заперечення, в яких зазначив, що позивачем не надано суду підтвердження, що їй із дочкою потрібна матеріальна допомога. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судовому засіданні представники відповідача адвокат [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків (стаття 200 СК України). Отже, в силу приписів ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, яка продовжує навчання по досягненню повноліття. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 033448, виданого 21.07.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Великобілозерського району Запорізької області, [PERSON] народилася 09.07.1999 року, її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] будучи повнолітньою особою, яка не досягла віку 23 років, згідно з довідкою № 4947 від 19.07.2018 року та Договором № 242-1/721 про надання освітніх послуг від 31.08.2017 року, з 01.09.2017 року навчається на 2 курсі денної форми навчання за контрактом у Запорізькому національному технічному університеті (а.с.9,11) та мешкає у гуртожитку (а.с.10). [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON], але доходів останньої (а.с.8) не вистачає на необхідне забезпечення повнолітньої доньки на період її навчання у навчальному закладі. Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено обставин неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги своїй доньці, яка продовжує навчання. Так, судом враховується, що відповідач є працездатною особою, згідно із записом у трудовій книжці від 17.09.2016 року звільнений з ПрАТ «Агропромислова компанія» за власним бажанням, має у власності земельний пай, який перебуває в оренді у СВК «Росія», за що отримує орендну плату, його дружина [PERSON] є працездатною, згідно з записом у трудовій книжці 09.03.2016 року звільнена з останнього місця роботи за власним бажанням. Одночасно суд вважає, що зазначені відповідачем обставини, які підтверджені належними доказами, зокрема, наявність у відповідача іншої сім'ї, перебування на його утриманні двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], необхідності сплати аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач, з 1/6 на 1/8 частину усіх видів доходу (заробітку) відповідача. Таким чином,\~з \~[PERSON] на\~користь [PERSON]\~підлягають стягненню\~аліменти на\~утримання повнолітньої\~доньки [PERSON],\~у розмірі у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на одну працездатну особу починаючи з 25 липня 2018 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial