Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму франшизи в розмірі 1000 грн. та моральну шкоду і розмірі 2000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 05.01.2015 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний [PERSON] автомобіль марки Фольцваген, д. н. ВН 0187 АН, під керуванням сина позивача [PERSON], отримав механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 11.02.2015 року до адміністративної відповідальності було притягнуто [PERSON], який безпосередньо вчинив дорожньо транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. [PERSON] знаходився у трудових відносинах із КП «АСТ», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована полісом АІ/6803124 ПРАТ «УПСК». Відповідно до полісу страхування сума франшизи, на яку зменшується страхове відшкодування становить 1000 грн., яка має бути стягнута з відповідача. Крім того, пошкодженням майна позивача, їй було завдано також і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, погіршені стану здоровя, та в погіршенні родинних звязків. Моральну шкоду позивач оцінила в 2000 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу у її відсутність. Крім того, просила залишити її позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди без розгляду. 23 грудня 2015 року ухвалою суду позов [PERSON] було залишено без розгляду в частині вимог про стягнення моральної шкоди. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача подано не було. Однак до суду було подано письмові заперечення на позов, в яких відповідач позов визнав в частині стягнення суми франшизи у розмірі 1000 грн. В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити, в звязку із необґрунтованістю та недоведеністю вказаних позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Біляївського районного суду Одеської області від 11.02.2015 року, 05.01.2015 року о 10 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ, д. н. ВН 3562 СО, на перехресті Чорноморки Червоного Хутора, виконуючи маневр заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем Фольцваген, д. н. ВН0187 АН під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою Біляївського районного суду Одеської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «Фольцваген», д. н. ВН 0187 АН, належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Транспортний засіб ГАЗ , д. н. ВН 3562 СО, належить на праві власності відповідачу КП «Автобаза санітарного транспорту», з яким [PERSON] знаходився у трудових відносинах, і цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПРАТ «УПСК», що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до копії полісу № АІ/6803124, розмір франшизи становить 1000 грн. Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Пунктом 36.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, виходячи із вищезазначених положень закону, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми франшизи в розмірі 1000 грн., є законними та обґрунтованими і мають бути задоволені. Судові витрати судом розподілені відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved