Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що вона є власником вказаного будинку, відповідач є її онукою, зареєстрована в будинку, однак ніколи в ньому не проживала, комунальні послуги не сплачувала. Точне місце проживання відповідача їй не відомо, відомо лише, що остання мешкає в іншій області. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Враховуючи, що відповідач понад один рік без поважних причин не проживає в спірному будинку, вона відповідно до ст.405 ЦК України втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.10.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до розгляду справи по суті вимог надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Згідно довідки Пантаївської селищної ради м.Олександрія Кіровоградської області від 30.09.2020 року № 1202/02-30 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується долученою до позовної заяви копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської державної нотаріальної контори №1 Кіровоградської області Півняк Н.С., спадкова справа № 485-2017, зареєстровано в реєстрі за №1-264. Згідно акту про не проживання від 01.10.2020 року, складеного та підписаного головою вуличного комітету [PERSON] , підпис якої засвідчено секретарем Пантаївської селищної ради Овсянік О., а також підписаного свідками [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , 1997 року народження, за адресою: [ADDRESS] з 2000 року і по теперішній час не проживає. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідач не проживає в будинку понад один рік без поважних причин. Реєстрація відповідача в будинку, який належить позивачу створює для останньої перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Позивач повинна сплачувати комунальні послуги за відповідача, яка зареєстрована в будинку, але фактично не проживає. Позивач на стягненні з відповідача судових витрат не наполягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved