Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом про стягнення аліментів нанавчання з відповідача [PERSON] на користь дитини [PERSON] , [INFO] на утримання в розмірі 3000,00 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою та про стягнення з відповідача на мою користь - [PERSON] , [INFO] додаткових витрат на оплату навчання у розмірі 11325,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дочка наразі не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе самостійно. 23.10.2020 року ухвалою суду відкрито провадження та справу призначено до спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася проте, представник направив до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину неявки. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Даними довідки Хмельницького національного університету №3104 від 01.10.2020 року підтверджується, що дочка [PERSON] є студенткою 2-го курсу денної форми навчання факультету економіки і управління Хмельницького національного університету. Строк навчання триває з 01.09.1019 року до 30 червня 2023 року. Згідно договору від 6.08.2019 року про надання освітніх послуг між Хмельницьким національним університетом та позивачем, [PERSON] навчається на денній формі навчання, бакалавра за спеціальністю економіка, економічна кібернетика на платній основі по 15100 грн. за рік навчання. З представлених судом платіжних документів (квитанцій від 04.02. та 05.10.2020 року) судом вбачається, що позивачем сплачено за навчання 15100 грн. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Суд рахує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на навчання дочки. Зважаючи на викладене, беручи до уваги навчання у навчальному закладі, проживання за місцем його знаходження суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на навчання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 650 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат з відповідача у розмірі 11325 грн.,не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини у вищому навчальному закладі за напрямом «Економіка, економічна кібернетика» нею сплачено кошти за навчання. Суд вважає, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 26.08.2020 року по справі № 336/1488/19. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання дочки у вищому навчальному закладі. Навчальний заклад Хмельницький національний університет було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем тому суд вважає, що вимоги про стягнення додаткових витрат у виді плати за навчання є необґрунтованими тому в їх задоволенні слід відмовити. Судові витрати становлять 182,17 (650х840,80:3000) грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову.

Outcome: partial