Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, 09 грудня 2003 року шлюб поміж ними розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського районного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний запис №110. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 29.05.2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв»язку з чим відбулася зміна її прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Відповідач по справі сплачував аліменти на утримання доньки за рішенням суду, але дитина досягла повноліття та виконавче провадження закрилося. Дочка знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Раївської сільської ради №1481 від 07.09.2015 року. На теперішній час дочка є студенткою Дніпродзержинського медичного училища (І рівень акредитації) ІІ курсу, спеціальність акушерська справа. Форма навчання денне відділення (бюджет). Навчання закінчує 25.01.2018 року, що підтверджується довідкою навчального закладу №268 від 03.09.2015 року. Також дитина є інвалідом дитинства ІІ групи та має проблеми з зором. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], 01.06.1997 р.н.ю в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно, для дитини відповідно віку з дня подання заяви і до досягнення 23 років. Стягнути з відповідача на її користь 500 (п»ятсот) грн. за надання юридичних послуг. До початку відкритого судового засідання позивач уточнила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 части. Просить справу розглянути без її участі. До початку відкритого судового засідання відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками дитини: [PERSON], [INFO]. В матеріалах справи є довідка Дніпродзержинського медичного училища від 03.09.2015 року №268, де зазначено, що [PERSON], дійсно є студентом Дніпродзержинського медичного училища (І рівень акредитації) курсу ІІ група АС19 спеціальність акушерська справа. Термін закінчення навчання 25.01.2018 р. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 02.11.2015 року до закінчення дитиною [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею віку 23-х років. Отже, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленими. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи є квитанція №73 до договору №02-11/15 від 02.11.2015 року, що документально підтверджують витрати позивачки на правову допомогу у розмірі 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved