Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості договором, посилаючись на те, що 25 листопада 2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу № ГК 0511. Відповідно до умов якого [PERSON] придбала у позивача комплекс товарів по догляду за шкірою обличчя на загальну суму 11910 гривень. При цьому сторони домовились, що при оплаті комплексу клієнт сплачує перший платіж у розмірі 2500 гривень, залишок вартості 9410 гривень сплачує рівними платежами щомісячно, при цьому остаточно розраховується за товар не пізніше 25 вересня 2017 року. Однак до теперішнього часу повна оплата за товар відповідачем не проведена, станом на день звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 5650 гривень. Крім того, п.6.2 договору передбачено, що покупець сплачує продавцю неустойку у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобовязання, тому у звязку з невиконанням своїх зобовязань відповідач повинен сплатити позивачу неустойку у розмірі 1260,65 гривень. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором на загальну суму 6910,65 гривень та судові витрати. 30.08.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву так і не надала. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що 25 листопада 2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу № ГК 0511, відповідно до умов якого продавець зобовязується надати покупцю комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобовязується прийняти цей комплекс згідно акту приймання передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (а.с.5). Відповідно до п.5.1 договору ціна товару складає 11910 гривень. Також сторони домовились, що покупець оплачує товар частинами, перший платіж вноситься в касу продавця в розмірі 2500 гривень. Залишок вартості товару в розмірі 9410 гривень сплачується покупцем рівними платежами у сумі по 941 гривні протягом 10 місяців ( п.п.5.2.,5.3 договору). Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Уклавши договір купівлі - продажу, сторони взяли на себе певні зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконала в повному обсязі, а саме на виконання умов договору купівлі продажу передала [PERSON], а [PERSON] прийняла один набір косметики до якого входить: очищуючи крем потрійної дії в кількості 1 шт, сиворотка відновлююча в кількості 1 шт., киснева маска в кількості 1 шт., крем денний в кількості 1 шт., скраб пілінг в кількості 1 шт., крем «догляд навколо очей» в кількості 1 шт., на загальну суму 11910 гривень, що підтверджується актом приймання передачі товару від 23.11.2016 року (а.с.6). Відповідач свої зобовязання за договором виконала не в повному обсязі, а саме сплатила лише частину вартості товару на загальну суму 6 260 гривень, що підтверджується товарними чеками № 49 від 26 листопада 2016 року, № 58 від 28 листопада 2016 року, № 2 від 06 січня 2017 року, № 73 від 27 січня 2017 року, № 137 від 07 березня 2017 року та № 198 від 11 квітня 2017 року (а.с.8,9,10). Борг [PERSON] перед ФОП [PERSON] станом на день звернення з даним позовом до суду становить 5 650 гривень (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач не сплатила кошти за отриманий товар в повному обсязі, а отже не виконала умови договору, тому заборгованість по його сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно з вимогами ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановленим договором або законом. Так, відповідно до п. 6.2 договору у випадку порушення покупцем строків оплати, передбачених п.5.2,5.3,5.4 договору покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи відповідач свої зобовязання відповідно до умов договору в повному обсязі не виконала, заборгованість за зобовязаннями становить 5650 гривень, тому суд погоджується з розрахунком позивача та стягує з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, в межах позовної давності, за період з 26.09.2017 року по 21.06.2018 року, у розмірі 1260,65 гривень. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved