Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просила позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 19.05.2001 року по 23.03.2004 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. Вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов'язані з утриманням дитини. Ще під час вагітності відповідач покинув сім'ю та з цього часу шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені. З часу народження [PERSON] відповідач долею дитини не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.10.2003 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 08.10.2003 року до повноліття дитини. Однак відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів станом на 20.05.2014 року складає 52 405,59 грн. Позивач зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням та підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання дитиною освіти, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. Разом з тим, неповнолітній [PERSON] є інвалідом з дитинства та з народження страждає тяжкими захворюваннями. Спорів з приводу місця проживання дитини не було, оскільки відповідач покинув сім'ю ще до народження дитини. Таким чином, позивач вважає, що відповідач свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконує. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник третьої особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради просить справу розглядати без участі представника служби, позовні вимоги підтримує та при прийнятті рішення просить врахувати інтереси дитини. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області просить справу розглядати без участі представника служби, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та ухвалити рішення в інтересах дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.05.2001 року. 23.03.2004 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, виданим 26.03.2004 року, актовий запис № 181. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], про що Скрипаївською сільською радою Зміївського району Харківської області зроблено актовий запис про народження № 6 від 25.04.2002 року, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON], а матір'ю позивач - [PERSON]. Після розірвання шлюбу малолітній чин [PERSON] залишився проживати з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію, виданою ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від 14.08.2018 року за № 58/99, з якої вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином за адресою: [ADDRESS]. Позивач разом з дитиною проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов'язані з утриманням. Ще під час вагітності з січня 2002 року відповідач покинув сім'ю та з цього часу шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені. З часу народження [PERSON] відповідач долею дитини не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим фактично самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. Спорів з приводу міста проживання дитини не було. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.10.2003 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 08.10.2003 року до повноліття дитини. З довідки Орджонікідзевського районного відділу державної виконавчої служби ХМУЮ вбачається, що [PERSON] не отримувала аліментів з відповідача [PERSON] у період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року, за виконавчим листом № 2-8139/2003 виданим 16.10.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова. З розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем Орджонікідзевського районного відділу державної виконавчої служби ХМУЮ вбачається, що відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 20.05.2014 року складає 52 405,59 грн. З відповіді Комунального закладу «Скрипаївська ЗОШ І-ІІІ ступенів Зміївської районної ради Харківської області» від 21.08.2018 року за № 89 вбачається, що навчанням та вихованням неповнолітнього [PERSON] постійно слідкує мати - [PERSON] Вона завжди відвідує батьківські збори і заходи, що проводяться в школі та класі. Батько дитини - [PERSON] життям і навчанням сина не цікавився. Протягом терміну навчання дитини в школі жодного разу до школи не з'явився. З відповіді адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 04.09.2018 року за № 765 вбачається, що неповнолітній [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, як інвалід з дитинства. У лікуванні дитини бере участь мати - [PERSON] Батько дитини [PERSON] в медичну амбулаторію з дитиною жодного разу не з'являвся та участі у лікуванні не приймав. З огляду на вище викладене вбачається, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у його вихованні. А тому, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], було розглянуто на засіданні Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, як органу опіки та піклування. Згідно висновку Зміївської районної державної адміністрації Харківської області № 01-32/271 від 01.02.2019 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її духовних та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач [PERSON] свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконує, хоча за своїм майновим станом та станом здоров'я має можливість надавати допомогу на утримання сина. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Питання про стягнення аліментів на утримання дитини не вирішувалось, оскільки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], стягнуті на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.10.2003 року. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 704,80 грн., що підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved