Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 18.07.2008 року. Від шлюбу у них народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на утриманні позивача. Батько дітей відповідач - [PERSON], ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів від дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В подальшому позивач в відкрите судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду, через канцелярію суду, письмове клопотання, в якому просила провести розгляд справи без її участі, позов підтримує, наполягає на задоволенні позову. Відповідач в відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. В подальшому відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав до суду, через канцелярію суду письмове клопотання, в якому клопотав провести розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, серії [NUMBER] від 17.10.2008 року та серії [NUMBER] від 25.03.2010 року. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час між ними розірвано, що підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2015 року у цивільній справі № 357/5467/15-ц, 2/357/2195/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 19.06.2015 року. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і тому відповідач як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, батько дітей, відповідач - [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved