Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.02.2017 Таращанським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис №14. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не мають спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Їх шлюб носить лише формальний характер. Сімейно-шлюбні відносини вони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сенсу зберегти сім`ю не вбачає, на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. Подала до суду заяву і просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, в силу ст.128 ЦПК України, належно повідомлявся, причини неявки не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 11.02.2017 Таращанським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис №14. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сім`єю. Їх шлюб носить лише формальний характер. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. На примирення не згодна. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved