Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Виконавчим комітетом Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 01.07.2016 між нею та відповідачем укладено шлюб від якого мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що протягом тривалого часу стосунки у подружжя розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, відповідач на даний час перебуває у місцях позбавлення волі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 01.07.2016 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). З свідоцтв про народження встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Згідно довідки, виданої Ясинівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області № 112 від 10.05.2019, діти проживають разом з позивачем (а.с. 9). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - протягом тривалого часу стосунки у сім?ї розладилися, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, відповідач перебуває на теперішній час у місцях позбавлення волі. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред`явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків. У свою чергу, відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved