Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30.06.2011 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, від якого є двоє неповнолітніх дітей, однак спільне життя не склалося, оскільки відсутні спільні інтереси, почуття довіри, любові та поваги один до одного. [PERSON] зазначила, що проживання однією сім`єю припинено сторонами з лютого 2020 року, примирення є неможливим, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, які проживають з нею, позивачкою, за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти. Відповідач 02.07.2021 року подав до суду заяву, в якій вказав, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис №256, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 06.10.2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 03.12.2019 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціїу Запорізькій області. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, окреме проживання, відсутності взаєморозуміння, втрату любові та поваги один до одного, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved