Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона уклала шлюб з відповідачем 15.06.2013 року, який був зареєстрований відповідно до свідоцтва про одруження І-СР № 096346 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Каневу Канівського міськорайонного управління юстиції у Черкаській області. 30.09.2013 року від шлюбу у них народився син [PERSON], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. З грудня 2014 року сумісним подружнім життям не проживають, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Спору про місце проживання сина немає. За взаємною згодою син залишається проживати зі своєю матір'ю, тобто, з [PERSON]. Так, як вона перебуває у декретній відпустці, знаходиться у тяжкому матеріальному стані, а відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований та має задовільний стан здоров'я, просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 30.09.2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, а через канцелярію суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, а саме: не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 10% усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 30.09.2016 року. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Ознайомившись із заявою відповідача про часткове визнання позову, не заперечувала проти цього та згідна на такі умови. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, за наступними підставами. Аліменти - це обов'язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім'ї інших, які потребують цього. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами укладено 15.06.2013 року та зареєстровано відповідно до копії свідоцтва про одруження І-СР № 096346 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Каневу Канівського міськорайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 65 (а.с.7). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження № І-СР № 181644, відповідний запис № 201 (а.с.6). Згідно довідки № 4450 від 29.10.2015р. виданої виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області (а.с.9) вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться неповнолітній син: [PERSON], [INFO]. З довідки за № 1856 від 02.11.2015 року, яка видана [PERSON] вбачається, що вона перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення м.Канів, як отримавач допомоги при народженні дитини з 01.09.2013 року (а.с.8). Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, потребує матеріальної допомоги. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища. При цьому, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, та ту обставину, що він є працездатною особою. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 10% усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 30.09.2016 року, оскільки, даний розмір аліментів визнано відповідачем та не заперечено позивачем. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved