Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, пізніше її уточнивши, в обґрунтування якої вказала, що 14 березня 2014 року між нею (замовником) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (виконавцем) було укладено договір (без номеру). Згідно умов вказаного договору відповідач зобов'язався виконати роботи із виготовлення та встановлення: міжкімнатних дверей. Зі своєї сторони позивач зобов'язалася сплатити грошові кошти за вказану продукцію. Ціна договору у відповідності до п. п. 3.1 п. 3 була встановлена у розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп. Згідно п. п. 3.2. п. 3 вказані вище вироби мають бути виготовлені та поставлені виконавцю протягом 21 робочого дня. Точна дата поставки виробу замовнику, оговорюються усно, при поставці виробу на склад, але відповідач [PERSON] запевнив позивача, що він виконає свої договірні обов'язки у найближчий строк. У день поставки та закінчення установки товару. Замовник чи його повнолітній член зобов'язаний прийняти роботу по договору, підписати відповідні акти. У відповідності до п. п. 5.1. п. 5 договору в разі виникнення форс-мажорних обставин, які можуть перешкоджати виконавцю умов цього договору, сторони зобов'язані повідомити про це одна одну у максимально короткий термін. Але жодного повідомлення від відповідача [PERSON] щодо настання вищевказаних обставин не надходило. На виконання умов договору, позивачем при укладанні договору було сплачено частину вартості вищезазначеного замовлення, а саме 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. при підписанні договору 14.03.2014 р. Факт оплати підтверджується відповідним написом із печаткою відповідача на першій сторінці договору. Та 800 (вісімсот) грн. 00 коп. нею було сплачено 27.03.2014 р.,однак документального підтвердження сплати вказаної суми їй відповідачем надано не було. Проте відповідач [PERSON] свої договірні зобов'язання не виконав, продукцію (міжкімнатні двері) не виготовив та не встановив. Чисельні усні звернення позивачки з цього приводу успіху не дали. Позивачка неодноразово телефонувала відповідачу, але він кожен раз знаходив підстави та відмовки. А з часом і зовсім перестав відповідати на її телефонні дзвінки. 24.07.2014 р. позивач звернулась до Артемівського МВ із заявою про шахрайських дій ПП «Король». Під час розгляду заяви було встановлено, що офіс ПП «Король» розташований за адресою: [ADDRESS], протягом тривалого часу закритий та діяльність не ведеться. Оскілки будь-які спроби вирішити питання про виконання відповідачем умов договору в досудовому порядку не мали успіху, то позивачка вимушена звернутися до суду з вимогою розірвати укладений договір та зобов'язати відповідача відшкодувати їй матеріальну та моральну шкоду. Просить суд розірвати договір від 14 березня 2014 року (без номера), укладений між нею та приватним підприємцем [PERSON], стягнути на її користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 1 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на позовних вимогах, викладених на підставі позовної заяви, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача суд вважає, що позовні вимоги слід задовольни з наступних підстав. Згідно договору від 14 березня 2014 року між позивачкою [PERSON] (замовником) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (виконавцем) було укладено договір (без номеру) про виконання робіт, в якому мається відмітка про те, що відповідачем було отримано від позивачки суму у 1000 грн. за вартість робіт та виробу(а. с. 8-9). Згідно умов вказаного договору відповідач зобов'язався виконати роботи із виготовлення та встановлення: міжкімнатних дверей. Зі своєї сторони позивач зобов'язалася сплатити грошові кошти за вказану продукцію. Ціна договору у відповідності до п. п. 3.1 п. 3 була встановлена у розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп. (а. с. 8). Згідно п. п. 3.2. п. 3 договору вказані вище вироби мають бути виготовлені та поставлені виконавцю протягом 21 робочого дня (а. с. 8). Точна дата поставки виробу замовнику, обговорюються в усній формі, при поставці виробу на склад, але відповідач [PERSON] запевнив позивача, що він виконає договірні обов'язки у найближчий строк. Згідно п. п. 3.6 п. 3 договору у день поставки та закінчення установки товару, замовник чи його повнолітній член зобов'язаний прийняти роботу по договору, підписати відповідні акти (а. с. 8). У відповідності до п. п. 5.1. п. 5 договору в разі виникнення форс-мажорних обставин, які можуть перешкоджати виконавцю умов цього договору, сторони зобов'язані повідомити про це одна одну у максимально короткий термін (а. с. 9). Але жодного повідомлення від відповідача [PERSON] щодо настання вищевказаних обставин, позивачу не надходило. На виконання умов договору, позивачем [PERSON] при укладанні договору було сплачено частину вартості вищезазначеного замовлення, а саме 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. сплачено при підписанні договору 14.03.2014 р. Оплата вказаної суми підтверджується відповідним написом із печаткою відповідача на першій сторінці договору (а. с. 8). Та 800 (вісімсот) грн. 00 коп. позивачкою було сплачено 27.03.2014 року, однак документального підтвердження сплати вказаної суми їй відповідачем надано не було. Не зважаючи на це, відповідач [PERSON] свої договірні зобов'язання не виконав, продукцію (міжкімнатні двері) не виготовив та не встановив. Чисельні усні звернення позивача з цього приводу успіху не дали. Зі слів позивача, вона неодноразово телефонувала відповідачу, та просила його належним чином виконати умови укладеного ними договору, але він кожен раз він знаходив різні відмовки. А з часом і зовсім перестав відповідати на її телефонні дзвінки. 24.07.2014 р. позивач звернулась до Артемівського МВ із заявою з приводу шахрайських дій ПП «Король». Під час розгляду поданої заяви було встановлено, що офіс ПП «Король» за адресою: [ADDRESS] протягом тривалого часу закритий та діяльність не ведеться (а. с. 10-11). В матеріалах справи мається копія паспорту серії [NUMBER], який посвідчує особу [PERSON], [INFO] р. н., який виданий Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 13 березня 2002 р. (а. с. 4-5). В матеріалах справи мається копія пенсійного посвідчення серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] (а. с. 6). В матеріалах справи мається копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера Артемівською ОДПІ [PERSON] ( а. с. 7). Згідно ч. 4 ст. 42 Конституції України Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадський організацій споживачів. Відповідно до ст. ст. 837, 854 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи. Статтею 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або їх окремих етапів встановлюється у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Оскільки відповідно до договору відповідач зобов»язався продати та встановити вікна (профіль «Next», пакет 4-16-4), а позивачка повинна сплатити грошові кошти за вказані роботи, то на ці правовідносини розповсюджуються норми ЦК України про договір побутового підряду (ч. 1 ст. 865 ЦК України). До відносин за договором побутового підряду, не врегульованим ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч. 3 ст. 865 ЦК України). Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду, або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати розірвання договору або відшкодування збитків. Згідно ст. 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Таким чином, у суду достатньо підстав для задоволення позову, оскільки з матеріалів справи, видно, що відповідач [PERSON] не виконав покладені на нього зобов'язання у встановлені строки за договором підряду від 14.03.2014 р., чим завдав матеріальну шкоду позивачці [PERSON] у розмірі 1000 гривень. На підставі викладених доводів,

Outcome: approved