Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача до закінчення її навчання, тобто до 30.06.2022 року. Вимоги обґрунтувала тим, що відповідач [PERSON], є батьком доньки [PERSON], [INFO]. На данний час донька продовжує навчання на першому курсі медичного факультету Донецького національного медичного університету, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2022 рік. У дні навчання вона мешкає в гуртожитку № 1 у м. Кропивницькому, вартість проживання в якому коштує - 440 грн., стипендію за навчання не отримує. Кожної суботи донька приїжджає додому і проживає разом з нею за адресою [ADDRESS]. Вона допомагає їй грошима, продуктами, одягом, але цього не вистачає для нормального проживання і навчання. Відповідач не є платником аліментів, працює, а тому має можливість сплачувати дитині аліменти. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, клопотань не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку,сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (ст.199 СК України, п.20постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з навчанням. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки Донецького Національного медичного університету № 220 від 25 січня 2017 року, [PERSON] є студенткою Донецького Національного медичного університету ім. М.Горького, медичного факультету 2, першого курсу, за спеціальністю медецина. Форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2022 рік (а.с. 7). Крім цього, відповідно до довідки Донецького Національного медичного університету від 23 березня 2017 року, [PERSON] мешкає в гуртожитку № 1 м. Кропивницький з 01.09.2016 року. Вартість проживання за місяць з 01.09.2016 року становила 330 грн., з 01.09.2017 року становить 440 грн. [PERSON] за період з січня 2017 року по березень 2017 року доходів не отримала, що підтверджується довідкою №ДОН276 від 23.03.2017року. Відповідно до довідки про склад сім'ї, позивач та її дочка [PERSON] проживають разом в [ADDRESS] і донька знаходиться на утриманні матері. (а.с.8, 9). Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує наявчання у вищому навчальному закладі, визначивши розмір аліментів в частці від заробітку батька, що становитиме 1/4. Право на утримання аліментів невід'ємно, пов'язане з навчанням, тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. Суд звертає увагу сторін, що ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved