Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] - [INFO] , син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 27.11.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Оскільки відповідач добровільно не брав участі в утриманні дітей, то позивач була вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Так, рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.11.2017 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивач зазначає, що на даний час змінився її майновий стан, а саме суттєво погіршився. На даний час значно зріс розмір прожиткового мінімуму, а тому розмір аліментів, які стягуються на утримання дітей, є нижчим встановленого законом мінімального розміру. Розмір аліментів, призначений судом в 2017 році, не може забезпечити мінімальних потреб на даний час неповнолітніх дітей, які з кожним роком зростають і змінились в сторону збільшення їх потреби в розвитку, харчуванні і побуті. Крім того, згідно економічних показників в Україні в 2017 році підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги. Позивачу одній важко утримувати дітей. Відповідач є здоровою, працездатною собою, має постійне місце роботи, отримує регулярний заробіток, а також отримує додатковий заробіток від надання послуг по відеозйомці та фотозйомці урочистих подій в середньому по 5 000,00 грн., а тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі, проте ухиляється від виконання свого обов`язку. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , сина [PERSON] та дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач подав відзив на позов, згідно якого зазначає, що позов визнає частково. Просить врахувати, що на даний час мінімальні аліментні платежі не можуть бути менші 1059,00 грн., а з 1 грудня 2019 року - 1109,00 грн. Відповідач наголошує, що єдиним джерелом його доходів є заробітна плата, яка складає 4173,00 грн., будь-яких додаткових доходів він не отримує. А тому у нього об`єктивно відсутня можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1800,00 грн. на кожну дитину, оскільки це позбавить його можливості взагалі проживати та харчуватись. За таких обставин відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200,00 грн., щомісячно, на кожну дитину. Позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначає, що реальні доходи відповідача, крім долученої ним довідки про зарплату, є значно більшими. Так, відповідач вказує у відзиві, що отримує на руки 3700,00 грн., при цьому регулярно сплачує присуджені аліменти по 1000,00 грн. на дітей, а тому він не зміг би вижити на суму 700,00 грн. на місяць. Крім того, позивач просить врахувати, що в рішенні Калуського міськрайоного суду від 23.11.2017 року про стягнення аліментів суд встановив, що відповідач отримує крім офіційної зарплати доходи від здійснення відеозйомки весільних заходів. Тому позивач просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач подав заперечення, в якому просить врахувати, що нерухоме майно ним не придбавалось, пенсії не отримує, підприємницькою діяльністю не займається. Відповідач наголошує, що покликання позивача на те, що він отримує доходи від надання послуг по відеозйомці та фотозйомці урочистих подій є голослівними, не підтверджені належними доказами. За своєю сутністю така обставина підлягає доказуванню в кожному конкретному випадку, а тому безпідставним є посилання позивачки на рішення Калуського міськрайонного суду від 23.11.2017 року. Таким чином, відповідач вказує, що аргументами, наведеними у відповіді на відзив, не спростовуються його заперечення проти заявленого позову. Позивач подала доповнення до відповіді на відзив, а саме зазначає, що факт надання відповідачем послуг відеозйомок урочистих подій напротязі 2019 року і по даний час підтверджено ним самим у соціальних мережах «Фейсбук», де на його сторінці « [INFO] » викладено надання цих послуг з контактними його телефонами, один із яких позивач вказувала в даних відповідача, як засоби зв`язку. Також відповідач переписувався із позивачкою у соціальних мережах по «Вайберу» щодо зайнятості ним на конкретні дати зйомок весілля і перекази йому грошей та завдатків та відеозйомку весіль. Це підтверджує платоспроможність відповідача і його нормальне матеріальне становище, а тому просить позов задоволити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 3-5). Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] [INFO] (а.с.6), син [PERSON] [INFO] (а.с.7) та дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.8). Діти проживають разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Підмихайлівської сільської ради від 05.07.2019 року №949 (а.с.9). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року (а.с. 18-20) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку. У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін, стан здоров`я сторін. Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід (а.с. 31). Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 1800,00 грн., на кожну дитину, є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі, зокрема не надано доказів, які підтверджують отримання ним додаткового доходу від надання послуг відео та фотозйомки урочистих подій. Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Проте, в порушення вказаних вимог, долучені позивачкою до доповнення до відповіді на відзив копії роздруківок із соціальних мереж не були подані разом із позовною заявою. Об`єктивних причин, які б перешкоджали подати вказані докази у встановлений ст.83 ЦПК України, позивачкою не зазначено. Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Крім того, суд звертає увагу, шо матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що сторінка « [INFO] » у соціальній мережі «Facebook» створена та підтримується саме відповідачем. Крім того, суд враховує також й ті обставини, що в соціальній мережі «Facebook» може зареєструватись будь-яка особа та під будь-яким іменем, а тому вважає, що створити та підтримувати сторінку « [INFO]», у тому числі, шляхом розміщення інформації, могла будь-яка особа. Аналогічно матеріали справи не містять доказів, що користувач « [INFO] » у мережі «Viber» є саме відповідачем [PERSON] . До того ж вказівка в рішенні Калуського міськрайоного суду від 23.11.2017 року про те, що відповідач отримує додатковий заробіток (а.с.19), не є обставиною, яка не підлягає доказуванню в розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Оскільки така обставина була встановлена судом на час розгляду справи в 2017 році та не підтверджує факт отримання відповідачем додаткового заробітку власне в 2019 році. Водночас, незважаючи на незначний розмір заробітної плати відповідача, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою, а тому може працевлаштуватися на роботу з вищим рівнем оплати праці та належним чином виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, а також наявність у власності відповідача нерухомого майна (а.с. 39-40), суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1600,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 533,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с. 12, 34), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed