Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій вказує, що 23 квітня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем сімейні стосунки не склалися через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, з вересня місяця 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Поновлювати сімейні стосунки не бажають, сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 23.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 25. В попереднє судове засідання позивач не прибула, до суду надала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище «Литвин» та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в попереднє судове засідання не прибув, до суду надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони 23.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області зареєстрували свій шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 25. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви встановлено, що в позивача та відповідача подружнє життя не склалося, внаслідок чого з вересня місяця 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть., їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають . Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхньої дитини. Встановлені судом факти підтверджуються : свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ОК № 159626 виданого 23.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 25 ( а.с.-6), копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] виданого 05.07.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області (а.с.-7), довідкою про склад сімї виданою виконавчим комітетом Тетіївської міської ради від 16.12.2015 р. № 6916 (а.с- 8), оригіналом квитанції про сплату судового збору (а.с.-1). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, як подружжя, шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, відносини між ними, як між подружжям фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку, що їх сімя розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

Outcome: approved