Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. На його обґрунтування послалася на те, що являється власником будинку [ADDRESS] . У будинку, крім неї, зареєстрований відповідач - внук. Вказує, що відповідач не проживає по місцю реєстрації близько 20 років, народився та проживає з батьками за кордоном. З врахуванням наведеного просить визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням вказаного вище будинку та примусово зняти його з реєстраційного обліку у цьому будинку. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 20.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заперечення, заяв, клопотань не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Як передбачено ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що позивач є одноосібним власником будинку [ADDRESS] . У відповідності до копії довідки про склад сім`ї № 3916 від 03.03.2020 року Відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області за вищевказаної адресою зареєстрований, крім інших, відповідач. Згідно з копією акту КП «Комунальник» від 03.03.2020 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 01.10.2019 року [PERSON] з 1998 року знаходиться на постійному місці проживання за адресою: [ADDRESS] , з нею проживають діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України (далі - ЦК) під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно статті 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням здійснюється на підставі судового рішення. Як достовірно встановлено судом, відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні. Таким чином, оцінивши доводи у їх сукупності, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, ураховуючи непорушність права приватної власності позивача на її житло, наявність перешкод у використанні цього права, а також факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні. У зв`язку із цим, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково, визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовна вимога щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача не може бути задоволена, оскільки правовим наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття її з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні відповідними державними органами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 840,80 грн. судового збору.

Outcome: partial