Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на індивідуальний житловий будинок з огорожею, що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Яблунева, буд. 44. Свої вимоги мотивує тим, що у встановленому законом порядку, на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку за нею зареєстровано. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У 2015 р. позивач вирішила збудувати індивідуальний житловий будинок на власній земельній ділянці. Після закінчення будівництвом індивідуального житлового будинку, позивач звернулася до Ужгородської міської ради з метою введення будинку в експлуатацію. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради за результатами проведення заходу державного нагляду щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт було складено Акт, в якому було встановлено, що на обєкті будівництва в м. Ужгороді по вул. Яблунева, земельна ділянка, 44, збудовано одноповерховий індивідуальний житловий будинок. Житловий будинок збудований на власній земельній ділянці без будівельного паспорту та повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Порушено справу про адміністративне правопорушення. та складено постанову № 6 від 29.01.2018 р., за якою на позивача накладено штраф в сумі 4250,00 гривень. Вказаний штраф сплачено, про що свідчить квитанція №16030220076 від 30.01.2018р. Також зазначає, за наслідками заходу Відділом Державного архітектурно-будівельного контролю було видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.01.2018 р. та позивача зобовязано звернутися до суду для визнання права власності на самочинно збудований обєкт. Після отримання суду подати декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта. Позивач зазначає, що збудований індивідуальний житловий будинок відповідає вимогам ДБН 360-92, та чинній містобудівній документації. Прав інших осіб - не порушує. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи судом були належним чином повідомлені. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. У судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.04.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1682, [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,0622 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул.. Яблунева, 44, кадастровий номер 2110100000:53:001:0323. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності на земельну ділянку зареєстроване за позивачем , про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №96472174. Як вбачається з позовної заяви, на земельній ділянці в 2015 році позивач побудувала будинок. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради за результатами проведення заходу державного нагляду щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт було складено Акт від 25.01.2018р. В розділі VI Акту зазначено, що на обєкті будівництва по вул.. Яблунева , земельна ділянка 44 в м. Ужгород збудовано одноповерховий індивідуальний житловий будинок. Житловий будинок збудований на власній земельній ділянці без будівельного паспорту та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог ч.1 ст.27 та ч.1 ст.36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.11, п.13 Постанови КМУ №466 від 13.04.2011р. «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт». Порушено справу про адміністративне правопорушення та складено постанову №6 від 29.01.2018р.,за якою накладено штраф на позивача в сумі 4250,00 гривень. Як вбачається з квитанції №16030220076 від 30.01.2018р., позивачем сплачено штраф. За наслідками заходу, Відділом Державного архітектурно-будівельного контролю було видано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.01.2018 р. З метою усунення виявлених порушень позивача зобовязано звернутися до суду для визнання права власності на самочинно збудований обєкт. Після отримання суду подати декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта. Як вбачається зі Звіту про проведення технічного обстеження, збудований будинок (м. Ужгород, вул. Яблунева, 44) відповідає вимогам будівельних норм. Згідно з листом містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 08.02.2018р. №п-50/01-17 розміщення індивідуального житлового будинку не суперечить вимогам ДБН 360-92 та чинній містобудівній документації. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 376 ЦК України будинок, будівля, споруда вважаються самочинним будівництвом, у разі будівництва без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту. У даному випадку позивач збудував будинок на власній земельній ділянці, яка відведена для цієї мети. За проведення робіт без будівельного паспорту та повідомлення про початок проведення будівельних робіт позивач притягнутий до відповідальності та сплатив відповідний штраф. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2\~ст.331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Додані до позовної заяви документи підтверджують ту обставину, що збудований будинок на власній земельній ділянці позивача відповідає вимогам ДБН 360-92 та чинній містобудівній документації. Права інших осіб не порушує. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 319, 328, 331, 375, 376, 380 ЦК України,

Outcome: approved