Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання в Харківському національному університеті будівництва та архітектури у розмірі 1/4 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви і до досягнення нею 23 років, тобто до 4 серпня .2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є донькою відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] Батьки позивачки проживають окремо однин від одного. Протягом певного часу відповідач в добровільному порядку надавав кошти на утримання позивачки, але останнім часом ситуація змінилася. Позивачка зазначає, що відповідач не цікавиться її матеріальним станом, кошти надає не регулярно та не в повному обсязі. В 2016 році позивачка була змушена звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/7 частини до закінчення навчання - 01.02.2017 року включно. Мати позивачки, третя особа, працює та всю свою зарплатню витрачає на утримання доньки, але її коштів не вистачає на оплату всіх витрат, пов'язаних з навчанням. Зараз позивач є студентом 5-го курсу денного відділення Харківського національного університету будівництва та архітектури, закінчує університет 31 січня 2018 року. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з доходів відповідача 1/8 частини. Свою позицію мотивував тим , що в свій час залишив все майно колишній дружині, з якою залишились проживати діти. Позивач навчається на бюджетній формі навчання, не аргументує, чому саме вона просить стягнути аліменти у розмірі ? частини. Крім того останнім часом у нього погіршився стан здоров'я, що доводиться медичними довідками, він потребує лікування та профілактичного лікування. Крім того, в утриманні дитини повинні приймати участь обидва з батьків, тому вважає стягнення з його доходів аліментів на користь позивача в розмірі 1/8 частини буде достатньою і справедливою, виходячи з того розрахунку, що наданий позивачем. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], у м. Енергодар, Запорізької області, актовий запис №369, відповідач [PERSON] є її батьком (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18 серпня 1994 року) Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання до закінчення навчання - до 01.02.2017 року включно у розмірі 1/7 частини. Відповідно до довідки №11-03/2207 від 28 листопада 2016 року, [PERSON] є студенткою 5 курсу денного відділення архітектурного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури . Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денному відділенні та позбавлена можливості працювати. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на повнолітню дочку в розмірі 1 / 7 частини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 1/7 частини з усіх видів доходів відповідача. Такий розмір стягнення буде розумним і справедливим щодо обох сторін по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial