Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства між ними припинені більше трьох місяців тому. Усі витрати, повязані з утриманням дитини позивач несе одна. Після фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин, останній у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає і надавати не бажає, хоча має таку можливість, так як має постійне місце роботи ( АТП 11215) і отримує заробітну плату. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання їх доньки. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], 20.06. [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку ( доходу ), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 289256, 26.07.2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Корецька». З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 549449, вбачається, що її батьками є сторони по справі. Згідно довідки квартального комітету № 22 від 05.07.2017 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою : [INFO], разом з донькою [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 180 - 182, 179, 182, 191 СК України, та

Outcome: approved