Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві посилається на те, що в липні 2011 року вона за усним договором позики позичила [PERSON] 2000 доларів США. Згодом [PERSON], повернула їй 900 доларів США, про що свідчить розписка від 29.02.2012 року, яка була складена власноруч відповідачкою. Також в розписці було зазначено, що залишок суми в розмірі 1100 доларів США буде повернено 29.04.2012 року. Крім цього, відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, а також понесені судові витрати. У подальшому на її усні вимоги відповідачка борг не повернула. У зв'язку з цим вона звернулася до суду з позовом про стягнення боргу. На день складання позовної заяви, а саме на 27.02.2014 року за офіційним курсом Національного банку України 100 доларів США - 878,5200 гривен, тобто сума залишку боргу складає 9663,72 гривні. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила стягнути борг з відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з,явився, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з,явилася, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в липні 2011 року позивачка передала відповідачці грошові кошти в сумі 2000 доларів США за усним договором позики. [PERSON], повернула позивачці 900 доларів США про що свідчить розписка від 29.02.2012 року, яка була складена власноруч відповідачкою, копія якої долучена до матеріалів справи. Також в розписці було зазначено, що залишок суми в розмірі 1100 доларів США буде повернено 29.04.2012 року. Крім того відповідач даний факт підтвердила письмовою заявою до суду і визнанням позовних вимог. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від виконання зобов,язання не допускається, за винятком випадків передбачених законом. Загальна сума боргу відповідача перед позивачем на час розгляду справи у суді становить 4000,00 гривень. Суд вважає, що дана вимога позивача підлягає задоволенню. Згідно ч. 1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилом ч.1 ст. 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно правила ч. 2ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 цієї статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Надана суду розписка на підтвердження укладеного договору позики містить зобов'язання однієї особи повернути іншій особі визначену суму грошей, що становить основний зміст і всі істотні умови позикового зобов'язання, передбаченого ч. 1 ст. 1046 ЦК України і є належним підтвердженням укладеного між сторонами договору позики зазначеної суми грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 626 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочення платежу з 29.04.2012 року складає 23 місяці. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за 23 місяці складає: 9663,72 грн. х 3 : 100 = 289,91 (за рік); 289,91:12 = 24,16(за місяць); 24,16 х 23 = 555,68 грн. Відповідно до встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов ґрунтується на договорі, який відповідає вимогам закону, наявність невиконаного зобов'язання за договором підтверджена наданими позивачем належними і допустимими доказами, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики на суму 9663 гривні 72 копійки, 555 гривень 68 копійок - три відсотка річних від простроченої суми. Також суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на її користь підлягають задоволенню, оскільки в разі прийняття рішення судом на користь позивача, відповідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Outcome: approved