Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 29 вересня 2016 року Філія Національної телерадіокомпанії України «Сумська регіональна дирекція» транслювала програму журналістського розслідування [PERSON] «Під прицілом. Ласі береги», у якій у стилі репортажу було наведено різні точки зору різних сторін конфлікту стосовно нібито самовільного захоплення та незаконного будівництва на березі р. [PERSON] в районі «Голубих озер». Виходячи з назви передачі («Під прицілом. Ласі береги») та її жанру (журналістське розслідування), а також продемонстрованого відео місця події, телеглядачу видно, що насправді не відбулось ніякого самозахоплення земельної ділянки у результаті виконання будівельних робіт, а сама передача була спрямована на те, щоб у телеглядачів виникло враження про протиправне самозахоплення прибережної смуги р. [PERSON], що свідчить про замовний характер, спрямований на дискредитацію конкретної особи, голови ОДА, фото якого було продемонстровано. У цій передачі були наведені різні точки зору різних осіб у формі інтервю, у тому числі і позивача, яка на запитання журналіста про те, яке вона має відношення до спірного питання, повідомила, що безпосереднє відношення має до цієї земельної ділянки, так як її дачна ділянка у чотири сотки знаходиться навпроти, а її сусід по дачі [PERSON] веде роботи з благоустрою та укріпленню дороги, яка сповзає до річки. 13 жовтня 2016 року вийшов новий сюжет у програмі «Новини. На часі», в якому спочатку прозвучала інформація від першої особи прокурора, про те, що прокуратурою розпочато кримінальне провадження за фактом самовільного захоплення земельної ділянки та самовільного будівництва за ч. 1 ст.197-1 КК України та проводяться слідчі дії з метою встановлення винних осіб, тобто прокурор повідомив, що кримінальне провадження розпочато за фактом, а не проти конкретної особи, та що вина конкретних осіб прокуратурою не встановлена. Але далі прозвучав коментар ведучої «Йдеться про земельну ділянку навпроти працівниці ОДА [PERSON]. Нагадаю, у програмі журналістських розслідувань «Під прицілом. Ласі береги», вона визнала, що має відношення до цього будівництва». Після цього показано вирізаний кусок інтервю з програми від 29 вересня 2016 року, а саме запитання ведучої до [PERSON]: «Яке ви маєте відношення до тих робіт, які там проводяться?». Відповідь [PERSON]: «Дякую за запитання. Безпосереднє відношення маю до цієї ділянки…». В інтервю, яке позивач давала у програмі «Під прицілом. Ласі береги», остання відповіла, що має відношення лише до цієї земельної ділянки, як сусідка, якій не байдуже, що відбувається поряд, та позивач чітко зазначила, хто є тією особою, яка веде будівництво: сусід по дачі [PERSON] У програмі «Новини. На часі» від 13 жовтня 2016 року було вирізано та показано по телебаченню лише маленький кусочок інтервю з програми «Під прицілом. Ласі береги», у результаті чого у глядача складається враження, що саме позивач є тією особою, яка самовільно захопила земельну ділянку та самовільно веде будівництво, і нібито сама ж позивач визнає на камеру свою вину у цьому злочині. І на такий висновок глядача наштовхує коментар ведучої про те, що [PERSON] сама визнала, що має відношення саме до цього будівництва. Позивач посилається на те, що зі змісту сюжету «Новини. На часі» від 13 жовтня 2016 року інформація про початок кримінального провадження подана не професійно, містить оціночний коментар ведучої, у програмі були використані уривки з пояснень позивача, спеціально «нарізані» та сформовані таким чином, що спотворюють факти реальної дійсності, а коментар ведучої є прямим наклепом та неправдою. Посилаючись на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги (а.с.81), позивач просить зобовязати Національну телерадіокомпанію України в особі Філії Національної телерадіокомпанії України «Сумська регіональна дирекція» спростувати недостовірну інформацію про [PERSON], поширену 29 вересня 2016 року у програмі журналістських розслідувань «Під прицілом» та 13 жовтня 2016 року у програмі «Новини. На часі» в сюжеті «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом», а саме повідомити глядачам, що помічник голови Сумської обласної державної адміністрації [PERSON] [PERSON] [PERSON] не є тією особою, яка веде незаконне будівництво, не є тією особою, яка самовільно захопила земельну ділянку, і крім того ніколи не визнавала особисто, що веде самовільне будівництво, а коментар журналіста [PERSON] нею був наданий як особою, яка обізнана із сторонами конфлікту у звязку з сусідством по дачному кооперативу «Залізничник-1» з тією особою, що здійснює роботи з благоустрою земельної ділянки, про яку йдеться мова. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на їх обґрунтованість, наявність доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, просить задовольнити позов у повному обсязі. Крім того представник позивача доповнив, що [PERSON] не є державним службовцем, вона виступила як фізична особа. Також представник позивача пояснив, що земельна ділянка, з приводу якої виник конфлікт, відповідно до Закону «Про розмежування земель державної і комунальної власності» взагалі не відноситься до земель комунальної власності, а має відноситись до земель водного фонду державної власності, і розпорядження цими земельними ділянками державної власності, в тому числі земельними ділянками водного фонду в межах м. Суми має Сумська обласна державна адміністрація, а не Сумська міська рада, про що надав відповідні розяснення директора Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської ОДА (а.с.116). Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення (а.с.39-41). Посилалась на те, що з боку журналістів відповідача не було жодного коментаря, а процитовано з «перших уст» прокурора Сумської міської прокуратури [PERSON] суспільно-важливу інформацію про те, що місцева влада не байдужа до інтересів громади, виконує передбачені законом дії щодо запобігання вчинення правопорушень в частині звернення посадових осіб Сумської міської ради до правоохоронних органів для проведення відповідних перевірок. Сюжет новин був побудований лише на особистих коментарях осіб: посадової особи прокурора Сумської міської прокуратури [PERSON] та на чіткій відповіді позивача [PERSON] на поставлене запитання журналіста. Відповідач вважає, що посилання позивача на враження глядачів та проведення будь-яких аналогій є домислами та припущеннями, які не базуються на доказах. Крім того, відповідач вважає, що позивач як помічник голови Сумської ОДА має статус публічної особи, а тому має бути відкритою для широкої критики, і межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши відеосюжети, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 жовтня 2016 року в програмі «Новини. На часі» Національною телерадіокомпанією України в особі Філії Національної телерадіокомпанії України «Сумська регіональна дирекція» був показаний сюжет, в якому повідомляється про те, що директор департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради подав заяву щодо самовільного захоплення невстановленими особами земельної ділянки комунальної власності прибережної зони річки [PERSON] в районі блакитних озер м. Суми та самовільного будівництва на цій земельній ділянці. В подальшому свій коментар висловив прокурор Сумської міської прокуратури [PERSON], який повідомив про факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей та проведення перевірки згідно ч. 1 ст. 197-1 КК України. Після цього в сюжеті журналіст повідомляє про те, що мова йде про земельну ділянку навпроти дачі працівниці ОДА [PERSON], яка в програмі «Під прицілом» визнала, що має відношення до цієї земельної ділянки. Сюжет продовжується тим, що на запитання журналіста, яке відношення позивач має до робіт, які проводяться, остання зазначає: «Дякую за запитання. Безпосереднє відношення маю до цієї ділянки». Допитана в суді в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є журналістом, автором програми «Під прицілом. Ласі береги» і брала інтервю у [PERSON]. Свідку стало відомо про подію у вересні 2016 року, коли сумчанин Совенко звернувся до поліції з приводу забудови берегів р. [PERSON]. Свідок зясувала у Департаменті благоустрою, що дана земельна ділянка нікому для забудови не виділялась, що також підтвердив директор Департаменту ресурсних платежів Сумської міської ради [PERSON]. Крім того, він повідомив, що було звернення до прокуратури, порушена кримінальне провадження, потім справа була закрита, оскільки не було завдано шкоди. На спірній земельній ділянці, коли вони туди виїздили, забору не було, але буди забиті сваї, і завезені бетонні блоки, будівельні матеріали. Були сліди земельних робіт. Свідок повідомила, що потім вона зверталась до голови земельної комісії, депутатів міської ради, вони виїздили до земельної ділянки, також туди виїздили головний архітектор міста, голова департаменту ресурсних платежів Сумської міської ради. У відділі Нацполіції свідку пояснили, що до них із заявою щодо спірної земельної ділянки звертався Совенко, але нібито до відділу Нацполіції телефонувала і [PERSON], яка сказала, що все добре там з ділянкою, і щоб поліція не приділяла уваги цьому зверненню. Через деякий час [PERSON] сама запросила свідка на інтервю, до свого робочого кабінету в робочий час, і інтервю давала як працівник ОДА, вказуючи що вона помічник голови ОДА. У [PERSON] була проектна документація, ще не затверджена, [PERSON] весь час казала «ми з сусідом», маючи на увазі [PERSON]. [PERSON] повідомила, що там буде лодочна станція, бесідки. Новини були після того, як прокуратура повідомила про відкриття кримінального провадження, і частина сюжету у новинах була з програми «Під прицілом». З відповіді в.о. начальника Сумського відділу поліції вбачається, що опитаний громадянин [PERSON], який переадресував до [PERSON], яка надавала поліції документи. Допитаний в суді в якості свідка [PERSON] пояснив, що благоустрій території повинен проводитись на підставі або укладеного договору з благоустрою або на підставі сервітуту, однак такі угоди не укладались ні підприємством «Евротех», ні [PERSON], ні [PERSON]. На проведення будь-яких робіт на вказаній ділянці документів немає, на тимчасової споруди також потрібні документи. Дана земельна ділянка є прибережною захисною смугою, там не можна розміщувати споруди. Факт самовільного захоплення земельної ділянки встановлено, але там не встановлено відповідного розміру заподіяної шкоди, при якому можливе порушення кримінального провадження. Директор «Євротех» [PERSON] звертався із заявою про надання земельної ділянки, однак комісія рекомендувала Сумській міській раді відмовити у погодженні проекту, так як там вбачається незаконне будівництво. Там були вирізані дерева в прибережній зоні. Допитаний в суді в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є відео оператором, він проводив відео зйомку в приміщенні обласної адміністрації в робочому кабінеті [PERSON], коли брали у неї інтервю. На земельній ділянці, яку вони знімали, загорожі не було, про котлован свідок не памятає. Допитаний в суді в якості свідка [PERSON] пояснив, що в день, коли приїхали працівники телебачення, на земельній ділянці знаходились його робітники, які очищали ділянку від сміття. Йому зателефонували по телефону, він повідомив, що нехай звертаються письмово, він дасть письмову відповідь, які роботи вони проводять, і на підставі яких дозвільних документів. Свідок пояснив, що він наводить порядок на спірній земельній ділянці, та займається благоустроєм, оскільки ця територія прилягає до його земельної ділянки, а він збирається там жити, тому і наводить порядок. Свідок повідомив, що [PERSON] має відношення лише як сусідка, яка також проживає поруч з ним і поруч з тією земельною ділянкою, де вони наводили порядок і вивозили кучі сміття. Вважає, що сюжет у програмі «На часі. Новини» має провокативний характер та змонтований таким чином, щоб звести наклеп на [PERSON] та сформувати думку про її причетність до нібито самовільного захоплення землі. За змістом ст.ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенції) кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим, за змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено в наслідок поширення про неї та (або) членів її сімї\~\~недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Доведення неправильності, помилковості, хибності будь-чого, будь-чиїх тверджень, переконань є спростуванням. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 15\~\~Постанови № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За п. 19 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. У п. 5 вказаної постанови Пленуму зазначено, що відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію. Як вбачається з відеосюжету «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом», який транслювався 13 жовтня 2016 року у програмі «Новини. На часі», в ньому йде мова про земельну ділянку, з приводу самовільного будівництва на якій внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також згадується про визнання позивачкою у сюжеті «Під прицілом. Ласі береги» того, що вона має безпосереднє відношення до цієї ділянки. При цьому в даному випадку поширення недостовірної інформації не було, оскільки висвітлена в сюжеті інформація відповідає дійсності, а ці події описує позивач в позовній заяві. Зокрема, позивач не заперечувала, що у сюжеті «Під прицілом. Ласі береги» вона відповідала на запитання журналіста щодо її відношення до робіт, які проводяться на земельній ділянці, при цьому вона дійсно відповіла, що має безпосереднє відношення до цієї земельної ділянки. Та обставина, що у сюжеті «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом» не відображено подальші пояснення позивача з приводу порушеного журналістом питання, а отже допущена неповнота відображення ситуації, не можна вважати такою, що вказує на недостовірність висвітленої інформації. В той же час у вказаному сюжеті наявна згадка про сюжет «Під прицілом. Ласі береги», що дозволяє заінтересованим особам його переглянути та мати повне уявлення з порушеного питання, в тому числі ознайомитися з поясненнями позивача висвітленої в сюжеті з її вуст. З огляду на те, що сюжет «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом» не містить зазначення інформації про те, що помічник голови Сумської обласної державної адміністрації [PERSON] [PERSON] є особою, яка веде незаконне будівництво, самовільно захопила земельну ділянку, або що вона визнавала особисто, що веде самовільне будівництво, відсутні підстави для її спростування. З огляду на те, що судом не встановлено обставин того, що в сюжеті «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом» поширено відомості про події та явища, яких не існувало, або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності, позивач має можливість скористатися правом на відповідь, висловивши власну точку зору щодо поширеної відносно неї інформації. Як вбачається з листа від 27 жовтня 2016 року № 236/1/4 (а.с. 12) відповідачем запропоновано позивачу реалізувати таке право шляхом надання власних коментарів стосовно висвітлених питань. Також згідно цього листа повідомляється, що 26 жовтня 2016 року в ефірі каналу вийшов сюжет «[PERSON] забудовують без дозволу», у якому журналісти зробили уточнення щодо безпосереднього відношення позивача в цьому питанні: «В програмі журналістських розслідувань «Під прицілом» вона повідомила, що разом із сусідом, який зводить будинок поряд, зацікавлена у благоустрої території», а також подано коментар: «[PERSON] відношення тільки в тому плані, що це територія, яка прилягає до моєї і до сусіда, за якою ми власне і доглядали. Я особисто 3 машини сміттєзвалища відтіля своїми руками вигребла». Суд також звертає увагу на ту обставину, що позивач надавала інтервю, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні Сумської обласної державної адміністрації і позиціонувала себе саме як помічника голови Сумської ОДА. Крім того, так само себе позиціонує позивач і в позовній заяві, зокрема у прохальній частині позову позивач просить спростувати недостовірну інформацію, а саме: повідомити глядачам, що помічник голови Сумської обласної державної адміністрації [PERSON] [PERSON] [PERSON] не є тією особою, яка веде незаконне будівництво, не є тією особою, яка самовільно захопила земельну ділянку, і крім того ніколи не визнавала особисто, що веде самовільне будівництво. Виходячи з викладеного, суд не приймає до уваги доводи представника позивача, що позивач діє в даному випадку як фізична особа, а не як публічна особа. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд враховує положення абз.6 п. 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, щодо особливостей реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових осіб та службових осіб. Межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. Оскільки в ході судового засіданні було встановлено, що журналістом у телевізійній передачі відносно позивача не поширена недостовірна інформація, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed