Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 07.06.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, між ними постійно виникали сварки, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, за таких обставин позивач вважає сумісне життя та збереження шлюбу неможливим, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вона вказує на те, що позов підтримує. Відповідач також надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про визнання позову. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 07.06.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами по справі відсутнє взаєморозуміння, проживають вони окремо, наміру зберігати шлюб не мають. Відповідно до ст..111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За ухвалою суду від 27.02.2017 року судом було надано сторонам строк на примирення з метою збереження сім»ї терміном до 2-х місяців, але це не призвело до позитивних наслідків. Судом також враховується те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін. Крім того, питання про збереження шлюбу має вирішуватися обома сторонами на паритетних засадах. А тому враховуючи все вищенаведене, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за встановлених судом обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, які не вбачають можливості поновлювати шлюбні стосунки. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, просить суд залишити їй прізвище [PERSON], на що вказує в поданій письмовій заяві. Витрати по сплаті судового збору позивач залишає за собою.

Outcome: approved