Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 31 березня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини, не займається матеріальним забезпеченням останньої. Крім того вказує, що за домовленістю відповідач зобов'язувався у добровільному порядку надавати допомогу й позивачеві до досягнення дитиною трирічного віку, однак з моменту припинення спільного проживання відповідач допомоги позивачеві ні на утримання дитини ні на її утримання не надає. На звернення позивачки [PERSON] жодним чином не реагує, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з відповідним позовом. Просить суд відповідно до ст.. 84 СК України стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку визначивши їх у частці від його доходу в розмірі ? частина всіх видів доходу/заробітку. В судовому засіданні позивач, вимоги викладені у позові підтримала повністю, посилаючись на обставини позову. Додатково суду пояснила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Синові на даний час виповнилося 1 рік і два місці. Дитина з народження хворіє та являється інвалідом з дитинства. Відповідач має постійне місце роботи, однак допомоги на утримання не надає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та заперечував проти задоволенні позову. Свої заперечення заперечував тим, що позивач отримує допомогу на утримання дитини, а він співмешкає з іншою жінкою, яка не працює. На його утриманні перебуває як його співмешканка, так і двоє її неповнолітніх дітей. Крім того вказував що має кредитні зобов'язання, що у сукупності свідчить про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. В подальшому відповідачем повідомлено, що він звільнився із займаної ним посади та на час розгляду справи не працює, що просив врахувати при винесені рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] з 31 березня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження, [NUMBER], [INFO] народився [PERSON] [PERSON]. Відповідно до вказаного свідоцтва, батьком дитини вказано [PERSON]. Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №190007, [PERSON] [PERSON], [INFO] має стійке захворювання центральної нервової системи, гіпоксично ішемічне ураження ЦНС ПІВК 3 ст. ВУІ, внаслідок чого є інвалідом дитинства, а позивач у свою чергу змушена постійно здійснювати догляд за дитиною. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина має стійке захворювання, являється інвалідом дитинства, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на її утримання. Згідно ст.. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач в судовому засіданні заперечуючи проти задоволення позову, посилався на те, що на його утримання перебуває співмешканка разом з її неповнолітніми дітьми, а також те, що він має кредитні зобов'язання, внаслідок чого не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, однак жодних доказів стосовно своїх тверджень ним до суду не надано. Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань за станом здоров'я не має, інших аліментних зобов'язань не несе, на обліку у центрі зайнятості не перебував, на час звернення до суду мав постійне місце роботи, відтак є фінансово - спроможним, а тому в змозі утримувати матеріально як дитину так і дружину. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, та способу їх присудження, суд бере до уваги, що [PERSON] на час винесення рішення не працює у зв'язку з чим його дохід на даний час є нерегулярним та мінливим вважає можливим застосувати ст. 184 СК України, якою визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та призначити аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 79, 191 СК України, аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними ст.. 84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною шестирічного віку. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, дослідивши доводи позивача викладені у позові, заслухавши пояснення позивача, надані в судовому засідання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача має бути стягнуто аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по справі

Outcome: partial