overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 травня 2013 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 114. Подружнє життя не склалося. Сторони не підтримують сімейних відносин, мають різні погляди на сімейне життя, чоловік перебуває в місцях позбавлення волі, вона має іншого чоловіка. В цьому шлюбі спільних дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, так як перебуває в місцях позбавлення волі, копію позовної заяви з додатками отримав 02 серпня 2014 року, про що в матеріалах справи є підтвердження. Від відповідача до суду не надійшло письмових пояснень та зауважень щодо розгляду даної справи. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 28 травня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 114. Подружнє життя не склалося. Сторони не підтримують сімейних відносин, мають різні погляди на сімейне життя, чоловік перебуває в місцях позбавлення волі, вона має іншого чоловіка, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки. Спору за майно не має. На даний час шлюб носить формальний характер. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємини подружжя, що сторони мали різні погляди на життя, чоловік перебуває в місцях позбавлення волі, вона має іншого чоловіка, що порушує право сторін на повагу до сімейного життя і при такій поведінці сторін, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і ці обставини мають істотне значення в їх сім'ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно - 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Власником решти 1/2 вказаної квартири є вона. За життя мати свою частку у квартирі нікому не заповіла. 21 серпня 2017 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за пропуску 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що такий строк пропустила з поважних причин - із-за збігу тяжких обставин, що дуже вплинуло на стан її здоров'я, та як наслідок хвороби, оскільки протягом року померли її чоловік ([INFO]) та мати ([INFO].).З огляду на наведене просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов визнав, не заперечує задоволенню позову в зв'язку з їх відповідністю фактичним обставинам та підтвердженням належними і допустимими доказами. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], що підтверджуються відповідно даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2016 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.1982 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.12.1993 року. Спадкодавцю [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], власником решти вказаної квартири є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.07.2012 року. Згідно довідки лікаря [PERSON] від 25.08.2017 року [PERSON] з 16.04.2017 року по 21.04.2017 року проходила лікування з діагнозом гострий периодонтит. За даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2015 року, [INFO] року помер [PERSON], який був чоловіком позивача. З довідки приватного нотаріуса Шепетівської міського нотаріального округу від 21.08.2017 року за №260/01-16 слідує, що після смерті [INFO] року [PERSON] свідоцтво про право на спадщину [PERSON] видати неможливо, оскільки нею пропущено 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду. Доводи позивача з приводу того, що строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущено із-за збігу тяжких обставин, що дуже вплинуло на стан її здоров'я, та як наслідок хвороби, оскільки протягом року померли її чоловік та мати, перебування на лікуванні в останні дві спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд визнає такими, що відповідають фактичним обставинам, підтверджені належними та допустимими доказами, тому визнає ці причини пропуску строку поважними, та знаходить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у два місяці. На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] у м. Золоте Луганської області померла його тітка [PERSON]. Після смерті його тітки залишилося спадкоємне майно, а саме квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті тітки спадкове майно ніхто не приймав та ніхто не претендує. Відповідно до заповіту, складеного 17.11.1994 року та завіреного державним нотаріусом, його тітка [PERSON] заповіла йому усе належне на час її смерті майно, де б воно не знаходилось та у чому б воно не полягало. Він має право на спадок після смерті [PERSON] як особа, зазначена у заповіті. У встановлений законом 6-ти місячний строк він не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, тому що знаходився на сезонних роботах в Росії. Також він вважав, що оскільки тітка склала заповіт, то йому немає необхідності кудись звертатись для того, щоб прийняти спадщину. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його тітки [PERSON], тривалістю в один місяць з дня вступу рішення в законну силу. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з»явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, згідно якої він просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Золотівської міської ради Луганської області в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступних підстав. В суді встановлено: [PERSON] померла [INFO]. в м. Первомайську м. Золоте Луганської області (а.с. 7). За заповітом від 17.11.1994 р. (а.с.8) [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], на випадок своєї смерті все належне на час її смерті майно, де б воно не знаходилось та у чому б воно не полягало, заповіла [PERSON] Згідно витягу № 36053726 зі Спадкового реєстру від 11.12.2013 р. інформація у Спадковому реєстрі щодо заведення спадкової справи та видачі на її підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO]., відсутня (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на житло квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належала на праві приватної власності [PERSON] ( а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї тітки [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщина з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у сторін є повнолітній син і відповідач відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати його шлюб із відповідачем. В судове засідання сторони не з»явилися, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов та не заперечував проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 16.05.1991 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №936. Від шлюбу у сторін є повнолітній син і відповідач відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона з 28 грудня 2007 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04 липня 2011 року було розірвано. Спільно однією сім»єю з відповідачем проживали та вели спільне господарство до лютого 2009 року у м. Чернігові. Спільне подружнє життя принилося внаслідок сварок та непорозумінь, внаслідок чого відповідач повернувся жити до своєї матері за місцем реєстрації. Вона залишилась проживати в м. Чернігові одна. У серпні 2009 року відповідач поїхав працювати до Російської Федерації. З грудня 2010 року позивач мала близькі стосунки з іншим чоловіком, від якого завагідніла і 28 вересня 2011 року народила дитину [PERSON]., актовий запис у книзі реєстрації народжень відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиці № 2320 від 11 жовтня 2011 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, батьком у свідоцтві про народження дитини записано відповідача. Однак батьком він бути не може. Просить виключити відомості про [PERSON] як про батька [PERSON], 28 вересня 2011 року, актовий запис №2320 з свідоцтва про народження дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій просить розглянути справу без його участі. Позов визнає повністю. Представник третьої особи у судове засідання не зяви вся, звернувся до суду з письмовою заявою в якій просить розглянути справу без участі представника. Просить винести рішення на розсуд суду. Допитаний свідок [PERSON] показала, що…. Суд, заслухавши позиача, свідка та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за слідуючих підстав. По справі встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2007 року. Згідно рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 04 липня 2011 року шлюб було розірвано (а. с. 5-6). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився 28 вересня 2011 року, в графі «батько» зазначено «Гришин Олексій Михайлович» (а. с. 7). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 138 Сімейного кодексу України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Враховуючи те що, особи, яка б подала заяву про батьківство немає, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відповідач подав до суду заяву згідно якої заявлений позов визнав повністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2013 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча працює, має можливість надавати допомогу дитині, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила задовольнити позов на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 03 серпня 2013 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю та перебуває на утриманні останньої, що підтверджується довідкою №50 від 24 березня 2017 року, виданої виконкомом Мохнацької сільської ради, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України),- батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 ЦК України,- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України,- частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст.182 СК України, а саме те, що відповідач працює, має задовільний стан здоровя, обов'язок щодо утримання малолітньої особи покладається на обох батьків, тому враховуючи його матеріальний стан, приходить до висновку про визначення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України,- якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,- суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. З середини січня 2017 року вони припинили подружні відносини. Мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча працює, має можливість надавати допомогу дитині, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила задовольнити позов на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2001 року. Від даного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю та перебуває на утриманні останньої, що підтверджується довідкою №187/02-09 від 08 лютого 2017 року, виданої виконкомом Великоканівецької сільської ради, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України),- батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 ЦК України,- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України,- частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст.182 СК України, а саме те, що відповідач працює, має задовільний стан здоровя, обов'язок щодо утримання малолітньої особи покладається на обох батьків, тому враховуючи його матеріальний стан, приходить до висновку про визначення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України,- якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,- суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2011 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. 31 серпня 2016 року шлюб було розірвано Чорнобаївським районним судом. Мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча працює, має можливість надавати допомогу дитині, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила задовольнити позов на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що надавав фінансову допомогу дитині, купував йому одяг та іграшки, але не зберіг чеки. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 05 листопада 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю та перебуває на утриманні останньої, що підтверджується довідкою №77 від 16 лютого 2017 року, виданої виконкомом Веселохутірської сільської ради, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України),- батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 ЦК України,- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України,- частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст.182 СК України, а саме те, що відповідач має задовільний стан здоровя, обов'язок щодо утримання малолітньої особи покладається на обох батьків, тому враховуючи його матеріальний стан, приходить до висновку про визначення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України,- якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,- суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved