Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1046. Витрати, пов'язані із розглядом справи, просить покласти на відповідача. Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Збереження сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Сторони спільно дійшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю. Спроби примирення не дали ніяких позитивних наслідків. Спору щодо розподілу спільного майна і щодо місця проживання дитини немає. Вважає, що подальше їх спільне життя як подружжя є неможливим. В підготовче судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судові витрати просить покласти на нього. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 04 серпня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1046. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони спільно дійшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю. Спроби примирення не дали ніяких позитивних наслідків. Спору щодо розподілу спільного майна і щодо місця проживання дитини немає. Їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки сімейно-шлюбні стосунки вони фактично припинили. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а примирення вважає неможливим. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Понесені поз0ивачем судові витрати, в сумі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved