Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що у шлюбі в сторін народилась донька; між сторонами виникали конфлікти на побутовому рівні у зв'язку із чим проживали окремо; відповідач офіційно не працює, отримує дохід мінливий та нерегулярний, інших осіб на утриманні у нього немає, а відтак, оскільки батьки зобов'язані утримувати дитину, просить стягнути із останнього аліменти у твердій грошовій формі у визначеному розмірі. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить такий задовольнити. Додатково пояснила, що між сторонами шлюб не розірвано, вони проживають разом та з ними проживає донька. У судовому засіданні відповідач позов визнав повністю та пояснив, що отримує мінливий дохід, інших осіб на утриманні немає; надалі перебуває у шлюбі із позивачем та донька проживає з ними; обставини викладені в позові та наведені у суді відповідають дійсності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони перебуваю у шлюбі та у них народилась донька - [PERSON], [INFO] що підтверджено відповідно свідоцтвом про шлюб та про народження дитини /а.с.3,4/. Разом із тим, дитина проживає із позивачем за адресою - [ADDRESS]; відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, на утриманні інших осіб немає. Ці обставини підтверджені сторонами у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а тому, у відповідності до вимог ст.ст.141, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд приходить висновку, що оскільки враховуючи особу відповідача, його вік, матеріальне становище останнього, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб; беручи до уваги обставини щодо отримання останнім мінливого заробітку, що в свою чергу не звільняє його від обов'язку утримування дитини, до досягнення нею повноліття, суд приходить переконання, що із відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття, починаючи із моменту подачі позовної заяви до суду, а саме із 16 вересня 2014 року з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, а позов задовольнити. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 166, 180-184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved