Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що з відповідача на її користь за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких на даний час недостатньо. У звязку з наведеним просить змінити розмір аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір є економічно обгрунтований та відповідає потребам дітей (а.с. 18). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року було розірвано шлюб сторін (а.с. 7), за час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). 11 листопада 2010 року Житомирським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення у справі № 2-1804/10 про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, для примусового виконання якого був виданий виконавчий лист (а.с. 6). Згідно з довідкою ТОВ АВАНГАРД-ЖИТОМИР від 14 лютого 2019 року сукупній дохід відповідача, який займає посаду бригадира, з січня 2018 року до січня 2019 року склав 53477,23 грн (а.с. 8). Зміст особистих майнових прав та обов'язків батьків і дітей визначає Сімейний кодекс України (далі - СК). Частиною 10 ст. 7 СК встановлено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ч. 2 ст. 1 СК регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом, зокрема, з метою утвердження почуття обов'язку перед дітьми. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї (ч. 8 ст. 7 СК). Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК). Статтею 192 СК передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дітям рівень життя, достатній для їхнього всебічного розвитку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача потрібно задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, однак не в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як просить позивач, оскільки, на думку суду, нею не наведено достатніх підстав для такого значного збільшення розміру аліментів, а, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, яке на думку суду не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], [INFO].

Outcome: partial