Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу. Посилається на те, що 05.05.2014 року, між нею та відповідачем укладено договір-заява №300131/46628/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті. Відповідно до п. 1 договору, вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок № 2635.7.158512.002 у сумі 820 (вісімсот двадцять) грн., на строк з 05 травня 2014 року по 10 травня 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі та в основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит». На виконання умов Договору та п. 6.4.2 основних умов, нею, 05.05.2014 року внесено (перераховано) кошти на депозитний рахунок згідно договору банківського вкладу від 05.05.2014 року, згідно квитанції № 1 від 05.05.2014 року. Відповідно до п. 4 договору, вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 Договору. Позивачка здійснювала поповнення вказаного вкладу, а саме: 04.07.2014 року на суму 865 грн.; 02.09.2014 року на суму 841,26 грн.; 27.10.2014 року на суму 28207,93 грн.; 01.12.2014 року на суму 635 грн.; 09.01.2015 року на суму 554 грн.; 02.02.2015 року на суму 519,68 грн.; 02.03.2015 року на суму 478 грн. Станом на день закінчення терміну дії договору сума вкладу становила - 32920,87 грн. (820 грн.+865 грн.+841,26 грн.+28207,93 грн.+635 грн.+554 грн.+519,68 грн.+478 грн.). Відповідно до п. 6 договору, після закінчення строку, визначеного п. 1 договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п. 5.2 основних умов. 05.05.2015 року, звернувшись до відділення Банку № 68 з вимогою про повернення суми вкладу, у видачі такого їй було відмовлено. Як повідомили працівники банку, кошти їй не повернуть у звязку з їх відсутністю та порадили за захистом своїх прав звертатися до суду. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму вкладу в розмірі 32920,87 грн. (тридцять дві тисячі девятсот двадцять грн. 87 коп.), відповідно до договору-заяви № 300131/46628/370-14 від 05.05.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п'ятсот) грн. У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 32920,87 грн. (тридцять дві тисячі девятсот двадцять грн. 87 коп.) та витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п'ятсот) грн. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторонни (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ч.5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії. Отже, вклад позивачки відповідно до зазначеного вище договору, підлягає поверненню у національній валюті у гривнях . Судом встановлено, що 05.05.2014 року між позивачкою та відповідачем укладено договір-заява №300131/46628/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті. Факт прийняття відповідачем від [PERSON] грошових коштів у сумі 32 920,87 грн. підтверджується квитанціями: від 05.05.2014 року, від 04.07.2014 року, від 02.09.2014 року, від 27.10.2014 року, від 01.12.2014 року, від 09.01.2015 року, від 02.02.2015 року, від 02.03.2015 року. Згідно п.5.2 розділу 5 договору основних вимог, якщо день закінчення строку строкового вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми проводиться відповідачем на наступний робочий день. Пунктом 7.1 договору основних умов встановлено, що сторони несуть відповідальність по цьому договору відповідно до чинного законодавства. 10.05.2015 року закінчився строк дії договору №300131/46628/370-14 від 05.05.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті, однак на вимогу позивачки він їй не повернутий. Вищенаведене свідчить про порушення відповідачем умов договору банківського вкладу та положень чинного законодавства, яке стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав. Враховуючи те, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» порушив зобов'язання перед позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму неповернутого вкладу за договором №300131/46628/370-14 від 05.05.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті. Відповідно до умов депозитного договору, а також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є виконавцем обумовлених ним послуг, а позивач споживачем, тому захист прав позивача, як споживача, регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів», та відповідними нормами ЦК України. Згідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а також ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за позовами до суду щодо захисту їх прав звільняється від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно приходного касового ордеру № 29/15, позивачкою сплачено 500,00 грн. за надання правової допомоги, тому означена сума підлягає стягненню з відповідача на її користь. Оскільки позивач при подачі позову до суду, звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача в сумі 329,20 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved