Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох спільних дітей. Діти перебувають на її утриманні і вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, спільної домовленості про сплату аліментів між ними не досягнуто. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явилася. 16 березня 2020 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про місце, час та дату судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2019 року. Сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком (свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно). Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю (позивачем), що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 25938 та № 25941 від 5 грудня 2016 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно ч.1 ст.184 СК України суд \~за \~заявою \~одержувача \~визначає \~розмір \~аліментів \~у \~твердій \~грошовій \~сумі. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для дітей віком до шести років в розмірі 1779 грн. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі по 1200 грн щомісячно на кожну дитину обґрунтовані, не суперечать вказаним вище нормам закону, а відтак, підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved