Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача встановлення факту проживання однією сім'єю та про визнання права спільної власності на майно і його реальний розподіл. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з січня 1991 року перебуває із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] року у них народився син [PERSON]. З відповідачем вони разом проживають, відпочивають піклуються та виховують свого сина, ведуть спільне господарство. Шлюб між ними не зареєстрований від незалежних від них обставин, але враховуючи те, що у кожного з них у відносинам є права та обов'язки щодо виховання сина, піклування за їх батьками та ведення спільного бюджету тому фактично у них склалися такі відносини, які притаманні тільки сім'ї. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах за спільні кошти, ними було і набуто майно, а саме: Фургон ізотермичний-С, Мерседес-Бенс 815 Д, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Татра, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Зепхир сикс, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Порше, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]; Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТРО-ІНФОРМ», Код в ЄДРПОУ 24417288; Публічне акціонерне товариство «АМУР», Код в ЄДРПОУ 14192196; Приватне підприємство «ГРИФОН», Код в ЄДРПОУ 21354825. За їх згодою власником (засновником) приватного підприємства «Грифон», товариства з обмеженою відповідальністю «Метро-Інформ» та акцій публічного акціонерного товариства «Амур» був зареєстрований [PERSON]. Відповідачу належить 94,2 % акцій ПАТ «Амур». Приватному підприємству «Грифон» належать 90 % статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Метро-Інформ». Статутні капітали вказаних підприємств були сформовані за рахунок їх з відповідачем коштів, а тому вона вважає, що вони сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя і є об'єктом їх спільної сумісної власності. Просила суд встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу її з відповідачем з січня 1991 року по теперішній час; визнати спільною сумісною власністю її та відповідача, фургон ізотермичний-С, Мерседес-Бенс 815 Д, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Татра, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Зепхир сикс, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Порше, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]; виділити їй у власність в рахунок поділу майна 50 відсотків майна товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО-ІНФОРМ», 50 відсотків майна публічного акціонерного товариства «АМУР», 50 відсотків майна приватного підприємства «ГРИФОН». В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги змінили, просили суд встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу її з відповідачем з січня 1991 року по теперішній час; визнати спільною сумісною власністю її та відповідача, фургон ізотермичний-С, Мерседес-Бенс 815 Д, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Татра, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Зепхир сикс, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Порше, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]; виділити їй у власність в рахунок поділу майна 50 відсотків майна ТОВ «МЕТРО-ІНФОРМ», 50 відсотків майна публічного акціонерного товариства «АМУР», 50 відсотків майна приватного підприємства «ГРИФОН»; визнати недійсним іпотечний договір № 721121 від 11.04.2011 року та договір застави № 721122 від 11.04.2011 року, що укладені між товариством з обмеженою відповідальністю «Метро-Інформ» та публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України»; зобов'язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зняти заборону відчуження: нежитлової будівлі - магазину з підвалом (А-1, пд), площею 1240, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Академіка Корольова, 12. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Треті особи ТОВ «Метро-Інформ», ПАТ «Амур», Приватне підприємство «Грифон» в судове засідання не з'явились, скерували до суду заяви в яких просили справу розглядати в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Оскільки дані договори відповідають вимогам чинного законодавства та при їх укладенні жодних порушень законодавства не допущено. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного та цивільного законодавства. Відповідно до ст.74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, мано набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, з січня 1991 року [PERSON] перебуває із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Під час проживання однією сім'єю вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. [INFO] року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства від 16 жовтня 1992 року. Ці обставини підтверджені фотографіями, що містяться у додатку № 1 до позовної заяви, свідоцтвом про хрещення, копіями сторінок закордонних паспортів та показами допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які підтвердили той факт, що сторони проживали разом за адресою [ADDRESS]. Факт спільного проживання підтверджується також довідкою ЖБК-98, яка міститься в матеріалах справи. На запит суду орган реєстрації актів цивільного стану повідомив, що ні позивач, ні відповідач у будь-якому іншому шлюбі не перебувають. Заперечення представника зацікавленої особи факту спільного проживання подружжя тим, що сторона повинна на підтвердження його надати перелік документів, які він зазначає, а саме довідок, листів, заповітів не ґрунтується на вимогах Закону щодо змагальності судового процесу та доведення стороною своїх позовних вимог доказами, які сторони самостійно визначають та надають суду. Також, як встановлено в судовому засіданні за час перебування у фактичних шлюбних відносинах за спільні кошти, позивачем та відповідачем було набуто майно, а саме: Фургон ізотермичний-С, Мерседес-Бенс 815 Д, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Татра, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Зепхир сикс, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль Порше, державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки М, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач [PERSON] є власником (засновником) приватного підприємства «Грифон», товариства з обмеженою відповідальністю «Метро-Інформ» та акцій публічного акціонерного товариства «Амур» був зареєстрований [PERSON]. Останньому належить 94,2 % акцій публічного акціонерного товариства «Амур». Приватному підприємству «Грифон» належать 90 % статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Метро-Інформ». Оскільки в судовому засіданні, знайшов підтвердження факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на майно за час їх спільного проживання поширюються положення щодо режиму спільної сумісної власності. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі (ст. 71 СК України), а згідно ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно рішення Конституційного суду України від 19.09.2012 р. по справі №17-рп/2012 «Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Одним із видів розпоряджання власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України). Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 встановлено, що відповідно до ст. 177 ЦК об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦК України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Згідно ст. 155 ЦК України, Статутний капітал акціонерного товариства утворюється вартості вкладів акціонерів, внесених внаслідок придбання ними акцій. Тобто правовий режим формування статутного капіталу приватного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю і акціонерного товариства не відрізняється між собою і будь якому разі формується за рахунок його учасників. Статутні капітали вказаних підприємств були сформовані за рахунок коштів позивача та відповідача, а тому суд, вважає, що вони сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя і є об'єктом їх спільної сумісної власності. Оскільки право власності на частку у статутному капіталі товариства може бути предметом договору купівлі-продажу і дає право на управління товариством та одержання прибутку, таке право є майновим, а отже позивач [PERSON] має право на 12 частку ( 50%) яка належить відповідачу у статутному капіталі вказаних товариств. Що стосується вимоги позивача про визнання недійсними іпотечних договорів, судом встановлено, що дана вимога була предметом судового розгляду за позовом [PERSON], рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.09.2013 року відмовлено у задоволенні позову. Рішення суду набрало законної сили. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed