Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина до якої входить вищевказаний житловий будинок. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак встановлено, що право власності на будинок не зареєстровано, а тому отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій по причині відсутності у неї правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 25.05.2021 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.37) Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 63). Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення (а.с. 62). Згідно з ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання представника відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог. У підготовчому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача [PERSON] (а.с. 23,26). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) підтверджується, що інформація про наявність заповіту від імені [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня (а.с. 44). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) підтверджується, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Олександрівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 485 від 15.12.2007 (а.с. 45). Згідно матеріалів спадкової справи № 485 від 15.12.2007, заведеної до майна померлого [PERSON] , 15.12.2007 з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернулася його дружина - [PERSON] (а.с. 46-59). З вищевикладеного вбачається, що після смерті [PERSON] , його спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області від 20.08.2019 № 3417, [PERSON] , постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] по день смерті [INFO] та вони вели спільне господарство (а.с. 6). Згідно архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 06.12.2018, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 24). Державним нотаріусом Сибірцевою О.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріусу не подано правовстановлюючий документ на житловий будинок, так як право власності не зареєстроване (а.с.5). 06.12.2018 за заявою позивача, на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт (а.с. 17-22). Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин по визнанню права власності на спадкове майно та вважає за необхідне керуватися главою 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування». Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини на проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вступив в дію 01.07.2004, а житловий будинок було побудовано у 1976, тому державна реєстрація житлових будинків не здійснювалася. Таким чином, виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновків, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка. Оформити право власності через нотаріальну контору позивач не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої на спадкове майно, тобто на житловий будинок, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved