Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000(однієї тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи стягувати з 09.08.2018 і до зміни її матеріального становища. В позові зазначає, що відповідач є її сином. Її чоловік, батько відповідача помер у 1999році, після чого всі витрати по утриманню та навчанню сина, його матеріальне забезпечення покладалось повністю на неї. Останнім часом в значній мірі зросли фінансові витрати на харчування та ліки, внаслідок чого виникла гостра потреба в додаткових коштах. Зараз вона не працює, не отримує пенсію в наслідок відсутності необхідного страхового стажу для її призначення. Вона потребує піклування та матеріальної допомоги від сина, який проживає разом з нею, є приватним підприємцем і маючи дохід,не робить добровільну матеріальну допомогу на її утримання. В підготовче судове засідання позивач не з'явилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, але від його представника надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову позивачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст.. 206 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження від 13.08.1983 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]./а.с.4/ [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть./а.с.5/ Згідно відповіді Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №2725/1 від 24.07.2018, станом на 24.07.2018 дані персоніфікованого обліку про нарахування заробітної плати та стаж на [PERSON] за період з 01.01.2011 по 24.07.2018 у центральній базі Системи облікових карток відсутні./а.с.6/ Згідно відповіді Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №2725/1 від 24.07.2018[PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на обліку в Мелітопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області не перебуває та не отримує пенсію у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії./а.с.7/ Враховуючи вищевикладені обставини, позивачка потребує піклування та матеріальної допомоги від сина. Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому, передбачені ст. 204 СК України підстави для звільнення сина від обов'язку утримувати матір у даному випадку відсутні. Згідно п.21 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК) , не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК). Відповідно до ст. 51 Конституції України, визначено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000(однієї тисячі) гривень 00 копійок, на утримання матері до зміни її матеріального стану, відповідач працює, а отже на думку суду, має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved