Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів к розстрочку. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20 грудня 2013 року між нею, як субєктом підприємницької діяльності, та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товарів у розстрочку, згідно якого вона, продала відповідачеві холодильник Snaige. Відповідач зобовязалася виплатити до 20 квітня 2014 року залишок суми за договором у розмірі 4000 грн. Але відповідач порушила свої зобовязання та на теперішній час сума боргу складає 3000 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором купівлі-продажу товару у розстрочку в сумі 3000 грн. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом (ст.614 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. В судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2013 року відповідач [PERSON] купила в розстрочку у позивача ПП [PERSON] холодильник Snaige RF-34SM-PIAH27R, вартість якого 5275 грн., перший взнос в сумі 1275 грн. сплачено 20 грудня 2013 року, залишок 4000 грн. зобовязується сплатити до 20 квітня 2014 року. 11 січня 2014 року сплачено 1000 грн., залишок 3000 грн. (а.с. 17). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором купівлі-продажу товару у розстрочку від 20 грудня 2013 року в сумі 3000 грн. 00 коп. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та останній не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved