Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що є спадкоємцем після померлого батька [PERSON], який помер [INFO] р. Спадкове майно складається з частини квартири за адресою: [ADDRESS]. При цьому, спадкодавцеві [PERSON] 1\\6 частка зазначеної квартири належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, інша частка належала як спадок після померлих батьків - [PERSON] і [PERSON], яку [PERSON] прийняв, але не оформив. Позивач просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на 1\\4 частку вказаної квартири. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали частково, просять визнати за позивачем право на спадщину після померлого [PERSON] в розмірі 2\\9 часток спірної квартири, яка складається з 1\\6 частки квартири, що належала спадкодавцеві особисто, а також з частки спадщини, успадкованої ним після померлого батька [PERSON] - 1\\18 частка, в іншій частині позову відмовити, оскільки спадщину після померлої матері [PERSON] не прийняв. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України справа розглядається без його участі. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.1. та ч.2 ст. 524 ЦК України в ред.1963 року. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст. 529 ЦК України в ред.1963 року). [INFO] р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка, зокрема, складалась з 1\\6 частки квартири за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.05.1993 р. виданого Концерном «Запоріжабразив». Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 549 ЦК України в ред.1963 року). Зазначену спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном спадкоємці [PERSON] - його дружина [PERSON] та сини - [PERSON] і [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.1997 року, виданого державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори за р. № 4-543, спадкоємцем [PERSON] є: його дружина [PERSON] та його сини - [PERSON] і [PERSON] - у рівних частках кожний. Отже, частка кожного із спадкоємців [PERSON] складала зі спадкової маси спірної квартири - 1\\18 частку (1\\6 : 3 = 1\\18). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [INFO] р. померла [PERSON]. Після її смерті спадщину прийняв її син [PERSON], який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON], який був зареєстрований за адресою спірної квартири, за місцем реєстрації не проживав, що підтверджується актом про його непроживання за місцем реєстрації від 29.03.2015 р. та узгоджується з довідками голови квартального комітету № 117 від 17.04.2014 р. та 18.03.2015 р., поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] - сусідів відповідачів по будинку. Отже, судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем [PERSON] та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини а тому не є таким, що прийняв спадщину після смерті названого спадкодавця. [PERSON] помер [INFO] р. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1\\6 частки квартири за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.05.1993 р., виданого Концерном «Запоріжабразив», та 1\\18 частки цієї ж квартири, яку [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] шляхом звернення до нотаріальної контори, але за життя свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав. Таким чином, на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] названому спадкодавцю належало наступне майно: 1\\6 частка квартири за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.05.1993 р. виданого Концерном «Запоріжабразив», та 1\\18 частки цієї ж квартири, яку [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON], а всього - 2\\9 частки квартири. Факт кровного споріднення позивача із [PERSON] належно підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Після смерті [PERSON] П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 169 за 2017 р. Постановою нотаріуса від 03.06.2017 р. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не було надано нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно. Таким чином, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги після смерті свого батька, прийняла спадкове майно за законом згідно зі ст. 1261 та ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини. Зважаючи на зазначені вище положення закону та обставини справи, надаючи їм належну оцінку, слід дійти висновку про задоволення заявлених позовних вимог частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial