overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 23.11.2013 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині несумісності характерів, протилежних поглядів на сімейне життя та сімейні обов»язки, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не займається веденням домашнього господарства, систематично зловживає алкогольними напоями, не приймає участі у її вихованні та не зацікавлений в збереженні сім»ї. Сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Вказані обставини призвели до того, що шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Тому суд вважає за можливе слухати справу за відсутності позивача на підставі ст. 211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.11.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 23.11.2013 року, актовий запис №9, видане Виконкомом Оріхівської сільської ради Лутугинського району Луганської області. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами на час розгляду справи не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились, проживають окремо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25.07.2009 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, після народження сина сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, відповідач агресивно себе поводить. З початку 2016 року сторони спільно, як чоловік та дружина не проживають, позивачка з боку відповідача багато разів піддавалася фізичному насильству, але з метою збереження нормального психологічного стану дитини до правоохоронних органів не зверталась. Остаточно забрала дитину, та пішла з дому на початку травня 2017 року. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить її інтересам. Позивач в судове зсідання не з'явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі та просили її задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив, що проживали разом з позивачкою в м. Вишгород до 05.05.2017 року. Наразі позивачка особисто спілкуватись з відповідачем не хоче та відмовилась від зустрічей з ним. Її поведінка змінилась після падіння сина з велосипеда.Вважає, що шлюб можливо зберегти. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.07.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 25.07.2009 року, актовий запис №503, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 31.08.2017р. сторонам надавався строк на примирення 3 місяці, але позитивних результатів не настало. Проте, як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вона не бажає примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, сторони не проживають разом з травня 2017 року, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30.01.2004 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, що стало причиною виникнення постійних непорозумінь та призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними припинилися з лютого 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Основною причиною розпаду сім»ї є несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння та почуття взаємної любові. Конфлікти та непорозуміння негативно впливають на психологічний розвиток дитини, шкодять її інтересам. З лютого 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, теперішнє місце проживання відповідача не відоме, у зв»язку з чим, шлюб з відповідачем носить лише формальний характер. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. За телефонограмою [PERSON] повідомив, що зайнятий в особистих справах, а тому не зможе з»явитись в судове засідання. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.01.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 30.01.2004 року, актовий запис №62, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, не бажає примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, сторони не проживають разом з 2017 року, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30 січня 1985 року. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою. Протягом останніх років сімейне життя погіршилось на підґрунті сімейно-побутових питань, що стало причиною неприязних стосунків між сторонами. Шлюбні відносини припинилися з листопада 2009 року, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.01.1985 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 30 січня 1985 року, актовий запис №132, видане Відділом РАЦС Залізничного райвиконкому (а.с. 3). Від спільного життя подружжя неповнолітніх дітей не має. Майновий спір між сторонами відсутній. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з листопада 2009 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 31.01.2009 р. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, що стало причиною виникнення постійних суперечок, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття взаємної любові, довіри та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними припинилися з липня 2012 року, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися з листопада 2012 року. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій остання просила розгляд справи провадити за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Крім того, зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинились з 09 листопада 2012 року, відповідач приймає участь у вихованні дітей та надає матеріальну допомогу на їх утримання. Враховуючи викладене, суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.01.2009 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 31 січня 2009 року, актовий запис №91, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7, 8, 9). Спору щодо визначення місця проживання дітей і майнового спору між сторонами не має. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2012 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 28 квітня 2012 року виконавчим комітетом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позову вказала, що 28 квітня 2012 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу дітей сторони не мають. Сімейні відносини між ними не склались по тій причині, що у них різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбно - сімені відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. В подальшому збереження сім`ї не можливе, і тому позивач звернулася до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за йго відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 19 червня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами дійсно 28.04.2012 року було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] дітей не мають. Сторонни однією родиною не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та розірвати шлюб між сторонами, який зареєстровано виконавчим комітетом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 22 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №86; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Пояснила, що відповідач з травня 2012 року засуджений до позбавлення волі та донині відбуває покарання у Літинській ВК-123. Під час побачень відповідач ставиться до неї без належної поваги, на шлях виправлення не став, всупереч її пропозиціям, не бажає, щоб вона народила дитину, так як вона сильно втомилась від цих шлюбних відносин та має намір створити повноцінну сімю з нормальною людиною. Вказала, що між нею та відповідачем відсутні будь-які подружні почуття (любові, поваги, взаємної підтримки). Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську гідність, що для неї має істотне значення. Зазначила, що продовжувати сімейне життя з відповідачем, вона не зможе та не хоче, її намір на розлучення є стійким, примирення не бажає, спільного майна не нажили. Позивач [PERSON] в наданій до суду 06.03.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 16.02.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.12.2008 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №86 (а.с.10). Шлюбні відносини сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Данні обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Судові витрати (а.с.1-4) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 24 листопада 2002 року Браїлівською селищною радою, Жмеринського району, Вінницької області, актовий запис №35. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON].,[INFO]. Пояснила, що за роки спільного проживання з відповідачем жили в злагоді, проте наразі не можуть порозумітись по важливих питаннях, в звязку з чим декілька місяців тому подружнє життя припинили, шлюбних стосунків не підтримують. Вказала, що між ними відсутні будь-які подружні почуття (любові, поваги, взаємної підтримки). Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську гідність, що для неї має істотне значення. Зазначила, що продовжувати сімейне життя з відповідачем, вона не зможе та не хоче, її намір на розлучення є стійким, примирення не бажає, спільне майно на даний час ділити не планує. Також просила судові витрати покласти на неї. Позивач [PERSON] в наданій до суду 06.03.2017 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 06.03.2017 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.11.2008 року, зареєстрований Браїлівською селищною радою, Жмеринського району, Вінницької області, актовий запис №35 (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Шлюбні відносини сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Дані обставини визнаються відповідачем, тому відповідно до ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Outcome: approved