Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про індексацію аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.10.2017 рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, розпочавши стягнення з 02.10.2017. Зазначене судове рішення виконувалося органами державної виконавчої служби, затримки у виплатах не було, тому через деякий час за її заявою виконавчий лист був їй повернутий, після чого відповідач по липень 2019 року включно добровільно здійснював виплату аліментів. Однак вважає, що на сьогоднішній день призначені до виплати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця мають низку покупну спроможність, утримувати дитину за ці кошти самостійно дуже важко, оскільки син дорослішає, збільшуються його потреби, у тому числі на харчування, одяг, розвиток та оздоровлення. При цьому, власного житла вона не має, тому також вимушена ще й витрачати кошти на винаймання квартири, де вони мешкають спільно із сином. Відповідач вважає, що присудженої судом суми аліментів достатньо для утримання сина, додаткову матеріальну допомогу він виплачувати не бажає, хоча має таку можливість, так як інших утриманців не має, працевлаштований, за місцем роботи отримує постійну заробітну плату. Зазначає, що виплата їй відповідачем аліментів проводилася без нарахування індексації, тому позивач з посиланням на вимоги ст.184 СК України та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» просила стягнути з відповідача індексацію аліментів у розмірі 1240 грн. 04 коп. за період з початку проведення виплат - жовтня 2017 року і до моменту припинення виплат - липень 2019 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Данилов А.В. підтримав позицію позивача, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив вирішення питання віднести на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2012, який був розірваний рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.11.2018. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.10.2017 з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною, розпочавши стягнення з 02.10.2017. На виконання зазначеного судового рішення Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 19.12.2017 виданий виконавчий лист №389/2371/17, який був пред`явлений позивачем для примусового виконання до Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, де було відкрито виконавче провадження №55420930. Постановою старшого державного виконавця зазначеної державної виконавчої служби від 10.04.2018 згаданий вище виконавчий лист був повернутий стягувачеві (позивачу) за її письмовою заявою. Також, згідно із заявою стягувача, заборгованість по сплаті аліментів станом на 29.03.2018 визнано відсутньою. З копій квитанцій, наданих суду відповідачем, вбачається, що останній протягом січня 2018 року - січня 2019 року, а також у червні, серпні, жовтні 2019 року перераховував позивачу на банківську картку відповідні грошові суми в рахунок сплати аліментів, як зазначає у своїй заяві відповідач. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.ч.1, 3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а є твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Згідно з ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (з наступними змінами) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно зі ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.7 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (з наступними змінами) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (з наступними змінами). Згідно з п.10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів. Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Державною службою статистики України і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Відповідно до офіційних даних, опублікованих на офіційному веб-порталі Державної служби статистики України, індекс споживчих цін на товари та послуги у жовтні 2017 року склав 101,2%, у листопаді 2017 року - 100,9%, у грудні 2017 року - 101,0%, у січні 2018 року - 101,5%, у лютому 2018 року - 100,9%, у березні 2018 року - 101,1%, у квітні 2018 року - 100,8%, у травні 2018 року - 100,0%, у червні 2018 року - 100,0%, у липні 2018 року - 99,3%, у серпні 2018 року - 100,0%, у вересні 2018 року - 101,9%, у жовтні 2018 року - 101,7%, у листопаді 2018 року - 101,4%, у грудні 2018 року - 100,8 %, у січні 2019 року - 101,0%, у лютому 2019 року - 100,5%, у березні 2019 року - 100,9%, у квітні 2019 року - 101,0%, у травні 2019 року - 100,7%, у червні 2019 року - 99,5%. Таким чином, з жовтня 2017 року по липень 2019 року розмір індексу спожитих цін на товари та послуги не перевищував поріг індексації, який дорівнює 103%. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач подала суду складений нею розрахунок по сплаті аліментів з урахуванням індексації за період з жовтня 2017 року по липень 2019 року включно, де сума нарахованої нею індексації аліментів на утримання сина [PERSON] становить 1240 грн. 04 коп. З правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 становить 103 відсотки. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментних платежів носять щомісячний характер, можливість нарахування індексації виникає у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу 103 відсотки. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26.09.2018 у справі № 127/8260/17-ц, провадження №61-1118св18. Зі складеного позивачем розрахунку суми індексації вбачається, що в жоден з місяців, за які позивач просила стягнути суми індексації, величина індексу споживчих цін не перевищила встановленого законом порогу у 103 відсотки, внаслідок чого вимоги позивача щодо стягнення індексації за цей період не є законними та обґрунтованими. Застосований позивачем алгоритм розрахунку свідчить, що він здійснений як результат множення місячного доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. При цьому при розрахунку кожного наступного місяця позивачем бралася сума грошового доходу вже з урахуванням інфляції, а не сума присудженого до стягнення розміру щомісячних аліментів. Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення дійсно провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону, у той час, коли статтею 3 вказаного закону визначено, що індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Вказані індекси споживчих цін публікуються Державною службою статистики України, і вони наявні в загальному доступі. Наведене у своїй сукупності свідчить про те, що поняття «наростаючого підсумку» застосовано законодавцем для визначення індексу споживчих цін саме спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. З огляду на викладене та враховуючи той факт, що індекс споживчих цін за період з жовтня 2017 року по липень 2019 року не перевищив поріг індексації, який законодавцем установлено на рівні 103 відсотка, тому розрахунок індексації аліментів за цей період не проводиться, відтак суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а також те, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed