Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що та [PERSON] (далі по тексту -Відповідач) перебували в зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 2000 рік, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 88 від 23. 11. 2004 року. За час перебування у шлюбі у них народився син, [PERSON] - [INFO]. Намагаючись зберегти сім'ю у 2008 році вона зійшлася з Відповідачем і до жовтня 2010 року проживали разом, однією сімєю без реєстрації шлюбу. За час перебування в цивільному шлюбі [INFO] у неї народився син, [PERSON]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області виданого 12 травня 2009 року. Оскільки вони з Відповідачем не перебували у шлюбі між собою та за її з Відповідачем заявою, походження дитини від батька визначено за [PERSON] оскільки він дійсно є батьком дитини, про що в Книзі реєстрації народжень 12 травня 2009 року зроблено відповідно актовий запис за № 47. З дня народження їхньої дитини, [PERSON], і по цей час вона одна його виховує. Їх син перебуває тільки на її утриманні і проживає разом з нею. Відповідач на утримання їхньої дитини матеріальної допомоги не надає. Їх син [PERSON] важко хвора дитина з самого її передчасного народження. За станом здоров'я потребує постійного лікування, щорічно лікується по висновкам та рекомендації консультативно-діагностичної національної дитячої спеціалізованої лікарні. «ОХМАТДИТ» (відповідні документи додаю до заяви) та за висновком лікарської консультативної комісії (ЛКК) від 12. 06. 2014 року потребує тривалого лікування і потребує додаткових витрат.). Вона також хвора. На обліку в управлінні праці та соціального захисту населення не перебуваю і ніякої допомоги на дитину не отримую. У своїй власності житла або іншого нерухомого та рухомого майна яке б давало їй прибутки вона не має. Її доходів (заробітку) після покриття витрат по за житло, витрат на одяг, іграшки, оплати за дитячий заклад, придбання постійно ліків, придбання путівок в санаторій, витрат на харчування, тощо, недостатньо для того, щоб її син міг повноцінно розвиватися. За приписами частини 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, їх хворобою, каліцтвом тощо). Відповідач не тільки не допомагав матеріально, а навіть не цікавився станом нашого хворого сина. Натомість Відповідач в судовому порядку намагався стягнути з неї, як він вважав, зайво отриманих нею 12 020 грн. 29 коп. аліментів на першого сина, що значно погіршило б її матеріальний стан в разі задоволення судом вимог Відповідача та позбавило б можливості постійного лікування їх сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2. ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач жодної з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання сина вирішуються мною самостійно без участі та підтримки Відповідача. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його підготовкою до навчання та самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного відповідального ставлення Відповідача до своїх батьківських обов'язків. У відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вищезазначені обставини у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно [PERSON]. Постановою ПВСУ № 3 від ЗО березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини явона вважає за необхідне вирішити, окрім стягнення аліментів, питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивач у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити частково зменшивши аліменти на1/4 частину. У судовому засіданні прокурор в інтересах малолітньої підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, оскільки він не згоден сплачувати аліменти,на останні засідання не з*явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Суд вважає можним розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - служба у справах дітей Гребінківськогї районної державної адміністрації у судове засідання надала заяву, вважає необхідним позбавити батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2. ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вищезазначені обставини у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно [PERSON]. Постановою ПВСУ № 3 від ЗО березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Із свідоцтва про народження, виданого 12.05.2009 року Гребінківським відділом реєстрації актів цивільного стану, видно, що батьки неповнолітнього - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно висновку служби у справах дітей Гребінківської районної державної адміністрації [PERSON] належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.70). Беручи до уваги, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, матеріально не підтримує, не спілкується з ним, не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав, та стягнення аліментів у розмірі1/4 частини, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial