Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 30 вересня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, на сьогоднішній день їй самій важко утримувати сина. Зазанчає, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших осіб на його утриманні немає, а тому він може сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відстотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак представник позивача, адвокат Ломничук Ю.Ю. подав до суду заяву про розгляд справи в його та позивачки відсутності. Представник відповідача, адвокат Голіней Л.Д. в інтересах [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1200 гривень, оскільки він не працює, дохід його є нерегулярним та недостатнім. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак представник відповідача, адвокат Голіней Л.Д. подала заяву в якій просила справу розглядати в її та відповідача відсутності. Позивачкою до суду надано відповідь на відзив, в якому вказує, що заявлені позовні вимоги є обґрунтовані тому просить позов задовольнити. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд вважає заявлені позивачкою вимоги завищеними та приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку Стягнення аліментів слід розпочати з дня звернення до суду, тобто з 25.01.2021 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial