Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , належної їй, накладеного в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 19071490 від 21.04.2005. Свої вимоги мотивувала тим, що має у приватній власності квартиру [ADDRESS] . В подальшому їй стало відомо з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що згідно постанови про арешт майна боржника АН№440105 від 28.01.2005 Прилуцьким міським відділом ДВС було накладено арешт на все нерухоме майно -квартиру за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 1907190. Згідно повідомлення відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції за №18-43/8/14.15/14159, станом на 21.05.2019 у відділі ДВС виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] , в межах якого накладався арешт, до автоматизованої системи виконавчого провадження не вносилось. Оскільки, на сьогоднішній день, вона не є боржником, а накладений арешт обмежує її право розпоряджатися своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, проте надала письмову заяву, в якій справу просить розглянути у її відсутності. Представник третьої особи - відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з`явилася, проте надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Представник третьої особи - Прилуцької міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася та не повідомила про поважність причини своєї неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2001, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-5959(а.с.6). Згідно довідки КП «Прилуцького МБТІ» №1203 від 20.05.2019 вбачається, що право власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2001, запис по МБТІ проведено в книзі під №2, реєстровий №583/28(а.с.7). Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №167391132 від 21.05.2019, на підставі постанови ДВС АН№440105 від 28.01.2005, Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження №1907190 - арешт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] (а.с.9). Згідно копії довідки №18-43/8/14.15/14159 від 21.05.2019, виданої Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби, у відділі ДВС виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] , в межах якого накладався арешт, до автоматизованої системи виконавчого провадження не вносилось.Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, провадження, по якому були накладені арешти, та вся інша інформація щодо нього вже знищені, тому зняти арешти та надати більш детальну інформацію відділ ДВС можливості не має. Також перевіркою було встановлено, що станом на 21.05.2019 виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на виконання до Прилуцького міськрайонного відділу ДВС не перебувають та не надходили (а.с.8). За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Згідно з ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Судом не встановлено порушень прав третіх осіб у разі звільнення з-під арешту майна, що належить власнику. Тому суд вважає можливим позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved