Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2009 року, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2013 року шлюб було розірвано, від шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO], їхня сім»я з 01.10.2013 року розпалася, дитина залишилася проживати з нею, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2013 року до досягнення повноліття. Позивач надала до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказала на те, що позов підтримує. Відповідач надіслав також письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказав на те, що позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнає. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Як встановлено по справі, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2009 року, який розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2013 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб та копією вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 26.04.2013 року. Сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, має постійне місце роботи. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання дитини1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.2 цієї статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Жодних доказів про те, що позивачем вживалися заходи щодо добровільної сплати аліментів відповідачем на утримання їхньої дитини, суду не надано, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А тому суд вважає, що аліменти на користь позивача з відповідача на утримання їхньої доньки [PERSON] належить стягнути з дня предявлення позову -28.07.2015 року, а не з 01.10.2013 року, як того просить позивач. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України Про судовий збір з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial