Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що з 16 липня 2011 року по 16 липня 2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], під час якого 30 вересня 2011 року за кошти, отримані на весіллі придбали автомобіль Opel Vectra, 1990 року випуску та який був зареєстрований на ім'я відповідача. Наразі цей автомобіль залишаючись у власності колишнього чоловіка, перебуває у користуванні третіх осіб. Просила суд розділити майно подружжя, визнавши автомобіль спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з відповідача на її користь половину від вартості автомобіля марки Opel Vectra, 1990 року випуску в сумі 10 000 грн. В судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених в ньому, зазначивши, що автомобіль, вартість якого становить 20 000 грн. був придбаний спільно, а тому вона має право на компенсацію ? частини його вартості. Відповідач позов не визнав, пояснив, що дійсно автомобіль був придбаний в період шлюбу, однак в подальшому 28 квітня 2012 року був відчужений за генеральною довіреністю третім особам, а за отримані кошти в розмірі 20 000 грн. він за згодою позивача, по довіреності придбали інший автомобіль, який знаходиться в нього та потребує капітального ремонту. Згоден поділити другий автомобіль, оскільки Опель продано. В судовому засіданні 06.02.2014 року підтвердив ту обставину, що вартість автомобіля Opel Vectra, 1990 року випуску становить 20 000 грн. Заслухавши сторони по справі, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 16 липня 2011 року зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині «[PERSON]». Шлюб між ними розірвано рішенням Малинського районного суду Житомирської області 04.07.2013 року.. 30 вересня 2011 року за [PERSON] Радомишльським МРЕВ УДАІ УМВС в Житомирській області зареєстровано право власності на транспортний засіб OPEL Vectra, випуску 1990 року, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, придбання 30.09.2011 року автомобіля подружжям [PERSON] за спільні кошти виходячи з презумпції майна придбаного в період шлюбу дають підстави для задоволення позову в частині визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю. Частинами 1,2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. №11). Оскільки сторони по справі в судовому засіданні підтвердили, що вартість автомобіля становить 20 000 грн., дана обставина відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребує доведенню, а тому позивач має право на компенсацію їй ? частини вартості автомобіля, що становить 10 000 грн. Та обставина, що автомобіль передано третім особам по довіреності 28.04.2012 року на право власності [PERSON] (в тому числі й припинення цього права) не впливає та не позбавляє його можливості в будь-який момент відкликати довіреність. Це доводиться також тим, що на момент розгляду справи автомобіль з обліку в ДАІ знято не було. Судові витрати по справі відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved