Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 24.11.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З кінця квітня вони припинили шлюбні відносини. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини їй не надає, хоча зобов'язаний її надавати. Відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий нестабільний дохід. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивач до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково,а саме в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, що становить 813 грн.. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], 24.11.2012 року зареєстрували шлюб [PERSON] до [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «[PERSON]». З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], вбачається, що його батьками є сторони по справі. Згідно довідки про склад сім'ї виконавчого комітету Раївської сільської ради № 544 від 15.05.2018 року, [PERSON] проживає разом з сином - [PERSON], 2014 року народження, та братом - [PERSON], 1994 року народження. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.1,2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює, хоча є працездатним, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, матеріальне становище позивача, а також той факт, що позивачем не надано будь-яких документальних підтверджень щодо необхідності стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 3000 грн., щомісячно, тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Крім того, згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180 - 182, 184, 179, 191 СК України, та

Outcome: partial