Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду\~ з позовом в якому вказала, що 30 листопада 2011 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку та на 1/2 частину житлового будинку № 13 по вул. Котляревського в с. Ніжинське Ніжинського району Чернігівської області, який був збудований ними під час шлюбу і яким вони володіли в рівних частинах. Позивач прийняла спадщину, шляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви, їх спільний син відмовився від прийняття спадщини на користь матері. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку її було відмовлено, в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Право власності на житловий будинок не було оформлено у встановленому законом порядку. Просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку № 13 по вул. Котляревського в с. Ніжинське Ніжиинського району та на 1/2 частину даного будинку в порядку спадкування після смерті чоловіка. В судове засідання позивач не зявилися, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність та підтримання заявлених вимог. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву у якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує задоволення позову. Відповідно до ухвали від 09 листопада 2018 року справа призначена в підготовче судове засідання, враховуючи те, що представник відповідач не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] одружилися 05 листопада 1977 року(а.с. 9). Як вбачається з довідок Ніжинської районної державної адміністрації від 29 червня 1994 року, Ніжинської сільської ради Ніжинського району від 09 жовтня 2018 року та довідки про погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію від 13 січня 2010 року, [PERSON] та [PERSON] є забудовниками житлового будинку № 13 по вул. Котляревського в с. Ніжинське Ніжинського району, дане житло було побудоване ними до 1992 року і не потребує декларації про завершення будівництва(а.с.14-17). Виходячи з норм сімейного законодавства майно нажите подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. \~Враховуючи, що спірний житловий будинок збудовано в період перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] за кошти з спільного сімейного бюджету, то він є спільною сумісною власністю подружжя володіє ним у рівних частках по 1/2 частині кожен. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 30 листопада 2011 року(а.с.8). З наданої на запит суду копії спадкової справи № 10/2012, заведеної щодо майна померлого [PERSON], вбачається, що спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального кругу від 20 березня 2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно (а.с.11). Відповідно до довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 26 лютого 2018 року та технічного паспорту, житловий будинок № 13 по вул. Котляревського в с. Ніжинське Ніжинського району ні за ким не зареєстровано(а.с.13, 21-27). З огляду на викладене, суд вважає, що позивач вправі в порядку захисту своїх прав у судовому порядку вимагати визнання за нею права власності на 1/2 частину спадкового будинку та на 1/2 частину, як спільну сумісну власність подружжя, тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved