Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 1860 грн., на весь час її навчання, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка є студентом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, строк закінчення навчання 30 червня 2021 року. У зв'язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги від батьків, проте батько матеріальної допомоги не надає. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданий судом строк відзив на позов не подавав, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис №73 та свідоцтвом про народження, актовий запис №33. [PERSON], [INFO], навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, строк закінчення навчання - 30 червня 2021 року, що підтверджується договором №06д/17 від 08.08.2017 року про надання освітніх послуг, довідкою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved