Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.08.2015 року помер її брат [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з 0,03103% від земельної ділянки загальною площею 71,34 га, та 0,0676 % від земельної ділянки загальною площею 34,15 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради. У встановлений термін [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. За її заявою нотаріусом була заведена спадкова справа. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідні частки земельної ділянки, видача свідоцтва про право на спадщину та реєстрація цього права за спадкоємцем неможлива, у звязку з чим рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 13.08.2015 року. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав зазначених у позовній заяві, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 13.08.2015 року, а саме: на частку розміром 0,03103% від земельної ділянки загальною площею 71,34 га, та частку розміром 0,0676 % від земельної ділянки загальною площею 34,15 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи в суді був повідомлений завчасно належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність представника відповідача. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сестрою [PERSON]. (а.с.6, 7). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 205088 [PERSON] помер 13.08.2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 16 (а.с. 8). Згідно копії державного акту серії ЯА № 252952 на право власності на земельну ділянку виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області 30.08.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року № 438, титульним власником якого є [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу [PERSON] 09.04.2010 року за р.№407, [PERSON] належала 0,03103% частки від земельної ділянки загальною площею 71,34 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Херсонської області Бериславського району (а.с. 11). Згідно копії державного акту серії ЯА № 252943 на право власності на земельну ділянку виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області 14.08.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року № 438, титульним власником якого є [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу [PERSON] 09.04.2010 року за р.№408, [PERSON] належала 0,0676% частки від земельної ділянки загальною площею 34,15 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Херсонської області Бериславського району (а.с. 12,13). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З відповіді нотаріуса вбачається, що за заявою позивача була заведена спадкова справа №228/2015 до майна померлого 13.08.2015 року [PERSON], [INFO]. Спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] є сестра спадкодавця [PERSON] Інші заяви до спадкової справи не надходили. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідні частки земельних ділянок, видача свідоцтва про право на спадщину та реєстрація цього права за спадкоємцем неможлива, у звязку з чим рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Згідно тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке діяло на час виникнення правовідносин, одним із правовстановлюючих документів, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна є свідоцтво про право власності на обєкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями. У звязку з тим, що Державні акти належать померлому на праві спільної власності співвласникам з визначенням часток кожного, тобто ці земельні ділянки включають в себе декілька земельних ділянок, обєднаних в один державний акт. Цими державними актами не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1261, 1297, 392 ЦК України,

Outcome: approved