Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,9096 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Лук'янівської сільської ради Таращанського району Київської області та на заемельну ділянку площею 0,0470 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Лук'янівської сільської ради Таращанського району Київської області, які вона успадкувала після смерті [PERSON], який помер [INFO], згідно свдоцтва про право на спадщину за законом, виданного державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори 12.10.2012 року а реєстровим № 1899. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнають в повному обсязі. Представник третьої особи відділу у Таращанському районі Міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області в підготовче судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду пояснення по справі та просив розглядати справу без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], який до дня смерті проживав постійно в с. Лук'янівка Таращанського району Київської області. Позивач та її брат [PERSON], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], є спадкоємцями за законом на спадкове майно, що залишилося на день смерті [PERSON], оскільки у встановлений законом шестимісячний строк прийняли спадщину на майно спадкодавця шляхом подачі заяв до державного нотаріуса Таращанської державної нотаріальної контори Київської області (спадкова справа № 279/2011 р.). 20.10.2012 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Овраменко Л.В. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна спадкодавця [PERSON], а саме на Ѕ його частку, спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 1,9131 га, згідно з планом (опис меж: Ділянка 1: від «А» до «Б» землі [PERSON], від «Б» до «В» зумлі [PERSON], від «В» до «Г» землі [PERSON], від «Г» до «Д» землі [PERSON], від «Д» до «Е» землі [PERSON], від «Е» до «А» землі загального користування громадян) - кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], Ділянка 2: від «А» до «Б» землі [PERSON], від «Б» до «В» землі [PERSON], від «В» до «Г» землі загального користування громадян, від «Г» до «Д» землі [PERSON], від «Д» до «А» землі [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], розташованої на території Лук'янівської сільської ради Таращанського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлому [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER]. Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу частину вказаної земельної ділянки (на Ѕ частку) ще не видано, оскільки інший спадкоємець, крім подачі заяви про прийняття спадщини, ніяких інших дій щодо оформлення своїх спадкових прав не вчиняв. З метою виділу (поділу) належної позивачу частки вказаної земельної ділянки в натурі позивач після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася до землевпорядної організації по питанню виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі земельної ділянки, за результатами якого (зверенння) 15.03.2013 року та 26.03.2013 року відповідно, відділ Держзамагенства у Таращанському районі зареєстрував земельну ділянку площею 0,9096 га, кадастровий номер якої [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - рілля (витяг з ДЗК про земельну ділянку НВ - 3200235452013 від 15.03.2013), та земельну ділянку площею 0,0470 га, кадастровий номер якої [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - пасовища (витяг з ДЗК про земельну ділянку НВ - 3200292002013 від 26.03.2013), проте і до цього часу не отримала належного правовстановлюючого документу (державний акт на право приватної власності на землю чи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) на вказані земельні ділянки. Виходячи з того, що у свідоцтві про право на спадщину за законом, яке було видано позивачу державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори 12.10.2012 року за реєстровим № 1899, площа та кадастрові номери вищевказаних земельних ділянок не співпадають із площею та кадастровими номерами земельних ділянок, які утворилися під час виділу позивачу її частки спадщини після померлого [PERSON], які вказані у витягах з ДЗК, [PERSON] позбавлена можливості належним чином оформити своє право власності на належне їй спадкове майно шляхом його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ (державний акт на право приватної власності на землю чи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) на вищевказані земельні ділянки. Той факт, що вищевказані земельні ділянкі належали спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO], підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], виданого 14.06.2005 року Таращанською районною державною адміністрацією Київської області, витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки НВ-3200235452013 від 15.03.2013 та НВ - 3200292002013 від 26.03.2013. З вищевказаного випливає, що земельна ділянка площею 0,9096 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0470 га, кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Лук'янівської сільської ради Таращанського району Київської області, і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва експертна, після смерті [PERSON] переходить у власність до позивача, [PERSON], спадкоємця за законом. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved