Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання використаних в процесі будівництва будинку за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позову зазначила, що будівлю за цією адресою вона будувала разом з чоловіком [PERSON] під час шлюбу, але будівництво не було завершене, а чоловік помер [INFO] року. До початку розгляду справи по суті позивач збільшила позовні вимоги та просила визнати за не. право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання використаних в процесі будівництва будинку за адресою: [ADDRESS], як частину спільного майна подружжя, а також на 1/4 цих матеріалів та обладнання в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та додали, що позивач проживала з чоловіком і після розірвання шлюбу та вели спільне господарство і будинок вони будували разом. Відповідач та її представник проти позову заперечили та зазначили, що [PERSON] з [PERSON] проживав незначний час після одруження, будинок він будував сам протягом тривалого часу, позивач не приймала участі в будівництві будинку. Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як випливає з рішення Чернігівського районого суду від 28.10.2008 року позивач та [PERSON] уклали шлюб 16.11.1991 року, який було розірвано за цим рішенням суду. Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 10.11.2008 року. Тобто шлюб між [PERSON] та [PERSON] було припинено 10.11.2008 року. В позовній заяві про розірвання шлюбу, яку [PERSON] підтримувала було вказано, що вона проживала з чоловіком до 1998 року, спільного господарства з ним не веде. При цьому відповідно до довідки Улянівської сільської ради від 03.09.2014 року позивач проживала та була зареєстрована разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS], з 30.10.1999 року по 30.01.2002 року. Дозвіл на будівництво будинку [PERSON] був наданий 13.06.1991 року (а.с.13), 26.06.1991 року був складений акт виносу в натурі меж земельної ділянки (а.с.15). За технічним паспортом на цей будинок (а.с.20-26) має 60% готовності та 35% зносу, а веранда- 8% готовновсті та 35 % зносу. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) [PERSON] помер [INFO] року. За довідкою виконкому Улянівської сільської ради від 23.06.2014 року [PERSON] на день смерті проживав разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Вона ж відповідно до довідки виконкому Улянівської сільської ради здійснила його похорон. Згідно з ч.6 ст.57 Сімейного кодексу України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які дали показання що спірний будинок побудувався приблизно за 3-4 роки після одруження [PERSON] та [PERSON]. Проте, зазначені показання свідків суд не може покласти в основу рішення, оскільки з тих часів минуло близько 20 років, а свідок [PERSON] дала показання зі слів своєї матері. Крім цього ці показання суперечать показанням інших свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які дали показання що будинок добудовувався вже після розірвання шлюбу позивача та [PERSON]. До того ж [PERSON] у 2009 та 2010 роках придбавалися будівельні матеріали (а.с.60-65), що підтверджує показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що вони допомагали [PERSON] проводити будівельні роботи у цьому будинку в ці роки. Надані позивачем квитанції про придбання будівельних матеріалів під час шлюбу (а.с.70-75) не свідчать, що вони були використані при будівництві спірного будинку, до того ж деякі матеріали вказані в квитанціях (зокрема, плита газова та скло) зігдно технічного паспорту відсутні у спірному будинку. Таким чином позивачем не доведено, що спірний недобудований будинок був побудований (у тому вигляді, у якому він існує на даний час) за час шлюбу позивача з [PERSON] за їх спільні кошти. Також відповідно до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України позивач як колишня дружина не є спадкоємцем [PERSON]. Враховуючи викладене в задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed