Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 27 червня 2017 року в Смотриківській сільській раді Пирятинського району Полтавської області зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], народження 15.06.2017 року. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різниці в характерах та відсутності взаєморозуміння і довіри. Подружні відносини припинилися з липня 2018 року, відповідач залишив сімю і виїхав в Оржицький район в с. Лазірки. Спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно як і спору щодо проживання дитини, у сторін немає. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд шлюб розірвати відновити дошлюбне прізвище «Ширшова» та судові витрати покласти на відповідача. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить відновити дошлюбне прізвище та судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання \~не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2017 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.6). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], народження 15.06.2017 року (а.с.7). Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. \~\~Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння та довіри, що призвело до припинення шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач заявляла про відновлення їй прізвища «Ширшова», тому після розірвання шлюбу надалі іменується дошлюбним прізвищем. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved