Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності на Ѕ частину житлової квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] багато років знаходилась в шлюбі з [PERSON] , 1947 р.н. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , 1977 р.н. До 2008 року вони всією сім`єю мешкали в Донецькій області, а в січні 2008 року переїхали мешкати до м. Мелітополя. 26.01.2015 року позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] стали власниками по праву часткової власності в рівних долях, по 1/2 частині, двокімнатної квартири [ADDRESS] , шляхом приватизації квартири. В цій же квартирі вони з чоловіком мали державну реєстрацію з 28.11.2014 року. На момент приватизації квартири син з ними не проживав, а знаходився на заробітках в Російській Федерації. В зв`язку з необхідністю пред`явлення державної реєстрації при перетину кордону, вони з чоловіком запропонували сину зареєструватись в квартирі. Що він і зробив - 07.03.2017 р. Але фактично ніколи не мешкав у вищевказаній квартирі. Починаючи з 2018 року [PERSON] мешкає в Житомирській області, працює на кар`єрі по видобуту граніту. [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті чоловіка, позивачка в 6-ти місячний строк звернулась з заявою прийняття спадщини, а син не бажає приймати спадщину, однак він не звернувся в обумовлений законом строк з заявою про відмову у прийняті спадщини, а оскільки є зареєстрованим у вищевказаній квартирі, вважається таким, що прийняв спадщину. Після спливу 6-ти місячного строку після смерті чоловіка, у відповідача відсутня можливість в позасудовий спосіб відмовитись від спадщини. З урахуванням викладеного, оскільки в позасудовому порядку неможливо вирішити справу, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 18.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засіданні. Ухвалою суду від 24.09.2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за такими підставами. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 30.10.1969 року, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області \\а.с.50-51/. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Мелітопольським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS] . на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2015 року, виданого Виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради /а.с.8/. Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2015 року та 27.10.2020, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належать по Ѕ частині двокімнатної квартири [ADDRESS] /а.с.9-10, 71/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2020, виданим повторно Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №05 /а.с.7/. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] , яку він, відповідно до заповіту від 08.04.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В., заповів [PERSON] , та будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та присадибну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку, розміром 0,1573 га., які він заповів [PERSON] /а.с.53/. Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Однак, як вбачається з копії спадкової справи № 40/2020 після померлого [INFO] [PERSON] , ані відповідач [PERSON] , ані [PERSON] (якому померлий заповідав будинок та земельну ділянку на території Донецької області, що не є предметом позову у даній справі) у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.43-66). Разом з тим, як вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Департаментом реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, 07.05.2020 року №1957, у квартирі [ADDRESS] станом на 21.02.2019 року було зареєстровано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.59/. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2012 року, виданої приватним нотаріусом Мелітопольськогно міського нотаріального округу Чудською О.О., [PERSON] , [INFO] , на момент смерті [PERSON] , а саме станом на 21.02.2019 року, був зареєстрований з ним за однією адресою: [ADDRESS] , тому фактично вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно має пріоритетне право на спадкування за заповітом /а.с.11/. Однак, як вбачається з копії заочного рішення від 27.05.2020 року справа №937/2277/20, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, було задоволено та визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Як вбачається з рішення суду, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній квартирі з 2015 року /а.с.41-42/. Крім того,відповідно до копії довідки від 05.06.2020 року, виданої директором ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД» [PERSON] , [PERSON] з 2017 року не мешкає за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. Отже, враховуючи положення ст.. 82 ЦПК України, [PERSON] неможливо вважати таким, що прийняв спадщину після смерті батька- [PERSON] , оскільки, як встановлено рішенням суду від 27.05.2020 не проживав разом з останнім на момент його смерті. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом після смерті чоловіка [PERSON] не може оформити своїх спадкових справ у зв`язку з відмовою нотаріуса. За таких обставин, враховуючи викладене вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved