Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , третя особа : Територіальна громада в особі Синельниківської міської ради про виділ в натурі із спільної часткової власності 9/10 часток житлового будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить 9/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.02.2020 року, зареєстрованому в реєстрі за № 63 і посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 200546088 від 17.02.2020 року, технічним паспортом. Власницею іншої 1/10 частини вищевказаного житлового будинку є [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна № 279/Ф3 від 25.08.1998 року, зареєстрованого на Придніпровській товарній біржі 25.08.1998 року за № 279. Вказаний договір зареєстровано в Синельниківському БТІ за [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 21 за реєстром 3215 12.02.2001 року. На теперішній час 1/10 частка вказаного житлового будинку, яка належить [PERSON] ( [PERSON] ) непридатна для проживання і повністю зруйнована, що підтверджується довідкою КП «Синельниківське МЕТІ» від 05.11.2019 року за № 1385. 9/10 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, яка належить позивачці складається із : передпокій 1-1 (житловий будинок А1-1), площею 9.2 кв. метри; кімнати 1-2 (житловий будинок А1-1), площею 14.4 кв. метри; кімнати 1-3 (житловий будинок А1-1) , площею 10.2 кв. метри; кімнати 1-4 (житловий будинок А1-1), площею 6.5 кв. метри; кухні 1-7 (прибудова а2-1), площею 15.3 кв. метри; коридору 1-5 (прибудова а3-1), площею 3.7 кв. метри; ванної 1-6 (прибудова а3-1), площею 3,3 кв. метри, всього загальною площею 62.6 кв. метри (31,1 кв. метри - житлова площа, 31,5 кв. метри - допоміжна площа), а також сараю - В, гаражу - Г, вбиральні - Д, колодязь № 3, огорожі №1-2. В теперішній час позивач має намір приватизувати земельну ділянку і з цією метою звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації та присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, але їй було роз`яснено, що можливість визначення в натурі та приватизації земельної ділянки під частиною житлового будинку чинним законодавством не передбачена. Співвласниця житлового будинку, [PERSON] постійно проживає в м. ь Волгоград Російської Федерації і немає можливості приїхати в Україну для вирішення спору в досудовому порядку, тому для того щоб приватизувати частку земельної ділянки відповідно належної їй частки житлового будинку позивач вимушена звернутися до суду с заявою про виділ в натурі 9/10 часток спірного житлового будинку. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна КП «Синельниківське МБТІ» від 21.09.2020 року № 871 та висновку технічного обстеження КП «Синельниківське МБТІ» від 21.09.2020 року № 872, за технічними показниками 9/10 часток житлового будинку, яка належить їй, є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділена в натурі без проведення будівельних робіт. У зв`язку з цим, позивач просить виділити їй 9/10 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, яка складається із : передпокій 1-1 (житловий будинок А1-1), площею 9.2 кв. метри; кімнати 1-2 (житловий будинок А1-1), площею 14.4 кв. метри; кімнати 1-3 (житловий будинок А1-1), площею 10.2 кв. метри; кімнати 1-4 (житловий будинок А1-1), площею 6.5 кв. метри; кухні 1-7 (прибудова а2-1), площею 15.3 кв. метри; коридору 1-5 (прибудова а3-1), площею 3.7 кв. метри; ванної 1-6 (прибудова а3-1), площею 3.3 кв. метри, всього загальною площею 62.6 кв. метри (31,1 кв. метри - житлова площа, 31,5 кв. метри - допоміжна площа), а також сараю - В, гаражу - Г, вбиральні - Д, колодязь № 3, огорожі №1-2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , припинивши право спільної часткової власності на вищевказаний будинок. Позивач до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно Інформаційної довідки КП «Синельниківське МБТІ» № 1385 від 05.11.2019 року, житловий будинок, господарчі будівлі та споруди, розташовані за адресою : [ADDRESS] , зареєстрований за : - 1/10 частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, виданого 25.08.1998 року за № 279/ф3 Придніпровською товарною біржею. Про що зроблено запис в БТІ в реєстрову книгу № 121/16; - 9/10 частки за [PERSON] на підставі договору дарування, виданого 08.12.1995 року за № 1812 державним нотаріусом Першої Синельниківської держнотконтори, про що зроблено запис в БТІ в реєстрову книгу № Д-9 стор.195 за № 3215. Форма власності приватна часткова. Також зазначено, що 1/10 частка житлового будинку, яка належить [PERSON] за даною адресою в зв`язку з непридатністю для проживання повністю зруйнована. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2020 року, [PERSON] отримала спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яке видане свідоцтво складається з : 9/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовані : А1-1 - житловий будинок, а2-1 - прибудова, а3-1 прибудова житловою площею 31,1 кв.м., загальною площею 62,6 кв.м., В-сарай, Г-гараж, Д-вбиральня, №1-2 - огорода, №3-колодязь. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 17.02.2020 року, [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належить 9/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] . З копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 279/Ф3 від 25.08.1998 року, укладеного між [PERSON] ( як Продавець), та [PERSON] (як Покупець), вбачається, що Продавець продав, а Покупець придбав 1/10 частину будинку жилою площею 13.50 кв.м., який розташований за адресою : [ADDRESS] . 1/10 частка житлового будинку була зареєстрована в МБТІ за № 3215 від 12.02.2001 року. Згідно копії довідки про укладення шлюбу № 217, 03.02.2007 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу : « [PERSON] ». Згідно ВисновкуКП «Синельниківське МБТІ» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 871 від 21.09.2020 року, за технічними показниками 9/10 частина об`єкта, розташованого за адресою : [ADDRESS] є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Відповідно Висновку технічного обстеження КП «Синельниківське МБТІ» № 872 від 21.09.2020 року, об`єктом обстеження є : житловий будинок літ.А 1-1, прибудова літ.а 2-1, прибудова літ.а3-1, що складається із : передпокій 1-пл.9.2кв.м., кімната 2-пл.14,4кв.м., кімната 3-пл. 10,2 кв.м.. кімната 4- пл.6,5 кв.м., коридор 5-пл.3,7кв.м.. ванна 6-пл.3,3кв.м.. кухня 7 пл. 15,3 кв.м. ( загальною площею 62.6 кв.м.. житловою площею 31,1 кв.м.) надвірні господарські будівлі та споруди : сарай літ.В, гараж літ.Г, вбиральня літ.Д, колодязь №3, огорожа № 1-2. Місце знаходження : [ADDRESS] . Під час проведення технічного обстеження вищезазначеного нерухомого майна встановлено, що до його складу не входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) будівлі та споруди, та за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) наслідками, і відповідають державним будівельним нормам та встановлено їх можливість безпечної експлуатації; нерухоме майно є відокремлене, огороджене парканом, має індивідуальне підведення комунікацій (електрика, водопостачання, водовідведення, газопостачання), опалення автономне газове, має окремий вхід. Висновок : об`єкт нерухомого майна створено шляхом виділу, без проведення будівельних робіт. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 даного Кодексу, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зі змісту ст. 355 ЦК України вбачається, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 358 цього Кодексу, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, в судовому засіданні встановлено, що 9/10 часток житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] , є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. При цьому встановлено, що права співвласників чи інших осіб в результаті виділення позивачці належної їй частки із спільного нерухомого майна порушені не будуть, а тому є всі підстави для виділу в натурі цієї частки зі спільної часткової власності. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного, та ст.4 Конституції України, ст.ст. 15,16,321,328,355,358,364 ЦК України,

Outcome: approved