Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що має трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON]. Неповнолітні діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох\~неповнолітніх дітей в розмірі по 1/4 частини всіх видів його доходів на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності. Уточнила, розмір аліментів, які просить стягнути з відповідача, який має становити 1/2 частку всіх видів доходів відповідача. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про отримання судового виклику, про причини неявки не повідомив, будь яких клопотань або заперечень не подав, отже на власний розсуд не скористався правами наданими цивільно-процесуальним законодавством. Копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та додатків до неї отримав 4.03.2017 року. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання неповнолітніх дітей суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов'язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач, який є працездатним, зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки доходу, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved