Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про виділення майнових паїв в натурі та визнання права власності на майно, обґрунтовуючи вимог тим, що між позивачем та співвласниками майна СТОВ «СС «Тростянець» укладено 33 (тридцять три) договори купівлі-продажу майнових паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства «Тростянець», які перебували у їхній власності на підставі Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до ч. 2 п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. У разі набуття у власність майнового паю(його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. 28.10.2015 року Тростянецькою сільською радою були видані позивачу нові Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) СТОВ «СС «Тростянець», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24 березня 2001 року, на загальну суму 133 435 грн. Позивач неодноразово зверталась до Спілки співвласників майнових паїв СТОВ «СС «Тростянець» та Загальних зборів співвласників з проханням виділити належні їй частки паїв в натурі, про що свідчить лист від 09.08.2015 року вх. № 1 та лист від 03.11.2015 року, який спілка співвласників майнових паїв СТОВ «СС «Тростянець» отримала по почті 06.11.2015 року, проте жодної відповіді до цього часу не надала. Загальні збори співвласників декілька раз призначались, але провести їх так і не вдалося, в звязку з відсутністю на них більшої частини співвласників майна. Отже, в звязку з неможливістю скликання та проведення зборів співвласників майнових паїв, відсутня можливість виділити позивачу майнові паї в натурі рішенням Загальних зборів співвласників. За таких обставин позивач була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічно викладеному в матеріалах цивільної справи. В судовому засіданні представник відповідача уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем уточнених позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. ч. 2, 3 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Згідно ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved