Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №11506, вчиненого 31.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. щодо стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості у розмірі 15098,87 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що у грудні 2020 року з її заробітної плати на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.05.2020 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» в сумі 15098 грн. 87 коп. та 2771 грн. 90 коп. виконавчих витрат та постанови від 13.11.2020 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Онищенко Дмитра Степановича за цим же виконавчим написом № 11506 від 31.10.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення 17208 грн.76 коп. боргу, 1509,89 грн. та 600 грн. витрат на проведення виконавчих дій проводились стягнення. Жодних повідомлень, постанов про відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на заробітну плату від приватних виконавців та копій виконавчого напису приватного нотаріуса позивач не отримувала. З наданої за місцем роботи копії зазначених вище постанов приватних виконавців позивачу стало відомо, що стягнення проведено на підставі одного і того ж виконавчого напису № 11506 від 31.10.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо стягнення з неї різних сум - 17208,76 коп., витрат 1509,89 грн. та 600 грн., а також 15098 грн. 87 коп. боргу та 2771,90 грн. виконавчих витрат відповідно на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» та приватних виконавців. На підставі постанов приватного виконавця від 15.05.2020 року за виконавчим провадженням № 61657153 та від 13.11.2020 року за виконавчим провадженням 63172067 за місцем роботи позивача з її заробітної плати щомісячно утримується по 20%. Станом на 01.02.2021 року утримано 1097 грн. 77 коп. на користь виконавця Оніщенко Д.С. та 572 грн. 55 коп. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами». Позивач не погоджується з виконавчим написом та безпідставним стягненням суми боргу. Зазначає, що письмову вимогу про погашення заборгованості щодо усунення порушень основного зобов`язання не отримувала. Також, позивач вказує, що згідно постанови від 15.05.2020 року зазначені дві адреси місця проживання боржника: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Перша адреса позивачу взагалі не відома, а за другою адресою по [ADDRESS] позивач дійсно раніше проживала. Позивач вважає, що приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України №296/5 від 22.02. 2012 року, оскільки напис виконано не за місцем знаходження боржника чи його майна, не перевірено строки звернення та безспірність суми заборгованості, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Так, нотаріусом не було з`ясовано чи дійсно на момент вчинення виконавчого напису існував договір між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами», чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, зокрема чи була заборгованість саме такого розміру, як вказано у виконавчому написі щодо розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з самим боржником. Нотаріус не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, не усунув розбіжності у місті проживання боржника. У зв`язку з чим, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №11506 від 31.10.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року провадження у даній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року в задоволення заяви [PERSON] про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом №11506 від 31.10.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Також, за клопотанням позивача, витребувані у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича матеріали за реєстраційною справою № 11506 від 31.10.2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», в судове засідання не з`явився. Згідно наданої заяви позов визнав та не заперечує проти визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М.таким, що не підлягає виконанню. Заява містить клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Оніщенко Д.С., в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Як вбачається із матеріалів справи, 31 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11506, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія управління активами» заборгованості в розмірі 15098,87 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 15.05.2020 року за виконавчим провадженням № 61657153 за виконавчим написом № 11506 від 31.10.2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, для боржника [PERSON] визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 2771,90 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенком Дмитром Степановичем від 13.11.2020 року по виконавчому провадженню № 63172067 на підставі виконавчого напису № 11506 від 31.10.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 17208,76 грн., що складається з основного боргу в сумі 15098,87 грн., основної винагороди приватного виконавця в сумі 1509,89 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 600 грн. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1 - 3.4 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича витребовувалися докази, але будь-яких документів суду надано не було, ухвалу не виконано. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище Постанови Пленуму передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається підтверджень наявності підстав для вчинення приватним нотаріусом Київськогоміського нотаріального округу Гуревічовим О.М. виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справі № 305/2082/14-ц від 15 січня 2020 року та така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин. Виходячи з викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за відсутності підтверджень, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, так як стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, враховуючи позицію відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та визнання виконавчого напису № 11506 від 31.10.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 15098 грн. 87 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню 50% судового збору, сплаченого за подання позову у розмірі 454,00 грн. та судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., а всього 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved