Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом з вимогами збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів до 2118 грн. на утримання [PERSON] до осягнення повноліття, щомісячно та продовжити стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання до його закінчення у Вищих навчальних закладах, та збільшення розміру аліментів до 2118 грн. Позовні вимоги аргументовані тим, що сторони з 24 квітня 1999 року перебували у шлюбно-сімейних відносинах, але розірвали свій шлюб за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 06 грудня 2011 року. Крім того, рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 20 жовтня 2011 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. 00 коп. та доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Коли діти підросли, витрати на їх виховання дуже суттєво збільшились в зв`язку з чим матеріальне становище позивача погіршилось. Старша донька, [PERSON] після закінчення ЗОШ №30 продовжила стаціонарне навчання у ВПТУ №11, а молодша донька, [PERSON] є неповнолітньою, навчається в ЗОШ №30, тому дівчата потребують повного забезпечення зі сторони батьків. Крім того, мають окремі проблеми зі здоров`ям та для повного та усестороннього розвитку діти потребують додаткових фізичних та розвиваючих інтелектуальних знань. В порівнянні 2011 року коли було визначено суму аліментів на утримання доньок, вартість продуктів харчування, одягу, а також вартість комунальних платежів значно зросла, усі ці витрати лягають на «плечі» позивача, Також зріс прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. При цьому відповідач відмовляється добровільно збільшити допомогу на утримання дітей, посилаючись на рішення суду, відсутність роботи та стабільного заробітку. Позивачу стало відомо, що останнім часом матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки зі слів спільних знайомих відповідач має стабільну роботу та дохід. Відповідач останні 8 років постійно знаходиться, проживає та працює на території Росії, прибав машину та орендує квартину разом із співмешканкою. У зв`язку з відсутністю відповідача на території України не представляється можливим отримати відомості про офіційне працевлаштування чи можливість іншого, додаткового, заробітку та його розміру. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.11.2019 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із ухвалою суду від 29.11.2019 та копією позовної заяви із додатками, направлені неодноразово відповідачу за адресою його місця реєстрації, повернулися до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Суд дослідив докази наявні в матеріалах справи, а саме: копію довідки департаменту адміністративних послуг ВМР згідно, якої [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.6-7); копію виконавчого листа виданого 17.11.2011р. з [PERSON] відповідно до якого проводяться стягнення аліментів (а.с. 9); довідку №559 з вищого професійного училища №11 м. Вінниці від 19.11.2019р. вбачається, що [PERSON] є ученицею денної форми навчання даного закладу з 01.09.2017 по 27.06.2020р. (а.с.8); копії лікарняних виписок та рекомендації [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-34) ; копії квитанцій про сплату комунальних послуг (а.с.35-54); копію рішення Замостянського районного суду м. Вінниці про стягнення аліментів від 20.10.2011р. (а.с.55); копії свідоцтва про народження згідно яких [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] (а.с.56-57); копією рішення Замостянського районного суду м. Вінниці про розірвання шлюбу від 06.12.2011р. (а.с.58). Із досліджених судом доказів встановлені наступні фактичні обставини справи, та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку - пояснення, викладені в позовній заяві і докази, надані разом із позовом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, в цьому шлюбі у них народилися доньки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом із матір`ю - позивачем по справі. На підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.10.2011 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньок. Крім того, [PERSON] стала повнолітньою та продовжує навчатися у професійному училищі. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів. Однак, судом враховано, що збільшення розміру аліментів може мати місце й у інших випадках, передбачених СК України. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про збільшення розміру аліментів положеннями ст.192 СК України, вказує на збільшення потреб дітей та їх стан здоров`я, що потребує значних витрат та те, що одна з доньок, яка стала повнолітньою продовжує навчання. Суд звертає увагу, що вказані обставини в їх сукупності ведуть до зміни (погіршення) матеріального становища позивача (при незмінному розмірі аліментів, що сплачуються відповідачем), що в свою чергу є обставиною, що може бути підставою для зміни розміру аліментів. При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України та те що позивачем не надано жодного доказу щодо поліпшення матеріального становище відповідача. Її обґрунтування ґрунтуються лише на власних поясненнях, які не є доказами в силу положень ст.76 ЦПК України. Що стосується, копій лікарняних виписок та рекомендації [PERSON] , [PERSON] (а.с.15-34) та копій квитанцій про сплату комунальних послуг (а.с.35-54) то вони судом до уваги не приймається, оскільки ці докази є неналежними та не можуть бути предметом розгляду у справах про стягнення аліментів. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Таким чином, з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму на 2020р. суд прийшов до висновку, що аліменти в розмірі 400, 00 гривень, які стягуються за судовим рішенням від 20.10.2011 року на утримання неповнолітньої [PERSON] , є наразі недостатніми для належного утримання дитини і задоволення її потреб. Що стосується повнолітньої доньки позивача [PERSON] , то згідно довідки №559 з вищого професійного училища №11 м. Вінниці остання є ученицею денної форми навчання даного закладу з 01.09.2017 по 27.06.2020 р., самостійного доходу не має, а отже на період навчання потребує допомоги з боку батьків. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання у наявності достатніх підстав для зміни розміру аліментів, встановленого рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.10.2011р. в частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом їх збільшення з 400, 00 гривень щомісячно, до 1 000, 00 гривень щомісячно. Крім того, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів в розмірі 1000, 00 гривень щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання в закладі, але не більше ніж до 23-річного віку, є обґрунтованим і законним. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141ЦПК України,судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial