Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину - сина [PERSON], 1994 р. н., мотивуючи свої вимоги тим, що з досягненням сином повноліття виплата аліментів припинилися, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Син навчається в Херсонському державному університеті на денній формі навчання за контрактом, потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, починаючи з моменту подачі позовної заяви. Позивач в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові, заявлені вимоги підтримала, наполягала на заявленому розмірі аліментів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, при цьому зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина в заявленому позивачкою розмірі, оскільки не працює, дохід отримує сезонно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження останнього та копіями паспортів сторін (а.с.4, 6, 7). Відповідно до довідки № 1375 від 19.12.2014 [PERSON], 1994 р. н., є студентом 4 курсу денної форми навчання юридичного факультету Херсонського державного університету ІV рівня акредитації. Термін закінчення навчання - 30.06.2015 року (а.с.25). Між Херсонським державним університетом та [PERSON] 15 серпня 2011 року укладено договір № 245901, відповідно до якого університет за рахунок коштів замовника надає останньому освітню послугу - здійснює навчання на денній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр; загальна вартість навчання - 36 800 грн. (а.с.26). Беручи до уваги, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, в зв'язку з чим не має можливості працевлаштуватися, платна основа навчання не надає йому права на отримання стипендії, у зв'язку з чим знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач не бере участі у фінансуванні подальшого навчання сина, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він є здоровим, працездатним чоловіком, при цьому також має на утриманні неповнолітню доньку, на яку згідно рішення Скадовського районного суду від 02.11.2010 стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, суд вважає, що відповідач зобов'язаний утримувати свого повнолітнього сина, надавати йому матеріальну допомогу на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів суд у відповідності до ст.ст. 182, 200 СК України виходить з того, що відповідач на час розгляду справи не працює, що є підставою для визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини, суд враховує наступне. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі: з 1 січня - 1176 грн., з 1 грудня - 1330 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 600 грн. щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, що є наближеним до половини від суми прожиткового мінімуму на одну особу у розрахунку на місяць. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial