Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.07.2010 р. між ними шлюб було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час син проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. У повній мірі вона не має змоги повністю забезпечити та задовольнити потреби сина, розмір аліментів є замалим, враховуючи те, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку змінився. Просить суд: збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.07.2010 р. у справі № 2-55-10 стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття та аліменти сплачувати їй, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.07.2010 р. шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України) Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved