Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Посилалася на те, що 23.11.2020 року водій автомобіля «Мercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок порушення правил дорожнього руху скоїв наїзд на будинок по [ADDRESS] , власником якого є вона. Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.12.2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Внаслідок вказаного ДТП житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 81,80 кв.м., а також паркан даного будинковолодіння, зазнали значних пошкоджень. Як вбачається з висновку будівельно-технічної експертизи №563 від 31.12.2020 року вартість відновлювальних робіт по [ADDRESS] становить 68162 грн. 36 коп. Сама експертиза коштує 4200 грн. 00 коп., яку оплатила [PERSON] . Також, позивачка була змушена, на вимогу експерта, замовити технічний звіт для з`ясування переліку робіт, які необхідно здійснити для відновлення будинку. Вартість виготовлення технічного звіту становить 5000 грн. 00 коп., яку також оплатила [PERSON] . Окрім того, протиправними діями [PERSON] було завдано позивачу значної моральної шкоди. Так, позивач є особою похилого віку (83 роки) і всі події, пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою сприйняла зі значною тривогою. По-перше, саме ДТП сталося пізно ввечері, коли позивач спала, що сильно налякало власницю будинку, адже був сильний удар та шум. По-друге, враховуючи, що стіна будинку зазнала значних ушкоджень, позивач була змушена перейти проживати в іншу кімнату. Всі наведені події погано позначились на самопочутті позивача, спричинили сильний стрес, підвищення тиску, постійне відчуття тривого. Як наслідок, у неї порушився нормальний сон, довелось вжити ліки для нормалізації стану здоров`я. Також, позивачу завдало значних переживань те, що винна особа відмовилась відшкодувати витрати на ремонт будинку та повністю ігнорує її намагання вирішити питання мирно. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 77362 грн. 36 коп., моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитним договором у сумі 15786 грн. 03 коп., судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт З частини другої статті 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8 та 9 частини другої статті 16 ЦК України). Так, судом встановлено, що відповідно до постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.12.2020 року, 23.11.2020 року о 02 год. 20 хв. в м.Чернівці по вул.Винниченка, 86 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Мерседес- Бенз» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості для руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (будинок), що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та іншого майна (паркан, будинок) (а.с.15). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, лише в питанні чи мале місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, вважає доведеним той факт, що 23.11.2020 року о 02 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON] , який порушуючи вимоги п.п.12.1 Правил дорожнього руху України, скоїв наїзд на будинок по [ADDRESS] та пошкодив його. Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22,23 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Частиною 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею 81,80 кв.м. (а.с.10). Відповідно до висновку №563 будівельно-технічної експертизи від 31.12.2020 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно виконати в приміщеннях житлового будинку [ADDRESS] та огорожі даного будинковолодіння, для усунення наслідків дорожньо-транспортної пригоди, визначена станом на час проведення дослідження, у рахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали, становить 68162 грн. 36 коп. (а.с.31-35). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Враховуючи те, що постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.12.2020 року встановлено вину відповідача у вчиненні ДТП за участю транспортного засобу яким керував відповідач та будинку позивача, що призвело до руйнування частини будинку позивача 23.11.2020 року, судом встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями [PERSON] та завданою [PERSON] шкодою. Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (абзац 2 ст.1192 ЦК України). З урахуванням наведеного, зокрема встановленої судовим експертом вартості ремонтно-відновлювальних робіт, суд приходить до висновку, що завдана шкода позивачу у розмірі 68162 грн. 36 коп. підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] вартості проведеного експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 4200 грн. 00 коп., а також вартості виготовленого технічного звіту, необхідного для проведення експертизи, у розмірі 5000 гривень. Вказані витрати документально підтверджені та були необхідними для відновлення порушеного права, перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням прав позивача, а тому підлягають стягненню з відповідача. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як було встановлено судом, позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, те, що остання є особою похилого віку, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 50000 гривень, заявлений позивачем є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є не доведеним у такому розмірі та приходить до висновку, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 7000 гривень, як такий що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Також у відповідності до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати позивача на правову допомогу у сумі 10000 гривень. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів. Позивачем було надано докази, які свідчать про витрати на правничу допомогу - розрахунок гонорару за надану правову допомогу від 27.01.2021 року, прибутковий касовий ордер №4 від 27.01.2021 року та квитанція до прибуткового ордера №4 від 27.01.2021 року на суму 10000 грн. 00 коп. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial