Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 30 листопада 1996 року, який було розірвано 05 травня 2018 року. Під час шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу неповнолітній син залишився проживати з позивачем, батько дитини не надає позивачу ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Посилаючись на ці обставини, просить винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку щомісяця, з усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином 18-ти років. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 липня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначивши судове засідання на 04 вересня 2018 року на 13 год.10 хв. У зв'язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засіданні 04 вересня 2018 року, розгляд справи відкладено на 03 жовтня 2018 року о 10 год. 30 хв. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивача, викладеної в її письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було укладено 30 листопада 1996 року (а.с. 3). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 травня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5-6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], народився [INFO] року. Його батьком зазначено - [PERSON], а матір'ю -[PERSON]. Місце державної реєстрації - Відділ реєстрації актів громадянського стану Зарічного районного управління юстиції у м. Суми (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, відомостей, які б спростували вказану обставину, суду не надано. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що на час судового розгляду не встановлено обставин на спростування того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об'єктивну можливість виплачувати аліменти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання сина у заявленому позивачем розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 27 червня 2018 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved