Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення з відповідача боргу по аліментах на утримання сина [PERSON] у сумі 12000 грн., мотивуючи його тим, що 1.11.2018р. між ними було розірвано шлюб, а 21.08.2018р. було укладено договір про сплату аліментів. Оскільки відповідач порушує умови договору та з 1.09.2018р. по 13.05.2021р., аліменти не сплачує - просить стягнути з нього заборгованість 32 000 грн. та пеню за період з 1.09.2018р. по 1.09.2019р. Позивач підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про слухання справи у його відсутність не надходило/, тому суд вважає його неявку неповажною.. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що у період шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] . 21.08.2018р. позивач та відповідач уклали договір про сплату аліментів, який був посвідчений нотаріально, за умовами якого відповідач повинен був сплачувати позивачу аліменти на утримання сина [PERSON] у сумі 1000 грн. не пізніше 20 числа щомісяця до повноліття сина. Враховуючи, що після 20.09.2018р. відповідач не виконує умови договору, позивач звернулася з позовом до суду. Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20.01.2020р. у справі №947/24239/19 з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість по аліментах з 20.09.2018р. по 20.09.2019р. у сумі 12000 грн. та судові витрати. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати аліментів з 21.09.2019р., то з нього підлягає стягненню заборгованість з 21.09.2019р. по 20.04.2021р. у сумі 18000 грн. (18х1000), а позов в цій частині частковому задоволенню з вересня 2019р. по 20.04.2021р. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виплати аліментних зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду своєю постановою відійшла від правової позиції, висловленої у постановах ВСУ у справах № 6-94цс15, №6-300цс16,6-1551цс16 та змінила порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, зазначивши, що правило про стягнення неустойки/пені/ у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно. Строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Таким чином пеня по аліментах з вересня 2018 року по вересень 2019 року складає 10950 грн., які на підставі ст.196 СК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial