Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 28.08.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. та провести поділ спільного майна подружжя і визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] та зобов'язати реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції провести державну реєстрацію права власності на ? частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] з внесенням відповідного запису до Державного реєстру прав. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2007 року, який було розірвано 16.05.2013 року. В період шлюбу ними був збудований житловий будинок [ADDRESS] який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.07.2008 року право власності на вказане самовільно побудоване нерухоме майно було визнано за її колишнім чоловіком. Випадково їй стало відомо про відчуження спірного домоволодіння [PERSON] шляхом укладення 28.08.2014 року договору купівлі-продажу житлового будинку з [PERSON] та [PERSON] При цьому, вона письмової згоди, як співвласниця житлового будинку, на його продаж не надавала, а тому вважає зазначений договір купівлі-продажу житлового будинку недійсним, а домоволодіння таким, що підлягає поділу між колишнім подружжям. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що спірний житловий будинок був побудований [PERSON] у 2006 році до реєстрації шлюбу з позивачкою за власні грошові кошти позичені йому сестрою [PERSON] Після реєстрації шлюбу з [PERSON] він лише зареєстрував право власності на самочинне будівництво на своє ім'я на підставі судового рішення, але жодних спільних коштів подружжя на придбання цього домоволодіння витрачено не було. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також їх представник [PERSON] проти позову заперечували у повному обсязі, посилались на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова встановлено, що спірний житловий будинок побудовано [PERSON] за особисті кошти, а тому домоволодіння не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і не підлягає поділу між ними, а відтак і відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що для посвідчення договору купівлі-продажу сторонами були надані необхідні документи, з яких видно, що будинок будувався [PERSON] до реєстрації шлюбу. Також [PERSON] надав нотаріусу заяву, що житловий будинок з надвірними будівлями є його особистою власністю та придбав він його не перебуваючи у шлюбі та не проживаючи однією сім'єю ні з ким з жінок, а тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Представник третьої особи - реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог щодо зобов'язання реєстраційної служби вчинити певні дії та просив в цій частині позовних вимог провадження у справі закрити. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.06.2015 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції провести державну реєстрацію права власності на ? частину спірного будинку та внесення відповідного запису до державного реєстру, як таких що не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, допитавши свідків, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 липня 2008 року, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності на самовільні споруди, розташовані по [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ.А-1 з мансардою літ. Ам загальною площею 195,5 кв.м., житловою площею - 97,3 кв.м. з льохом літ.Б та балконами літ.а-1, а-2, а-3 та зобов»язано КП «Харківське міське БТІ» зареєструвати за [PERSON] право власності на зазначені споруди. Також з мотивувальній частині даного рішення зазначено, що дане будівництво здійснено за рахунок коштів позивача(а.с.5-6). Також, в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Земельна ділянка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] і [PERSON], посвідченого 16.06.2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за реєстровим № 3274, а також на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 22.09.2006 року з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с. 141, 142). Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого 12.02.2008 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім'я [PERSON] житловий будинок літ. «А-1» по [ADDRESS] побудований у 2006 році, тобто до реєстрації шлюбу з [PERSON] Про наявність побудованого житлового будинку до реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] свідчить і договір поставки металопластикових вікон, укладений 16.03.2007 року між ФОП [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого виконавець зобов'язався виготовити та встановити вікна за адресою спірного будинку до 23.03.2007 року (а.с.146). Енергопостачання було проведено до спірного домоволодіння 06.10.2006 року на підставі технічного узгодження, в подальшому було збільшено потужність на підставі технічного узгодження від 10.05.2007 року, що також свідчить про наявність нерухомого майна до реєстрації шлюбу сторін (а.с.147). Дані обставини підтверджуються також поясненнями свідка [PERSON] та нотаріальною посвідченою заявою [PERSON] Відповідно до ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружина, чоловіка є як майно, набуте нею, ним до шлюбу, так і майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. На підставі вказаних обставин, суд дійшов висновку, що оскільки кошти, які відповідач [PERSON] використовував на будівництво житлового будинку в період 2006 року, до реєстрації шлюбу з [PERSON], належали йому особисто, то і спірне домоволодіння належить йому особисто та поділу між подружжям не підлягає. Що стосується позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного будинку від 28.08.2014р., то, оскільки судом встановлено, що спірний житловий будинок не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, то і підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу через відсутність письмової згоди дружини на укладання цього договору не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed