Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання забудовником житлового будинку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 20 серпня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області постановлено рішення про визнання померлим його сина [PERSON]. 15 січня 2015 року позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.11). За час життя, [PERSON], побудував житловий будинок по вул. Тихій, 13 в сел. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, але не встиг ввести житловий будинок в експлуатацію. Житловий будинок [PERSON] будувався згідно діючого законодавства, тобто йому сільською радою була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку та був складений робочій проект будівництва, також будівництво житлового будинку було зареєстроване в органах місцевого самоврядування. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ради в судове засідання не з'явився, однак надав листа про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт смерті спадкодавця [PERSON], померлого 01 вересня 2014 року, підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 622048 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 15 січня 2015 року. Згідно листа [PERSON] сільської ради вбачається, що в списку забудовників індивідуальних житлових будинків за адресою вул. Тиха, буд. № 13 в сел. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області значиться [PERSON], документи щодо введення в експлуатацію домоволодіння в сільській раді не зареєстровані, за вказаною адресою ніхто не зареєстрований (а.с. 7). Відповідно до архівних даних Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» документ, що встановлює право власності на нерухоме майно на імя [PERSON] олега Івановича, відсутній. Опис майна: житловий будинок А загальна площа 204,5 кв.м, житлова площа 64,0 кв.м, матеріал стін цегла (а.с. 8). Позивач, як спадкоємець першої черги, відповідно до чинного законодавства звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутні право встановлювальні документи на спадкове майно, а саме: житловий будинку № 13 по вул. Тихій в селищі Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено в судовому засіданні, позивач - [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого 01 вересня 2014 року [PERSON]. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості його оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved