Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 15.09.2015 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з нею та фактично перебуває на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Крім того, відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійснення нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, [PERSON] відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітнього сина за кордон для того, щоб дитина мала можливість відпочити та оздоровитися. Позивач вважає, що така позиція батька неповнолітнього [PERSON], шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. У зв'язку з викладеним, позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] в наступні країни світу: Туреччина на період з 01.10.2017 по 31.10.2019 року, Ізраїль на період з 01.10.2017 року по 31.10.2019 року, АР Крим на період з 01.10.2017 року по 31.10.2019 року; дозволити позивачу без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України в наступні країни світу: Туреччина на період з 01.10.2017 по 31.10.2019 року, Ізраїль на період з 01.10.2017 року по 31.10.2019 року, АР Крим на період з 01.10.2017 року по 31.10.2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяву, якою уточнили період надання дозволу на виготовлення документів та тимчасовий виїзд в наступні країни світу, а саме: в Туреччину з 05.06.2018 року по 31.10.2019 року, Ізраїль - з 05.06.2018 року по 31.10.2019 року, АР Крим - з 05.06.2018 року по 31.10.2018 року. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підлягає задоволенню, так як заявлений в інтересах дитини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 р. №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 31.03.1995 р. №231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони за справою перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно актового запису про шлюб №1435, від 15.07.2010 року, зробленого Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім'ї. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 15.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, виданого Міністерством внутрішніх справ держава Ізраїль, який проживає разом з матір'ю. Згідно довідки №302 від 16.05.17 року, виданої Виконавчим комітетом Суворовської районної у м.Херсоні ради, за адресою: [ADDRESS] проживають без реєстрації позивач та її син [PERSON] Відповідач не надає позивачу нотаріально посвідчену згоду на виготовлення проїзних документів та виїзд малолітньої дитини. Відповідно до характеристики від 16.05.2017 року №203/01-16, виданої Недержавним навчально-виховним об'єднанням «Дошкільний заклад - спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «ХАБАД» з поглибленим вивченням івриту та англійської мови» Херсонської міської громадської організації сприяння та допомоги єврейській освіті, [PERSON] [INFO], відвідує дошкільне відділення НВО «ХАБАД» з 12.06.2014 року. За цей період хлопчик показав високий рівень знань з усіх розділів програми «Дитина». Характеризується позитивно. Виховує хлопчика одна мама, яка створила належні умови для навчання та виховання сина, тісно співпрацює з вихователем. З довідки КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради від 29.01.18 року вбачається, що дитина - [PERSON] проходе курс лікування та потребує санаторно-курортного оздоровлення. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 11.05.2018 року №2-49/854 орган опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради вважає доцільним тимчасових виїзд малолітнього [PERSON], [INFO], за межі України без згоди батька [PERSON] в наступні країни світу: до Туреччини на період з 05.06.2018 по 31.10.2019 року; Ізраїлю - 05.06.2018 по 31.10.2019 року; тимчасово окупована територія АР Крим - 05.06.2018 по 31.10.2019 року. Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994, № 3857-XII, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Із аналізу вищенаведених норм випливає, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або за рішенням суду при відсутності згоди одного з батьків. Враховуючи, що дитина постійно проживає разом з матір'ю, відповідач проживає окремо, мати дитини піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, суд вважає тимчасовий виїзд дитини разом з матір'ю за межі України з метою відпочинку, оздоровлення та розвитку є доцільним для дитини, а тому позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved