Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на тримання дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона з відповідачем, починаючи з 17.01.2012 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Однак, їх спільне життя не склалося, оскільки за період перебування в шлюбі виявилось, що вони мають протилежні характери, різні погляди на суспільні цінності людства, не переймаються проблемами один одного, кожен з них живе своїм окремим життям. Вказані обставини призвели до того, що їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим. Крім того, як зазначає позивач, вони з квітня 2018 року разом не проживають, не ведуть спільне господарство, та не підтримують шлюбних стосунків. При цьому, відповідач, проживаючи окремо, належної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки є людиною із задовільним станом здоровя та працездатного віку. В звязку з цим, позивачці, перебуваючи у декретній відпустці та не маючи власного доходу, тяжко забезпечувати себе та дітей всім необхідним, що стало передумовою звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей в сумі 4000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позовної зави і до досягнення сином [PERSON], [INFO] повнолітня, а потім в розмірі 2000 грн. до досягнення повноліття [PERSON], [INFO] Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення меншим сином - [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідач, скориставшись своїм правом передбаченим ст. 178 ЦПК України подав відзив на позов, в якому щодо розірвання шлюбу не заперечує та в звязку з офіційним працевлаштуванням згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини заперечує, посилаючись на те, що він не має матеріальної можливості на даний час утримувати дружину. 12.02.2019 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій остання, в звязку з офіційним працевлаштуванням відповідача, просила суд стягнути аліменти на утримання дітей у частці від доходу відповідача, а саме: у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття , а потім у розмірі ј частини усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття [PERSON], [INFO] Крім того, позивачем було уточнено вимогу щодо стягнення аліментів на її утримання, а саме: в розмірі 1/6 частини усіх його доходів щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення меншим сином - [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, подавши заяву (а.с.40), в якій просять проводити розгляд справи по суті без їх участі, уточнені вимоги позову підтримують. Відповідач та його представник також в судове засідання не зявились, подавши заяву (а.с.42), в якій просять проводити розгляд справи без їх участі, підтримують вимоги, викладені в відзиві на позов. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 17.01.2012 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 120144. Норми частин 3 і 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~(далі по тексту\~СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2207 року № 11 - охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на встановлені обставини, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше проживання та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд прийшов висновку про те, збереження шлюбу є неможливим, шлюб між сторонами існує формально а тому може бути розірваним. Крім того, судом встановлено, що сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.8) та [PERSON], [INFO] (а.с.7)., які проживають з позивачем та перебувають на її матеріальному утриманні (а.с.15). Згідно довідки Управління соціального захисту населення васильківської РДА № 155 від 28.08.20 18 року (а.с.14) вбачається, що позивач [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. В свою чергу, згідно довідки № 07/12-18 від 07.12.2018 року вбачається, що [PERSON] працює на посаді водія автотранспортного засобу ТОВ «ПЕТРАГРАНІТ» з 22.11.2018 року та отримує стабільний дохід (а.с.33, 43). В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~ -\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: \~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст.\~181СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи, що неповнолітні діти сторін від спільного шлюбу проживають разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо їх утримання не досягнуто, і відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, суд\~\~дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Згідно ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а тому суд присуджує аліменти з часу подання позовної заяви до суду, тобто з 04.09.2018 р. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дітей, які перебувають на утриманні матері, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, має бути визначений в розмірі в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.09.2018 р. і до досягнення старшим сином [PERSON], [INFO] повноліття, а потім в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення молодшим сином [PERSON], [INFO] повноліття. Крім того, згідно положень ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2\~ст. 84 СК України\~встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що право на тримання вагітна дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умовами, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги вище встановлені обставини та те, що відповідач участі у матеріальному утриманні дружини не приймає, хоче має таку можливість, а позивачка, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів немає, не працює у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження на користь позивача з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення меншим сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені підлягають стягненню з відповідача. Крім того, скільки позивачка звільнена від сплати судового збору щодо двох вимог про стягнення аліментів, обовязок по його сплаті слід покласти на відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved