Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача , в якому просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши позивачу в користування житлову кімнату площею 19,3 кв.м. (№1 відповідно до плану квартири) з балконом 5 кв.м., відповідачу виділити житлову кімнату площею 10,3 кв.м (№2 відповідно до плану квартири). Допоміжні приміщення : кухню площею 9 кв.м., ванну кімнату площею 3,6 кв.м, вбиральню (сполучену) площею 1,8 кв.м., коридор площею 8,2 кв.м. залишити в спільному користуванні. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ј частини квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] належить позивачу, на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 травня 2018р. , інша частина квартири належить на праві власності відповідачу Спірна квартира була придбана сторонами в період шлюбу,на цей час шлюб між ними розірвано на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018р. В спірній квартирі відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 27.06.2019р. зареєстровані позивач - [PERSON] та спільна неповнолітня донька [PERSON] [INFO] . Відповідач [PERSON] не зареєстрований, але фактично проживає в зазначеній квартирі. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , вказана квартира є двокімнатною житловою площею 29.6 кв.м., складається з житлової кімнати, площею 19,3 кв.м. (№1 відповідно плану квартири), житлової кімнату, площею 13,7 кв.м. (№2 відповідно плану квартири), кухні площею 9,0 кв.м., ванної кімнати, площею 3,6 кв.м., вбиральні (сполученої), площею 1,8 кв.м., коридору, площею 8.2 кв.м., квартира обладнана балконом 5,0 кв.м.Позивач з донькою фактично мешкає в кімнаті 19,3 кв.м., а відповідач займає кімнату №2 площею 10.3 кв. м., але незважаючи на фактичний порядок користування квартирою відповідач постійно заходить до кімнати позивача , втручається в її особливе життя, і не реагує на її претензії з приводу користування квартирою.Позивач намагалася неодноразово домовитися з відповідачем про встановлення порядку користування квартирою, щоб кожний із них користувався окремою кімнатою, але відповідач посилається на те, що він як власник 1/4 частини квартири може користуватися квартирою на власний розсуд, тому змушена звернутися до суду з позовом. Вважає, що порядок користування квартирою,який просить встановити позивач не порушить житлових умов співвласників житла, оскільки кожному із них в користування виділяється ізольована житлова кімната, та запропонований позивачем варіант порядку користування квартирою найбільш буде враховувати частки сторін у власності на спірну квартиру та інтереси їхньої неповнолітньої дитини. Ухвалою судді від 09 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду . В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково , не заперечує проти виділу йому кімнати площею 10,3 кв.м. , однак просить надати йому можливість користуватися балконом ,який є прилеглим до кімнати площею 19,3 кв.м. , в якій мешкає позивач з донькою. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає ,з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який відповідно до заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 травня 2018 року за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,7 кв.м. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вказана квартира є двокімнатною житловою площею 29.6 кв.м., складається з житлової кімнати, площею 19,3 кв.м., житлової кімнати площею 10,3 кв.м. ,кухні площею 9,0 кв.м., ванної кімнати, площею 3,6 кв.м., вбиральні (сполученої), площею 1,8 кв.м., коридору, площею 8.2 кв.м., квартира обладнана балконом 5,0 кв.м. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що спірна квартира перебуває у спільній частковій власності сторін по справі. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За правилами ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з ч.2ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Відповідно до ч.1ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Матеріалами справи підтверджено, що сторонам належить по Ѕ частини спірної квартири. Таким чином, приймаючи до уваги викладені обставини, а також те, що в квартирі відсутні кімнати, які б за своїм розміром відповідали ідеальній частці кожного із співвласників, і крім того, позивачем клопотання про призначення судової будівельно- технічної експертизи не заявлялось, а суд не має спеціальних знань в даній галузі , відповідач позов визнає частково , суд позбавлений можливості визначити порядок користування квартирою, тому в задоволенні позову слід відмовити. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed