Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 26.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1564 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1564. Від шлюбу у сторін, 20.05.2016 року народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON], а матірю [PERSON] Спільне проживання з відповідачем у них не склалося у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними остаточно припинені з квітня 2016 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає та допомоги на його утримання в добровільному порядку не надає. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між ними не досягнуто. Відповідач аліментів на інших дітей або непрацездатних батьків не сплачує, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі ј частини від свого доходу щомісячно. До початку проведення підготовчого судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В своїй заяві позивач просила розглядати справу без її участі. До початку проведення підготовчого судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував. В своїй заяві відповідач просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 26.12.2015 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1564. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між сторонами остаточно припинені з квітня 2016 року, а тому, подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між сторонами носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Від шлюбу у сторін, народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON], а матірю позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.06.2016 року, актовий запис № 709. Малолітній син [PERSON] проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає та допомоги на його утримання не надає. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач аліментів на інших дітей або непрацездатних батьків не сплачує, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини в розмірі ј частини від свого доходу щомісячно. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років станом на 01.01.2019 року складає 1626,00 грн. на місяць. Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду (21.12.2018 року) та\~ до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про розірвання шлюбу в розмірі 704,80 грн. та на користь держави судові витрати за подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved