Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування частини квартири від 30.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 3032, їй (позивачу) було передано у власність 2/3 частини квартири [ADDRESS]. 18.02.2013 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу 1/3 частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 225, відповідно до якого відповідач передав їй у власність 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Таким чином, на даний час їй одноособово належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Відповідно до п. 17 договору купівлі-продажу частини квартири, відповідач зобов'язався в строк до 18.02.2014 року звільнити спірну квартиру, в тому числі виписатися зі даної квартири та передати її в її повне розпорядження. Проте, в порушення умов договору відповідач не звільнив квартиру та не знявся з реєстрації. Він до цього часу залишається зареєстрованим у спірній квартирі. Будь-яких домовленостей між нею та відповідачем щодо можливості подальшого користування відповідачем житлом не було, і не може бути в майбутньому. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надіслали листи про слухання справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до договору дарування частини квартири від 30.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 3032, позивачу було передано у власність 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого за № 225, відповідач передав у власність позивача 1/3 частину спірної квартири. Таким чином, позивач стала одноособовим власником квартира [ADDRESS]. Пунктом 17 договору купівлі-продажу передбачено, що продавець зобов'язується в строк до 18.02.2014 року звільнити спірну квартиру, в тому числі виписатися з неї, та передати покупцю квартиру у повне розпорядження. З довідки Ф-3 № 717 від 11.07.2014 року, виданої ЖРЕО № 410 слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved