Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Вказує, що оскаржуваний договір є таким, що укладений з порушенням встановленого порядку, таким що порушує права користувача / наймача майна, тому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, квартири №2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 12.09.2001 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки суд не повідомила. Будь-яких клопотань не заявляла, заперечення на позов не подавала. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 216 1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що 12.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, квартири №2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13.02.1997 р. гр. [PERSON] представницьким ФДМ в м. Чернівці видане Свідоцтво про право власності на кв. №1 загальною площею 32,3 кв.м. 26.05.1997 року [PERSON] надана довідка-характеристика на кв.1 загальною площею 30,8 кв.м. 10.09.2001 року був наданий ЧДОБТІ та зареєстрований договір дарування квартири №1 від 23.06.1997 року між [PERSON] та [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м. Чернівці від 12 червня 2003 року договір дарування квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] від 23 червня 1997 року був визнаний недійсним. Рішенням Чернівецького МВК №266 від 07.04.1998 р. відмінений п.З рішення Чернівецького МВК від 09.09.1997 року, яким було присвоєно нумерації квартир в будинку. 20.10.2000 р. [PERSON] була надана характеристика на квартиру №1. При укладені договору купівлі-продажу продавець не мав права здійснювати правочин, а саме відчуджувати квартиру. Згідно висновків апеляційного суду Чернівецької області викладених в рішенні від 24 лютого 2011 року розподілу будинку [ADDRESS] на дві ізольовані квартири не проводився. Вказана обставина підтверджує неможливість зміни адреси у встановленому законом порядку. Вказаним рішенням також було визнано незаконним розпорядження органу приватизації №23081 від 13.02.1997 року. Таким чином, оскільки на момент укладення оспорюваного договору будинок не був поділений на дві ізольовані квартири, рішення щодо визначення нумерації квартир скасоване, то договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] слід визнати недійсним. На підставі наведеного та

Outcome: approved