Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 4 грудня 2009 року, між нею та [PERSON], [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 4 грудня 2009 зроблено відповідний актовий запис за № 532. За час перебування в шлюбі, мають двох дітей: [PERSON], [INFO], який зареєстрований виконавчим комітетом Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації народжень 13.01.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 1; [PERSON], [INFO], яка зареєстрована виконавчим комітетом Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації народжень 06.12.2011. зроблено відповідний актовий запис № 14. Вона, [PERSON] та [PERSON] прожили у шлюбі 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останній рік вони не можуть, як сім'я, проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їх дітей. Вона неодноразово, протягом останніх місяців, намагалась говорити з відповідачем про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вона докладала для цього максимально зусиль. Їх відносини переросли в ще більш ворожі. 20.07.2015 року відповідач [PERSON], взагалі зібрав свої особисті речі і пішов жити до своїх батьків за місцем реєстрації у м. Новомосковськ і більше спільно з нею та дітьми однією сім'єю жити не бажає. На теперішній час вона мешкає з дітьми сама. Враховуючи, що відповідач живе окремо, спільного господарства не ведуть, а також він не приймає участі у вихованні дітей та ні її, ні дітей матеріально не забезпечує, вона змушена сама утримувати їх спільних дітей, одночасно утримуючи присадибне господарство у вигляді городу, де вирощує овочеві культури, та домашніх тварин, що є єдиною можливістю заробітку в сільській місцевості, але цього недостатньо для належного, необхідного матеріального забезпечення їх спільних неповнолітніх дітей. Зазначає, що їх спільні діти, проживають та будуть проживати з нею, про що свідчить копія документів про право власності на будинок та довідка про склад сім'ї додані до позову. Між нею та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання їх спільних дітей, і тому згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України, вона має право звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. Відповідач працює водієм в ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №11» розташованому у м. Новомосковську по вул. М.Головко 7, тобто має постійне місце роботи, та постійну заробітну платню, під час їх спільного проживання його заробіток складав приблизно 4 тис. грн. Просить стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], ІПН - [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], ІПН - [NUMBER] на утримання 2-х неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред'явлення позову до суду, до повноліття дітей. Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечувала. Представник позивача [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд, з урахуванням думки позивача, представника позивача, які дали згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Таким чином, суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Свідоцтвами про народження серії 1-КИ № 261778 від 13 січня 2010 року та серії 1-КИ № 359466 від 06 грудня 2011 року підтверджується факт походження неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідно від батьків, які є сторонами у справі. Відповідно Довідки виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради від 13.11.2015 року № 25в/02-11 [PERSON], 23.10.1988 р.н.н станом на 13.11.2015 року мешкає за адресою: с.Дерезуватка, вул. Октябрська, 3 разом з [PERSON], [INFO] - сином та [PERSON], [INFO] - донькою. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved