Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2014 у справі №442/3862/14 з твердої грошової суми в розмірі по 600 грн. щомісяця на кожну дитину на частку від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на підставі виконавчого листа №442/3862/14-ц, виданого 30.12.2014 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, а також стягнути з відповідача пеню за несплачені аліменти по вищевказаному виконавчому листі в розмірі 6936 грн. за період з 03.06.2014 по 31.03.2018. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2014 присуджено стягувати аліменти з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2014 позов задоволено частково, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2014 змінено, зменшено розмір аліментів, що підлягає стягненню із 1000 грн. на кожну дитину до 600 грн. щомісячно на кожну дитину. Діти є школярами, потребують належного фізичного, інтелектуального та духовного розвитку, а це в свою чергу повязано із значними матеріальними витратами. В повній мірі забезпечити дітей матеріально у неї немає, визначений судом розмір аліментів є меншим ніж передбачено законодавцем і недостатнім для гармонійного розвитку дітей. Крім цього, відповідач нерегулярно сплачував аліменти, а тому станом на 31.03.2018 за період з 03.06.2014 по 31.03.2018 пеня за несплату аліментів становить 6936 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2014 присуджено стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2014 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2014 змінено, зменшено розмір аліментів, що підлягає стягненню із 1000 грн. на кожну дитину до 600 грн. щомісячно на кожну дитину. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно п.3 ч.1 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, які можуть надати таку допомогу. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки неповнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання, як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходяться діти, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати дітей, оскільки вона несе інші витрати повязані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, а також те, що відповідач є особою молодого працездатного віку, суд вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішення Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2014 з твердої грошової суми в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину на частку від заробітку в розмірі 1/3 частки, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Окрім цього, як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментах від 02.04.2018 заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 31.03.2018 в сумі 10695 грн. Статтею 180\~СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196\~цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення\~\~аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року № 6-300цс16. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1409,60 грн. (по 704,80 грн. за кожну із позовних вимог)

Outcome: approved