Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування вимог зазначила, що з 26.07.1986 року перебуває у шлюбі з відповідачем. На даний час у Кіровському районному судді м. Кіровограда розглядається цивільна справа № 404/8318/20 про розірвання шлюбу. В період шлюбу, за договором купівлі-продажу придбаний автомобіль «Нива», реєстраційний номер [NUMBER] . Автомобіль був придбаний у м. Світловодську в автомобільному салоні у 2009 році за 48\~000 грн. Крім цього, в період з 2006 року по 2018 рік позивачем та відповідачем за кошти сімейного бюджету було придбано приблизно 120 вуликів з бджоло сім`ями на загальну суму 240\~000 грн. Також, 01.01.2014 року заключено договір оренди земельних ділянок, які належать відповідачу на праві приватної власності з ФГ «Гусака Віктора Миколайовича» строком до 10.01.2028 та встановленою орендною платою 48\~000 грн. Просить визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля «Нива», на Ѕ частину прибутку від оренди земельних ділянок та на 60 вуликів придбаних нею та чоловіком під час шлюбу. Представник відповідача подав до суду відзив, яким проти позовних вимог заперечує частково. Відповідач визнав позовні вимоги в частині визнання за позивачем Ѕ частки автомобіля «Нива», реєстраційний номер [NUMBER] . Щодо позовної вимоги в частині визнання права власності на 60 вуликів зазначає, що відповідно ветеринарно-санітарного паспорта пасіки станом на 11.05.2021, належна відповідачу пасіка налічує 90 вуликів/бджолиних сімей, а тому підлягає задоволенню визнання права власності лише на 45 вуликів за позивачем. Щодо позовної вимоги відносно частини прибутку від оренди земельних ділянок заперечує повністю. Зазначає, що земельні ділянки належать відповідачу на праві приватної власності, а від так і дохід від оренди не може бути спільною сумісною власністю. У 2010 році на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батьків, відповідач успадкував дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3522586400:02:000:2955, площею 10,4800 га та 3522586400:02:000:2956, площею 6,0600 га, які йому належать на праві особистої приватної власності. Позивач подала відповідь на відзив, якою погоджується про визнання права власності на 45 вуликів, в інших вимогах просить задовольнити повністю. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда 06 квітня 2021 року суддею Варакіною Н.Б.відкрито спрощене провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставинах викладені в позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 26.07.1986 по 18.03.2021 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу Серії [NUMBER] від 26.07.1986 (а.с. 7). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.03.2021 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.31). В період шлюбу, за договором купівлі-продажу придбаний автомобіль «Нива», реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований на [PERSON] (32). Відповідно ветеринарно-санітарного паспорта пасіки № [NUMBER] кількість бджолиних сімей становить 90 вуликів (а.с. 34-36). Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1832 та № 2-1828 [PERSON] успадкував після смерті батьків дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3522586400:02:000:2955, площею 10,4800 га та 3522586400:02:000:2956, площею 6,0600 га (а.с. 37,41). Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 452132 від 30.05.2012 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14353568 від 10.12.2012 року, земельна ділянка площею 10,4800 г, кадастровий номер 3522586400:02:000:2955 належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.39-40). Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 452133 від 30.05.2012 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14352912 від 10.12.2012 року, земельна ділянка площею 6,0600 г, кадастровий номер 3522586400:02:000:2956 належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.43-44). Так, згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі постанова Пленуму), а саме в п.п. 23, 24 зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби: грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово- будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами тощо. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України передбачається, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Аналогічну правову позицію висловлено в ч. 2 п. 24 постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де, зокрема вказано, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя, кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувались за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 541/2734/16-ц визначено, що ч. 1 ст. 59 СК України встановлює, що той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім`ї, насамперед дітей. Необхідно відмітити, що майно, що належало одному із подружжя на праві особистої приватної власності у порядку с. 57 СК України, повністю та автоматично не перетворюється в спільну сумісну власність. Спільна сумісна власність виникає лише у порядку, визначеному ст. 62 СК України, тобто право спільної сумісної власності виникає на частку майна, яка істотно збільшилася внаслідок умов, передбачених цим законом, з урахуванням частини, яка належала одному з подружжя на праві особистої приватної власності. Враховуючи, що між позивачем та відповідачем на даний час не існує сімейних відносин, відповідно і позивач не має жодних прав на доходи, які походять від особистої приватної власності відповідача. Тому вимога, про визнання права власності на Ѕ частину доходів від оренди земельних часток, які успадкував відповідач, задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1680 грн. На підставі ст. 60 СК України,

Outcome: partial