Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 07.03.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Подружні стосунки вони припинили з червня 2011 року та проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї не можливе і суперечить їхнім інтересам. У кожного з них своє життя та позивач бажає створити нову сім'ю. Шлюб розривають вперше. Розірвання шлюбу не суперечить їхнім інтересам та не порушить прав неповнолітньої дитини, оскільки з її сторони відсутні будь - які перешкоди в здійсненні відповідачем батьківських прав та обов'язків. Суперечки про місце проживання дитини та розподіл спільного майна не має. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 07.03.2009 року, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі, спір про поділ майна відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, спір про поділ майна відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з позивачем, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти стягнення з нього судового збору (а.с. 31). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 07 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 47 (а.с. 8, 11). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 16 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6). Між сторонами немає взаєморозуміння, склалися різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, сторони до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У батьків неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а тому суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини разом з матір'ю. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved