Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, які розташовані по вул. Тичини, 28, в м. Тараща Київської області, загальною площею 78,3 кв. м. (житловою площею 46,8 кв. м.), як частку в спільному майні подружжя, оскільки вказане майно було придбано (збудовано) під час проживання в шлюбі з 12.08.1979 року по 11.06.2012 року нею та її чоловіком [PERSON], який помер 25 квітня 2017 року, оскільки після розірвання шлюбу вона не зверталася до суду по питанню поділу вказаного майна, а на іншу 1/2 частину вказаного будинку після смерті її колишнього чоловіка спадкоємцем за законом є онук спадкодавця [PERSON], оскільки дочка спадкодавця [PERSON] відмовилася від спадщини в установленому законом порядку на користь свого сина. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суд не повідомила, проте надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника міської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 12.08.1979 року було зареєстровано шлюб Чернинською сільською радою Таращанського району, актовий запис № 12 Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON]. Рішенням Таращанського районного суду від 23.05.2012 року, яке набрало законної сили 11.06.2012 року шлюб позивача із [PERSON] було розірвано. По питанню поділу спільного майна подружжя, до якого поряд із іншим майном належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, які розташовані по вул. Тичини, 28, в м. Тараща Київської області, власником яких згідно рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради № 104 від 27.09.1982 року та акту від 10.06.1983 року про відвід в натурі земельної ділянки для будівництва житлового будинку було вказано [PERSON], позивач не зверталася, оскільки продовжувала проживати у вказаному житловому будинку. 25 квітня 2017 року [PERSON] помер і після його смерті залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований по вул. Тичини, 28, в м. Тараща Київської області. Спадкоємцем за законом є онук спадкодавця [PERSON], оскільки дочка спадкодавця [PERSON] відмовилася від спадщини в установленому законом порядку на користь свого сина. Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, які розташовані по вул. Тичини, 28, в м. Тараща Київської області, як частку в спільному майні подружжя, оскільки вказане майно було придбано під час проживання в шлюбі нею та її чоловіком [PERSON], який помер 25 квітня 2017 року. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності з наступними змінами та доповненнями передбачено, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону України «Про власність», ст. 22 КпШтС), аналогічний зміст має ст. 60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), а майно щодо якого розглядається спір було набуте в період, коли позивач із спадкодавцем перебували в зареєстрованому шлюбі, вона має право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, оскільки відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved