Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У своєму позові позивач вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] . З листопада 2015 року позивач з відповідачем проживають окремо. Донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає ніяких коштів на утримання їх неповнолітньої доньки, що ставить позивача у тяжке матеріальне становище. В теперішній час позивач змушена сама утримувати та виховувати малолітню дочку, при тому, що вона отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як неповнолітньої доньки та і для проживання особисто позивача. З травня 2016 року установа, в якій працює позивач, буде реорганізована і її попередили про вимушене скорочення працівників. Стан її здоров'я також потребує додаткових витрат, у зв'язку з хронічними захворюваннями, які потребують постійного обстеження та прийом ліків. Позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти у розмірі по 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав і пояснив, що позов визнає і чому на одну дитину можна стягнути аліменти, а на іншу ні. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечують проти позову. Суду пояснили, що [PERSON] звернулась до суду лише для того, щоб зменшити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] на період її навчання. Їм особисто відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім*єю. Їх неодноразово бачили разом і на роботі, і в магазині. Фактично вони проживають за адресою: [ADDRESS] Представник третіх осіб - адвокат Мосіна О.В. вважає позов необґрунтованим та безпідставним, просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін по справі, третіх осіб, представника третіх осіб - адвоката [PERSON], пояснення свідків, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено із свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 20.08.2004 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції , що сторони по справі уклали шлюб 20.08.2004 року і на час розгляду справи знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року і її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Із довідки з ЦОА МКП «Основаніє» від 17.12.2015 року № 3719 встановлено, що [PERSON] разом з донькою - [PERSON] проживає та своїм батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох та більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення старшою дитиною повноліття. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працює в ліцеї, де працює [PERSON]. Вона особисто бачила, як [PERSON] приходив на роботу за [PERSON] і вони удвох йшли додому. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона часто робить покупки в «АТБ» по вул. Тенісній і там часто бачила, як [PERSON] і [PERSON] разом купували продукти. Крім того, вона зустрічала їх на вулиці, вони йшли разом прогулюючись. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач з відповідачем подали цей позов навмисно, щоб зменшити аліменти на утриманні її доньки [PERSON]. Оцінюючи в сукупності всі доказі, які зібрані по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією сім'єю. Підтвердженням цього факту є те, що шлюб між ними не розірвано. Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що позивач та відповідач проживають однією сім'єю та ведуть спільне господарство. Крім того, із рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2015 року, яке набуло законної сили, вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задоволено: із [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки [PERSON] на користь [PERSON]. При розгляді даної справи [PERSON] поясняв суду, що у нього на утриманні знаходиться ще донька - [PERSON], [INFO], яка часто хворіє і потребує багато грошових коштів на лікування. Апеляційна скарга [PERSON] на вищевказане рішення, залишена без задоволення на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 року. Тобто, у вересні, жовтні 2015 року сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, і мова не йшла про те, що шлюбні відносини припинені, що він сплачує аліменти на доньку [PERSON]. І вже у своєму позові від 04.01.2016 року позивач [PERSON] вказала, що з листопада 2015 року вона проживає з [PERSON] окремо. Суд не прийняв до уваги довідку про місце реєстрації [PERSON] як доказ того, що вона з відповідачем проживають окремо. Як вбачається, із паспорта громадянина України [PERSON] [NUMBER], який суд оглянув у судовому засіданні, вона зареєстрована [ADDRESS] з 14.12.1999 року, а шлюб з [PERSON] вона зареєструвала у 2004 році і станом на 2016 рік вона фактично проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивачем не надано до суду доказів того, що між нею та відповідачем по справі припинені шлюбні відносини і що вони не ведуть спільного господарства, і що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх доньки [PERSON]. Суд звернув увагу на той факт, що відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у нього немає грошей на утримання доньки [PERSON] і тому він не надає їй матеріальну допомогу, при цьому заявив, що на доньку [PERSON] можна стягнути аліменти, а чому б і на доньку [PERSON] неможна стягнути аліменти. У своєму клопотанні до суду, він просив стягнути аліменти з нього на кожну із доньок по 1/6 частини від його заробітку, чим і підтвердив той факт, що вони з дружиною [PERSON] звернулися до суду з надуманим позовом з метою зменшення аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], з матір'ю якої він знаходиться у розірваному шлюбі і між ними виникли неприязнені стосунки, які вони виразили і під час розгляду справи у судовому засіданні. Тобто, підставою виникнення даного спору є не тяжкий матеріальний стан позивача [PERSON], і не надання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], а стягнення аліментів на дитину від першого шлюбу, на яку [PERSON] не бажає платити аліменти. Оскільки відсутні правові підставі для стягнення аліментів, то такий позов треба залишити без задоволення. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] не знайшов свої докази та обгрунтування, і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed