Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 02 липня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться у неї на утриманні. Зазначає, що відповідач частково ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, що виявилося в тому, що він лише частково надає кошти на утримання доньки, а саме 298 грн. два рази на місяць, а то і один раз на місяць, а кошти потрібні на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, засобів пересування (велосипед, коляска, т.д.). Дитину, в основному, забезпечує вона самостійно, а відповідач не цікавиться інтересами родини, зайнятий лише своїми справами. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, як дружини, з якою проживає дитина та має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. При визначенні розміру аліментів просить врахувати те, що вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує лише одноразову допомогу в розмірі 860 грн. на місяць, що в теперішній час зовсім недостатньо існування позивача та ще й утримання дитини. Зазначає, що відповідач працює у спорткомплексі «Динамо», отримує мінімальну заробітну платню, з його слів, у розмірі приблизно 3723 грн. За таких обстави просить стягнути з відповідача кошти на утримання (аліменти) доньки [PERSON], [INFO], в розмірі однієї чверті заробітку щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на утримання позивача в розмірі однієї чверті частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою трирічного віку. Також просить допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 18 липня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки. 09 серпня 2018 року позивач надав суду документи на виконання ухвали суду від 18 липня 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній справі, призначено судове засідання на 24 вересня 2018 року о 16 год. 00 хв. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв'язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 вересня 2018 року справа прийнята до провадження суддею Сидоренко А.П., вирішено провести розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та призначенням судового засідання на 24 вересня 2018 року о 16 год. 30 хв. 24 вересня 2018 року розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2018 року 13 год. 00 хв. у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача та відсутністю відомостей про його належне сповіщення про час розгляду справи. 08 жовтня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки надана позивачем інформація не відповідає дійсності, оскільки ним регулярно (2 рази на місяць) відбувається виплата коштів шляхом поповнення зарплатного карткового рахунку позивача в Ощадбанку, про що свідчать частина чеків, що збереглась, про виконання трансакцій. Оскільки банком передбачена комісія за поповнення карткового рахунку в розмірі 1,5% від суми поповнення, на рахунок позивачу надходило на 1,5 - 2,25 грн. менше. Це стало причиною маніпулювання позивачем суспільною думкою з метою принизити відповідача в очах спільного з нею оточення в публічному обговоренні цього питання. Після сповіщення про написання позивачем заяви на стягнення аліментів, виплату було припинено до дати вступу в дію рішення суду по даній справі. Крім того тривалий час забезпечувалось постачання продуктів харчування для позивача та спільної з нею доньки. Але, з незрозумілих для мене причин, позивач залишилася незадоволена. Через раз грозилася викинути продукти, або різними способами змушувала, щоб він їх забрав назад. Незважаючи на те, що фактично з 19 липня 2016 року, вони не проживали спільним побутом. Все ж були періоди примирення. Але в ті короткі миті всі пропозиції відповідача по веденню спільного господарства на значній території позивача та спільного проживання закінчувались різкою відмовою та її істерикою, З метою примусити платити позивач також маніпулює дитиною. Умисно переховує дитину від батька, позбавляючи її батьківської опіки, чим порушує постанову Виконавчого комітету Сумської міської ради від 11 вересня 2018 року №490 «Про визначення способу участі у вихованні» Також позбавляє віповідача можливості реалізувати здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини відповідно до ст.ст. 150-155 Сімейного кодексу України. Така поведінка позивача створює враження того, що її цікавлять лише гроші та матеріальні блага. Посилаючись на зазначене, просить суд затвердити стягнення аліментів на малолітню доньку у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. та, по можливості залишити за ним право добровільної виплати коштів, розділивши місячну суму на дві рівні суми у зв'язку із специфікою оплати роботи працівникам спортивної школи СДЮШОР «Динамо». В судовому засіданні, яке відбулося 24 жовтня 2018 року, позивач підтримала заявлений нею позов, зазначивши, що останній раз від відповідача отримані кошти в серпні 2018 року 2 рази по 447 грн., а до цього він сплачував не менше 298 грн., розмір коштів на утримання дитни відповідач визначає на власний розсуд. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, погоджується зі сплатою аліментів в розмірі ? частини на утримання дитини, повідомив, що він придбавав продукти та медикаменти, 2 рази на місяць перераховував суми 300 і 400 грн., вважає, що кошти в розмірі 1000 грн., який він згоден виплачувати, забезпечить достатній рівень утримання дитини. 24 жовтня 2018 року по справі оголошено перерву до 21 листопада 2018 року у зв'язку з клопотанням відповідача для надання додаткових доказів по справі. В даному судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, підтримавши висловлену раніше позицію. Відповідач позов визнав частково у розмірі 1000 грн., щомісячно, на утримання дитини, та заперечував проти стягнення аліментів на утримання позивача. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 02 липня 2016 року, який зареєстровано Ковпаківським районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 526 (а.с.27). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, та не заперечуються відповідачем (а.с. 26). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює інструктором-методистом Сумської обласної спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву «Динамо», має задовільний стан здоров'я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об'єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Доводи відповідача про необхідність визначення стягнення аліментів на дочку у твердій грошовій сумі, а також врахування специфіки виплати місячної суми на дві рівні суми, не заслуговують на увагу, оскільки за нормами ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. Та обставина, що відповідачем здійснювалися заходи по наданню грошових коштів та забезпеченням дитини продуктами харчування, не може бути підставою для відмови у задоволенні заявленого позову, оскільки з встановлених під час судового розгляду обставин вбачається, що домовленості між сторонами щодо розміру та способу надання матеріальної допомоги не досягуто, а визначення суми допомоги відповідачем на власний розсуд не сприяє забезпеченню потреб малолітньої дитини. Отримання мінімального розміру заробітку не є обставиною, яка звільняє відповідача від сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в той же час, суд виходить з розміру отримуваного доходу і вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утриманні дитини - 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що щомісячний розмір аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб, а також відповідач може надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 розмірі частини заробітку (доходу) відповідача. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 12 липня 2018 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання позивача в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням вимог про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial