Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 08 вересня 2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від спільного проживання у сторін народилось чотири сина, двоє з яких повнолітні. Двоє неповнолітніх: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] на даний час проживають із позивачем. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обовязки. Часто виникали сварки та не було взаєморозуміння. Фактично сімя припинила своє існування. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просила строк на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-БВ №025688 від 18 січня 2007 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2006 року, про що зроблено актовий запис № 4. Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-БВ №114310 від 06 січня 2002 року, виданого Вільховецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, серії І-БВ №018106 від 12 грудня 2005 року, виданого Вільховецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved