Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 13.10.2007 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Останнім часом їх стосунки стали поступово погіршуватися через відсутність порозуміння між ними, постійних конфліктів, сварок та різних поглядів на життя, в тому числі і сімейне. З початку 2014 року їх стосунки вкрай погіршилися, що призвело до того, що з цього часу вони не ведуть спільно господарство, не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо. Таким чином, з початку 2014 року їх сім'я існує лише формально. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, та вже не можуть бути сім'єю. Крім того, з початку 2014 року відповідач не утримує їх сина, не займається дитиною, не надає матеріальної допомоги, не приймає участі у вихованні дитини. Тоді як вона не має стабільного доходу, та отриманих коштів їй не вистачає для забезпечення сина всім необхідним. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, а тому має можливість сплачувати кошти на утримання дитини. Інших утриманців він не має. В судовому засіданні позивач підтримала обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що аліменти просить в розмірі 1/3 частини для того, що вистачало на навчання дитини, додаткові заняття, їжу, одяг. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що на розірвання шлюбу він згоден, вважав, що сім'ю зберегти неможливо. Аліменти згоден платити в розмірі 1/4 частини його доходів. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.10.2007 року, мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що з початку 2014 року сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Примиритися та зберегти сім'ю вони не бажають. За таких обставин, суд вважає за недоцільне збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. По даній справі, при визначенні розміру аліментів суд враховує те, що позивачем не доведено необхідність стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/3 частини. На думку суду аліменти, з урахуванням доказів наданих сторонами по справі, в розмірі 1/4 частини доходів відповідача є відповідними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 551,20 грн., та в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial