Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 06 червня 2016 року. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач, за обставинами провадження у справі повторно не зявився у судове засідання та не повідомив про поважні причини своєї неявки. Встановивши наведені обставини провадження та розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності сторін, на підставі наданих ними письмових пояснень та доказів, відповідно до положень ст. 169, 224 ЦПК України. Так, проаналізувавши надані до суду письмові докази суд вбачає, що 06 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] ( дошлюбне прізвище Барцьось ) [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №04 від 06 червня 2016 року. Вказані обставини випливають зі змісту Свідоцтва про шлюб (бланк серії 1-АМ №177108), оригінал якого долучено до матеріалів справи (а.с. 5). Відповідно до наданих позивачем пояснень та викладених обставин, що що не заперечувались відповідачем, сторони прийшли до переконання про несумісність характерів та втрату ними взаємних почуттів що притаманні подружжю у звязку з чим на час розгляду справи спільне господарство не ведуть та переконані у неможливості збереження між ними шлюбних відносин, що фактично припинені вже тривалий час. Відповідно до положень ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Так, подружжя яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Крім того шлюб розривається органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя визнаний безвісно відсутнім або недієздатним. У інших випадках питання про розірвання шлюбу, у якому подружжя має спільних дітей належить до компетенції суду. Разом з тим, відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, без обмеження щодо наявності чи відсутності у подружжя спільних дітей. З такого, враховуючи, що за наданими суду поясненнями відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у позасудовому порядку, суд доходить висновку про обрання позивачем належного способу захисту її прав. В силу статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що надана позивачем заява свідчить про її дійсну волю на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову у повному обсязі. При цьому відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved