Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом 06.05.2019 року мотивуючи тим, що з 20.02.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не слалось через відсутність взаєморозуміння та довіри, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, вже тривалий час не підтримують сімейно - шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство, тому просила шлюб розірвати. 01.07.2019 року було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розлучення просила залишити прізвище « [PERSON] » та залишити за нею судові витрати. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.02.2015 року у відділі ДРАЦС РС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 182, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, між ними втрачено взаєморозуміння та взаємоповага, почуття любові та довіри, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 768,40 грн. ( а.с.1), та заявила клопотання про залишення судових витрат за нею.

Outcome: approved