Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 158/5. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона та третя особа є постійним користувачем квартири [ADDRESS]. Окрім них, в квартирі зареєстрована відповідач, яка є її сестрою, і яка не проживає за цією адресою з 1994 року. Крім того, відповідач одружилась з громадянином [PERSON], що підтверджується окпією свідоцтва про шлюб, і з того часу вона разом з чоловіком проживає в [PERSON]. Відповідач з позивачем не підтримує жодних родинних стосунків. У звязку з тим, що відповідач протягом тривалого часу не проживає, але зареєстрована за адресою [INFO], порушуються права позивача, зокрема остання немає можливості оформити субсидії на оплату комунальних послуг. А тому просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду\~від 22.06.2018\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі\~з викликом\~сторін у\~судове засідання.Визначено відповідачу строк для подання відзиву. Крім того, ухвалою суду від 13.12.2018 залучено до участі в справі, як третю особу [PERSON], яка являється основним квартиронаймачем. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з аналогічних підстав наведених у позовній заяві, просять позов задоволити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку по місцю реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Третя особа [PERSON] позов підтримала, додатково пояснила, що являється мамою відповідача, та що дочка її дійсно вже досить давно не проживає у в квартирі №5 за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 158, оскільки в 1996 році одружилась та переїхала жити до чоловіка в [PERSON]. Окрім того, вона не сплачує вартість житлово-комунальних послуг та не несе витрат по утриманню та обслуговуванню будинку, жодних роднних відносин вони не підтримують, а тому адреса де саме в [PERSON] проживає відповідач їй невідома. За таких\~обставин,\~відповідно до\~ ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач та представник позивача не заперечили. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідач, а також третя особа зареєстровані в квартирі №5 за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 158, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 11.10.2018 р. (а.с.7). Квартира перебуває у державній власності, а основним квартиронаймачем числиться [PERSON]. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно актів ЛКП «Господар» від 26.09.2018р. та 14.10.2014р. (а.с.5, 6), які складено комісією, відповідач, будучи зареєстрованою у квартирі №5 за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 158 не проживає. Окрім того, як вбачається з свідоцтва про одруження виданого Чеською республікою, [PERSON] 13.07.19996 року одружилась з [PERSON] (а.с.9). Допитані в судовому засіданні в якості свідків позивач та третя особа, суду показали, що відповідач проживає за кордоном, у квартирі №5 за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 158 не проживає ще з 1994 року. Жодних відносин відповідачка з ними не підтримує, де саме проживає в Чеській респебліці їм не відомо. Беручи до уваги наведені вище обставини, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку, що даний позов ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, оскільки обов'язкові для цього підстави, ст. 71 ЖК УРСР, а саме відсутність члена сім'ї наймача без поважних причин понад шість місяців встановлені зібраними в справі доказами і у встановленому законом порядку не спростовані. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved