Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2014р. та на підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 16.12.2014р. на її користь з [PERSON] стягнуто грошову компенсацію вартості ? частки квартири, що належить їй на праві власності у сумі 85\~257,00 грн. В добровільному порядку боржником [PERSON] заборгованість не сплачено. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що за [PERSON] зареєстровано ? частини квартири №25, по вул. Леніна, 158 у смт Компаніївці. За запитом ВДВС Компаніївського РУЮ до Компаніївського РС УДМС України в Кіровоградській області стало відомо, що в вищезазначеній квартирі зареєстрована малолітня дитина. В звязку з чим ВДВС Компаніївського РУЮ звернувся до служби у справах дітей Компаніївської РДА за наданням попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна: а саме ? частини квартири [ADDRESS]. Рішенням служби у справах дітей Компаніївської РДА Кіровоградської області від 23.04.2015 р. відмовлено у наданні попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна належного [PERSON]. Просила скасувати рішення комісії з питань захисту прав дитини Компаніївської РДА від 23.04.2015 та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав надав суду письмові заперечення, просив суд відмовити в їх задоволенні, надавши пояснення, що комісія з питань захисту прав дитини Компаніївської РДА діяла в інтересах малолітньої дитини, підстав для скасування рішення не має оскільки порядок прийняття рішення не порушено, комісія діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Третя особа представник ВДВС Компаніївського РУЮ Кіровоградської області до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні, у задоволенні позову просив відмовити. Суду пояснив, що як учасник військових дій в Афганістані отримав квартиру по вул. Леніна, 25, в смт. Компаніївці. В той час він перебував у шлюбі з [PERSON] і мали спільну доньку [PERSON]. Після розірвання шлюбу з [PERSON] він залишився проживати в вищезазначеній квартирі. Через деякий час він почав проживати в цивільному шлюбі з іншою жінкою і в них в 2013р. народилась донька [PERSON]. Після її народження виникла потреба у прописці, оскільки його цивільна дружина не має власного житла, він зареєстрував свою малолітню доньку за своєю адресою. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності виданого на підставі рішення виконкому Компаніївської селищної ради № 7 від 31.01.2003 року. В провадженні ВДВС Компаніївського РУЮ Кіровоградської області перебуває виконавче провадження № 275/3 від 16.01.2015р. по примусовому виконанні в/л № 391/992/-13ц від 05.01.2015р по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості ? частини квартири [ADDRESS] у сумі 85\~257,00 грн. В процесі виконання виконавчих дій відділом ДВС було надано клопотання до\~\~Компаніївської районної державної адміністрації про надання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна: а саме ? частини квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Компаніївській районній державній адміністрації (надалі - Комісія) 23.04.2015 р. було розглянуто лист ВДВС Компаніївського РУЮ Кіровоградської області від 06.04.2015 р. № 02-5-3114 стосовно надання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна належного боржнику [PERSON], а саме ? частини квартири [ADDRESS]. За результатами розгляду зазначеного листа ВДВС Компаніївського РУЮ Кіровоградської області Комісією було прийнято рішення № 43 від 23.04.2015 р. про відмову у наданні попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна (надалі оскаржуване рішення). Згідно протоколу № 5 засідання комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 23.04.2015 р. який наявний в матеріалах справи та досліджувався в судовому засіданні члени Комісії у складі 12 осіб одноголосно голосували. Повноважний представник відповідача [PERSON] який доповідав по даному питанню та займає посаду начальника служби у справах дітей райдержадміністрації повідомив суду, що відмова у наданні попереднього дозволу обумовлена тим, що за зазначеною адресою зареєстрована малолітня дитина [PERSON] [INFO], та надання такого дозволу призвело б до реалізації квартири де проживає малолітня. Крім того такий дозвіл суперечив би вимогам ст. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини та ч. 5 ст.177 Сімейного кодексу України, адже вчинення відповідного правочину призведе до звуження обсягу існуючих прав малолітньої дитини та порушення охоронюваних законом інтересів дитини на проживання в квартирі. Відповідач зазначає, що на момент прийняття рішення, Комісією була зясована позиціє ВДВС, яка викладена безпосередньо у листі звернення, позиція батька малолітньої дитини [PERSON] була зясована під час підготовки винесення зазначеного питання на розгляд Комісії. Також була наявна довідка про реєстрацію місця проживання/перебування особи Компаніївського РС УДМС України в Кіровоградській області від 10.04.2015 р. вих. №466. Судом враховується, що Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, Сімейним і Цивільним кодексами України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Конвенцією ООН про права дитини, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також положенням про неї, розробленим відповідно до цього Положення тощо. Основним завданням комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток. У відповідності ч. 3\~ст. 47 Конституції України\~ніхто не може бути у примусовому порядку позбавлений житла не інакше як згідно законодавства за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»\~органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Стаття 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачає захист прав та інтересів дітей під час вчинення правочинів щодо житлових приміщень. Відповідно до норм даної статті, держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Відповідно до п.9 Положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини» комісіє у межах компетенції приймає рішення, організовує їх виконання. Позивачем на наведені обставини, які б вказували на порушення Комісією норми чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення. За наведених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Outcome: dismissed