Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], що складається з земельної ділянки, загальною площею 0,1096 га, кадастровий номер: 3224481703:02:003:0015, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3224481703:02:003:0014, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суд не повідомила, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з тих мотивів, які викладені в позові, просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 16.05.2006 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і на що вона матиме право на день її смерті заповідає своїй дочці [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Кислівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 84. [INFO] померла [PERSON]. На момент її смерті заповіт від 16 травня 2006 року не був скасований. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, загальною площею 0,1096 га, кадастровий номер: 3224481703:02:003:0015, призначена для ведення особистого селянського господарства з нормативною грошовою оцінкою 1983,95 грн., що розташована в [ADDRESS] земельна ділянка, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3224481703:02:003:0014, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з нормативною грошовою оцінкою 108075 грн., що розташована в [ADDRESS] та інше спадкове майно. Спадкоємцем за заповітом є позивач - [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на майно спадкодавця немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та їй було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS], проте вищевказані земельні ділянки не увійшли до спадкового майна, оскільки за життя її мати [PERSON] не встигла оформити право власності, у зв'язку з чим позивач не надала правовстановлюючий документ на вищевказані земельні ділянки. Оскільки право позивача на спадкове майно, що належали її матері [PERSON], а саме земельну ділянку, загальною площею 0,1096 га, кадастровий номер: 3224481703:02:003:0015, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3224481703:02:003:0014, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] не може бути реалізовано без рішення суду вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. З цього випливає, що земельні ділянки після смерті [PERSON] переходять у власність спадкоємця - позивача в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права власності. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved