overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 08.11.2003 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб; від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на даний час сторони разом, як сім`я, не проживають, між ними немає взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, наразі сторони мають різні погляди на життя та різні характери. Позивач дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя. Посилаючись у позові на те, що збереження сім`ї та подальше проживання з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Як встановлено судом, 08.11.2003 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7), що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (втрата почуття любові, поваги та взаєморозуміння), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 09.10.2004 між сторонами в даній справі було укладено шлюб, від якого подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за весь час перебування у шлюбі позивач з відповідачем мали добрі відносини, відповідач завжди поважав позивача, як жінку, свою дружину та матір його дитини. Проте, протягом останнього року погляди подружжя на спільне життя, сімейний лад та виховання дитини змінилися, що робить неможливим подальші шлюбні стосунки між сторонами. Причиною припинення сімейних відносин стали побутові непорозуміння, згаслі почуття, спроби примирення результатів не давали, на даний час шлюбні стосунки, ведення домашнього господарства, спільне проживання припинені, спору щодо поділу майна немає, у звязку з чим у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не зявилися, позивач у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 09.10.2004 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.9). Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10), дитина проживає разом з позивачем. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував, що шлюбні відносини між подружжям припинені, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (побутові непорозуміння, втрата почуттів, припинення спільного проживання та ведення домашнього господарства), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотання про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 10.06.2014 вона взяла шлюб із відповідачем, від шлюбу подружжя має малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникали постійні суперечки, вони мають різні погляди на життя, все це негативно позначилося на їхньому сімейному життя, що призвело до відчуження, втрати почуття любові, взаємної згоди та з вересня 2017 р. подружжя припинило спільне проживання, спільного бюджету не має, спільне господарство подружжя не веде. Посилаючись у позові на те, що шлюб з відповідачем носить лише умовний характер, сімя розпалася остаточно і відновленню не підлягає, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не зявилися, позивач у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 10.06.2014 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с. 8). Подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, постійні суперечки, відчуження, втрата почуття любові та взаємної згоди), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 10.06.2016 вона уклала шлюб із [PERSON] (відповідачем), від шлюбу подружжя не має дітей, однак відповідач відмовляється розлучатися. Втім, на думку позивача, збереження шлюбу є неможливим у жодному разі, вони з відповідачем занадто різні. Посилаючись у позові на те, що подружнє життя не склалося, в процесі спільного життя сторони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, зовсім різні характери та подальше збереження шлюбу не має жодного сенсу, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 10.06.2016 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво. Від шлюбу подружжя не має дітей. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, різні характери), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву та клопотання про надання строку для примирення подружжя. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових збір, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 11.07.2009 вона зареєструвала шлюб із [PERSON] (відповідачем). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] На початку серпня 2018 року відносини між подружжям поступово почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин (у жовтні 2018 року), а позивач виїхала з будинку разом з донькою, в якому сторони мешкали. Посилаючись у позові на те, що кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляд на шлюб та сім'ю, відповідач нехтує сімейними цінностями, постійно виникають конфліктні ситуації, а також на те, що відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою, про що особисто повідомив позивача, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 11.07.2009 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (протилежні погляди на шлюб та сім'ю, конфліктні ситуації в родині), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з жовтня 2018 р., дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 11.11.2011 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (відповідачем), та вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; на протязі останніх трьох років стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Посилаючись у позові на те, що кожен з них має різні погляди на життя, а збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не зявилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 11.11.2011 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди подружжя на життя), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, у звязку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 12.06.2004 р. взяла шлюб із відповідачем; від шлюбу подружжя має неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з жовтня 2019 р. подружні стосунки охололи, зникли почуття взаєморозуміння, любові та поваги одне до одного. Посилаючись у позові на те, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Як встановлено судом, 12.06.2004 р між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені з жовтня 2019 р. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд з`ясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (втрата почуття взаєморозуміння, любові та поваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з жовтня 2019 р., дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про відсутність вільної згоди жінки і чоловіка на шлюб, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 14.07.2007 вона взяла шлюб із відповідачем, від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - доньку Марію, [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя не склалося через відвідування чоловіком закладів ігорного бізнесу, у звязку з чим він виносить речі з дому, тривалі намагання зупинити це виявилися марними, спроби звертання за допомогою до різних спеціалістів не дали позитивного результату. Посилаючись у позові на те, що від таких дій чоловіка страждає і дружина, і спільна дитина, тому подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, постійні суперечки погіршують здоровя позивача, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не зявилися, позивач у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 14.07.2007 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с. 8). Подружжя має малолітню дитину - доньку Марію, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8 звор.). Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність взаєморозуміння та довіри, постійні суперечки, відвідування чоловіком закладів азартного бізнесу), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотання про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved