Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з 01 липня 2011 року по 01 березня 2016 року у сумі 269182 (двісті шістдесят девять тисяч сто вісімдесят дві) гривні 28 (двадцять вісім) копійок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням суду та виконавчим листом Біляївського районного суду Одеської області по справі № 2-2628/2009, [PERSON] зобов'язаний щомісяця сплачувати аліменти на користь Новіцької (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку починаючи з 27 жовтня 2009 року і до 05 квітня 2027 року. Відповідач свої зобов'язання покладені на нього судовим рішенням не виконує, чим ставить в скрутне матеріальне становище свого сина, [PERSON], який перебуває на повному утриманні матері. Відповідач про стягнення аліментів в примусовому порядку знає. Як вбачається з розрахунків заборгованості по аліментам від 25 березня 2014 року, 14 жовтня 2014 року, 18 квітня 2016 року, що складені державним виконавцем Горділовським М.М. та затверджений начальником (заступником) відділу ДВС Біляївського МУЮ, заборгованість по аліментам становить 27011 гривень 93 коп. Хоча аліменти стягнуті судовим рішенням з 27 жовтня 2009 року, відомості по щомісячному нарахуванні відсутні, відтак розрахунок пені здійснювався з 01 січня 2011 року. Таким чином, пеня по аліментам за період з 01 липня 2011 року по 01 березня 2016 року становить 269182 гривні 28 копійок. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 19) Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що дійсно заборгованість він мав по сплаті аліментів. Також пояснив, що позивач не дає йому можливості бачитися з дитиною, а тому він не сплачував аліменти в результаті чого і утворилась заборгованість. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши надані докази. суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за виконавчим листом Біляївського районного суду Одеської області по справі № 2-2628/2009, [PERSON] зобов'язаний щомісяця сплачувати аліменти на користь Новіцької (після реєстрації шлюбу [PERSON] свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 205383) [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку починаючи з 27 жовтня 2009 року і до 05 квітня 2027 року. (а.с. 10). Як вбачається з розрахунків заборгованості по аліментам від 25 березня 2014 року, 14 жовтня 2014 року, 18 квітня 2016 року, що складені державним виконавцем Горділовським М.М. та затверджений начальником (заступником) відділу ДВС Біляївського МУЮ, заборгованість по аліментам становить 27011 гривень 93 коп. (а.с. 11-13). Відповідно до розрахунку пені по аліментам, наведеним в позовній заяві, пеня по аліментам за період з 01 липня 2011 року по 01 березня 2016 року становить 269182 гривні 28 копійок. (а.с. 2-3). Відповідачем було надано суду квитанції про сплату аліментів [PERSON] (а.с. 37-38), але всі шість квитанцій значаться 2016 роком, а саме: 08 червня 2016 року, 05 травня 2016 року, 27 серпня 2016 року, 15 липня 2016 року, 13 вересня 2016 року, 16 серпня 2016 року. Відповідно до ч. 5\~ст. 124 Конституції України\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.\~\~\~\~\~\~ На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~\~ч. 1\~ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що відповідачу було відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів, про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів, про що він підтвердив у судовому засіданні. \~\~\~\~\~ Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї\~Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~передбачена ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Виходячи з вказаних норм права, [PERSON] зобовязаний забезпечувати дитину та сплачувати аліменти. Відповідач не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Згідно\~\~\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved