Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 22.10.2011 зареєструвала шлюб з відповідачем. За час проживання в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя між ними не склалося, в них постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, шлюбні відносини між ними фактично припинені, з квітня 2013 року проживають окремо. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам та інтересам дитини. Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати. Ухвалою Чорнухинського районного суду від 10.09.2018 провадження у справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення один місяць. 10 жовтня 2018 року провадження у справі згідно з ухвалою Чорнухинського районного суду поновлено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Крім того пояснила, що після закінчення призначеного судом строку примирення між ними не відбулося. Наполягає на припиненні шлюбу. Відповідач під час підготовчого засідання 10.09.2018 позов визнав повністю. В судове засідання 17.10.2018 [PERSON] не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив. Згідно з приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; З огляду на викладене суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажає і наполягає на розірванні шлюбу, виходячи із законодавчо закріпленого принципу неможливості примушення чоловіка чи дружини до збереження шлюбу, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, наведені обставини щодо взаємовідносин сторін та наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не клопотала, що є підставою в силу ч.1 ст.113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved