overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11 грудня 2003 року, який зареєстрували у Самійлівській сільській раді Верхньорогачицького району Херсонської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства через постійні сварки. Спільне подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони не могли досягти згоди з питань ведення домашнього господарства, розподілу сімейних обовязків, розпорядження сімейним бюджетом та виховання спільної дитини. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON]А просила суд розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище «Бережна». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, однак повістка була повернута суду за закінченням терміну зберігання (а.с.17). Жодних заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 2003 року у Самійлівській сільській раді Верхньорогачицького району Херсонської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). У вересні 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність між ними взаєморозуміння щодо ведення домашнього господарства, розподілу сімейних обовязків та виховання спільної дитини. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON], [INFO], залишиться проживати разом з матірю [PERSON]. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Бережна», [PERSON] залишити прізвище «Бережний». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11 грудня 2012 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу дітей не мають. З 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до сварок та конфліктів, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги один до одного. Розірвати шлюб через органи РАЦС не представляється можливим, оскільки на даний час відповідач відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії управління ДПтС в Запорізькій області (№ 20). Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с.18). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, 08 листопада 2016 року від нього на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, в якій не заперечив проти розірвання шлюбу. Дана заява затверджена начальником Вільнянської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№20) [PERSON] (а.с.27). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 2012 року у виконавчому комітеті Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 16 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. В 2014 році подружжя припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Оскільки сторони не виявили бажання примиритися, а розірвати шлюб через органи РАЦС не представляється можливим, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами не існує. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Боголюбова», [PERSON] залишити прізвище «Білик». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11 квітня 2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають малолітню динину [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, що призводило до сварок та конфліктів. У зв'язку з цим, з червня 2013 року вони проживають окремо один від одного. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій вона на позові наполягла та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11 квітня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 24 (а.с.5). Від данного шлюбу подружжя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З червня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують\~ та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до сварок та конфліктів. Оскільки строни не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON], [INFO], залишиться проживати разом з матір'ю [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище „Івченко, [PERSON] залишити прізвище „Івченко. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11 квітня 2007 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 154. Від даного шлюбу подружжя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили почуття кохання та взаємної поваги один до одного. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище «Шепель». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.21). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, в якій не заперечив проти розірвання шлюбу (а.с.22). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 154 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). В травні 2016 подружжя припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. За домовленістю сторін малолітня дитина [PERSON], [INFO] залишиться проживати разом з матірю [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Шепель», [PERSON] залишити прізвище «Шепель». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11 серпня 2007 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 530. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 01 грудня 2017 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, оскільки у відповідача на даний час фактично склалась інша сімя. У звязку з цим, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище «Нагорна». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, від неї електронною поштою надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, однак в судове засідання не зявився, жодних заяв або відзиву на позов від нього не надходило (а.с.21). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 530 (а.с.7). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 01 грудня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно із ч. 4 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Нагорна», [PERSON] залишити прізвище «Нагорний». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 12 грудня 2013 року у виконкомі Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого виникали сварки та конфлікти. Таким чином, на даний час спільне проживання між ними припинено. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 24 жовтня 2019 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, 24 жовтня 2019 року також надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.20). Оскільки відповідач в повному обсязі визнав позов [PERSON] суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 грудня 2013 у виконкомі Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 09 (а.с.5). Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). На день звернення до суду з даним позовом сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - залишаться проживати разом з матір`ю - [PERSON] . Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] », [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 12 жовтня 1988 року, який зареєстрували у Нікопольському міському відділі ЗАГС, актовий запис №\~1113. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 05 вересня 2005 року подружжя припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до сварок та конфліктів. З того часу сторони разом не проживають. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 жовтня 1988 року у Нікопольському міському відділі ЗАГС, про що зроблено актовий запис №\~1113 (а.с.6). Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. З 05 вересня 2005 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до сварок та конфліктів. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище „Васильєва, [PERSON] залишити прізвище „Васильєв. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 12 серпня 2000 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 341. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2012 року вони припинили шлюбні відносини, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.9). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує (а.с.8). Оскільки відповідач в повному обсязі визнав позов [PERSON] суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 341 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). З лютого 2012 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], залишиться проживати разом з матірю [PERSON]. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Ільяшенко», [PERSON] залишити прізвище «Ільяшенко». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 12 червня 2013 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 229. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В березні 2016 року подружжя припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим, їх подальше спільне життя суперечить її інтересам. Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, [PERSON] просила суд розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище «Балкова». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2016 року (а.с.13). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти задоволення позову. Також, в своїй заяві зазначив, що шлюбні відносини з позивачем припинені з березня 2016 року (а.с.10,11) Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 229 (а.с.4). Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). У березні 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Майнового спору на день розгляду справи між сторонами не існує. За домовленістю сторін малолітня дитина [PERSON], [INFO], залишиться проживати разом з матірю [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Балкова», [PERSON] залишити прізвище «Балковий». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved