Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 25 квітня 2006 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і на даний час вони проживають окремо. Діти перебувають на утриманні позивача, а відповідач ухиляється від утримання синів і матеріальної допомоги добровільно на їх утримання не надає, в зв»язку з чим позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, подала до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, подав до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 25 квітня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданим 25 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, але на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER], виданим 07 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER], виданим 29 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. В суді також встановлено, що діти знаходяться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання синів. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач не може самостійно утримувати дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх синів до досягнення ними повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved