overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 24.07.1999 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 490. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2005 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 10). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.07.1999 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 490 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з серпня 2005 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 24.07.2000 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 23. Від спільного життя мають доньку, Анну, [INFO]. Подружні стосунки припинені між ними з 2008 року через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Спільне господарство між ними не ведеться. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 26) Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення телефонограми (а.с. 25). За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.07.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 23 (а.с. 27). Від спільного життя сторони мають доньку, Анну, [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки сторони припинили з 2008 року через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки.\~Сторони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн. та судовий збір в дохід держави 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 24.08.2002 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 533. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Марину, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2013 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спір щодо виховання дитини між ними відсутній. Спір про розподіл майна вони вирішуватимуть в іншому провадженні. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 13). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 9, 15). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 533 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Марину, [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Спору про виховання дитини між сторонами немає. Спір про розподіл майна сторони вирішуватимуть в іншому провадженні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 25.04.2009 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 185. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки між ними припинені з липня 2013 року через різні характери та погляди на життя. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 12). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.04.2009 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 185 (а.с. 13). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з липня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 25.09.1999 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис № 760. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Віталія, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з березня 2015 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та зловживання відповідача алкогольними напоями. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 19). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, на адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення відповідачеві судових повісток на 15.06.2016 року та на 04.07.2016 року (а.с. 15, 21). За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.09.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 760 (а.с. 20). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, Віталія, [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 25.11.2000 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 831. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з листопада 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна та утримання дитини вони вирішуватимуть в іншому провадженні. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 13). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.11.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 831 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна та утримання дитини сторони вирішуватимуть в іншому провадженні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 26 жовтня 2002 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції, актовий запис № 785. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружні стосунки між нею та відповідачем стали псуватися з 2008 року, відповідач став нецензурно висловлюватись на її адресу, безпідставно ревнує її, бє. 13 квітня 2015 року під час чергової сварки відповідач вдарив її в обличчя та зламав ніс. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Останній не заперечував, що між ними часто виникають сварки, але він бажає зберегти сімю з позивачем. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 785 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2015 року з причини частих сварок між сторонами, непорозуміння один одного. Судом сторонам надавався строк для примирення, але за цей час сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу.\~Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами на даний час не виникає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Витрати по розірванню суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 27.04.2001 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 233. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Ельвіру, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 2004 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 233 (а.с. 18). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Ельвіру, [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2004 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved