Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з Української державної корпорації по транспортному будівництву «Укртрансбуд» на користь [PERSON] 33961,63 гривень середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати; стягнути з Української державної корпорації по транспортному будівництву «Укртрансбуд» на користь [PERSON] 1286,56 гривень індексу інфляції. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач стверджує, що з 06.07.2009 року вона працювала на посаді юрисконсульта в Українській державній корпорації по транспортному будівництву «Укртрансбуд». 30.11.2010 року наказом №67 від 30.11.2010 року її було звільнено згідно п.6 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення з роботи УДКТБ «Укртрансбуд» нарахувало їй заробітну плату за період з січня 2010 року по листопад 2010 року в сумі 22943,60 гривень, але виплатити її внаслідок відсутності коштів відмовилися. Нараховану заробітну плату їй було виплачено лише в лютому 2012 році. Таким чином, позивач вважає, що з відповідача УДКТБ «Укртрансбуд» слід стягнути на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, яка на дату подачі позовної заяви згідно розрахунку за період 1 рік 2 місяці (14 місяців) складає: термін розрахунку - останні два повних робочих місяці (ч.2,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженої постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100), тобто жовтень-листопад 2010 року; середньоденна заробітна плата складає: 1904,76 грн. (жовтень 2010 року) + 2500,00 грн. (листопад 2010 року) : 38 робочі дні за два місяці (16 робочих днів у жовтні 2010 року та 22 робочих дні у листопаді 2010 року) = 115 грн. 91 коп. (п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженої постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100); період не виплати належної заробітної плати з 30.11.2010 року по 02.02.2012 рік загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 33961, 63 гривень (115грн. 91 коп. * 293 робочі дні = 33961,63 гривень); сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає: 22943,60 * 1.056075 = 24230,16 грн., тобто індекс інфляції = 1286,56 гривень, а тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Представник відповідача УДКТБ «Укртрансбуд» до суду повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, тому суд вважає за можливим вирішити справу заочно на підставі наявних неї доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що згідно наказу №41 від 06.07.2009 року позивач прийнята на посаду юрисконсульта в Українську державну корпорацію по транспортному будівництву «Укртрансбуд». (а.с. 4). 30.11.2010 року наказом №67 від 30.11.2010 року [PERSON] звільнено згідно п.6 ст. 36 КЗпП України.(а.с.5). Згідно розрахунку УДКТБ «Укртрансбуд» нарахувало позивачу [PERSON] заробітну плату за період з січня 2010 року по листопад 2010 року в сумі 22943,60 гривень. (а.с.6-8). Відповідно до заяви на видачу готівки від 02.02.2012 року та 07.02.2012 року позивач отримала нараховану заробітну плату в розмірі 7715,00 гривень та 15000,00 гривень. (а.с.9). Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки з не виплачено вини відповідача звільненому позивачу суми у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, відповідач повинен виплатити позивачу її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин суд знаходить позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення середнього заробітку. При цьому, стягнення середнього заробітку відповідно до ст. 117 КЗпП України є відповідальністю роботодавця, то нарахування збитків від інфляції на суму відповідальності суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial