Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати щомісяця з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання позованої заяви і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] - трьох років. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання як дружини, у якої проживає дитина, хоча має таку можливість, оскільки знаходиться в працездатному віці та може працювати, на відміну від неї, так як вона доглядає дитину і інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 80 СК України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] та [PERSON] изареєстрували шлюб 01.03.2019 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Суд виносить рішення згідно ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст. 134, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved