Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Високий, вул. Дружби, буд.30. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що житловий будинок, розташований за адресою: смт. Високий, вул. Дружби, 30 належить їй на праві власності в 1/2 частині згідно договору дарування частки житлового будинку від 22.05.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] р. № 238 та витягу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3755442 від 22.05.2013 року, інша 1/2 частина житлового будинку належить [PERSON] згідно договору купівлі - продажу частки житлового будинку від 03.12.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] р. № 1171 та витягу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13834277 від 03.12.2013 року. В зазначеному житловому будинку, крім позивача [PERSON] зареєстровані відповідачі: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачі, являються колишніми члени родини колишньої власниці житлового будинку [PERSON] сестри позивача. Відповідачі в будинку не мешкають з квітня 2013 року їх особистих речей та документів в будинку не має, комунальні платежі сплачує позивач. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, крім того, у разі неявки відповідача в судове засідання просила ухвалити заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, через оголошення в Урядовому курєрі. Суд, у світлі вимог\~ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»\~і положень\~ст.157 ЦПК України, для забезпечення належного балансу процесуальних прав та обов'язків сторін у справі вважає за можливе розглянути позов за відсутності відповідачів. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Дружби, 30 належить позивачу [PERSON] на праві власності в 1/2 частині згідно договору дарування частки житлового будинку від 22.05.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] р. № 238 та витягу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3755442 від 22.05.2013 року (а.с.8,9). Інша 1/2 частина житлового будинку належить [PERSON] згідно договору купівлі - продажу частки житлового будинку від 03.12.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] р. № 1171 та витягу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13834277 від 03.12.2013 року (а.с.10,11). В зазначеному житловому будинку, крім позивача [PERSON] зареєстровані відповідачі: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується адресною карткою будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Дружби, 30 та картками реєстрації особи (а.с.16,17,18,19,20). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, являються колишніми члени родини колишньої власниці житлового будинку [PERSON] сестри позивача. Відповідачі в будинку не мешкають з квітня 2013 року їх особистих речей та документів в будинку не має, комунальні платежі сплачує позивач, що підтверджується актами депутата та комісії у складі сусідів від 10.07.2017 року, 13.01.2017 року, 04.05.2016 року, 27.01.2016 року (а.с.21,22,23,24,25,26,27). Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу /ст.60 ЦПК України/. Відповідачі були зареєстровані в зазначеному будинку, як члени сімї колишнього власника, тому суд застосовує до правовідносин ст.405 ЦК України. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі не являється співвласниками вищевказаного будинку, не є членами сімї позивача, не укладали з нею договір найму житлового приміщення, тому не має жодних підстав для проживання в спірному будинку та користування ним. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні /ст. 321 ЦК України/. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Суд розподіляє судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved