Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що в період з 06.09.2008 року по 09.02. 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем по справі. За час спільного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дитини, не займається матеріальним забезпеченням останньої. На даний час сторони проживають окремо, відповідач від покладеного на нього обовязку щодо утримання дитини у добровільному порядку відмовляється. Разом з тим, як вказує позивач на утримання дитини потрібна значна сума коштів, оскільки дочка потребує постійного догляду, а вона на даний час не має постійної роботи, та не має можливості в повній мірі забезпечити належний рівень життя дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки, в твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просить суд стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, посилаючись на обставини, викладені у позові, наполягає на їх задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони в період з 06.09.2008 року по 09.02. 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09.02.2015 року №653/168/15-ц. Від вказаного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-КГ №076972. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, відповідач записаний її батьком, а отже на нього покладено обовязок, щодо утримання дочки. Судом встановлено, що дповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інші стягнення по виконавчому листу з нього не проводяться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З'ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивач працездатний, хронічних захворювань не має, інших осіб на своєму утриманні не має. Як встановлено у судовому засіданні відповідач на даний час офіційно ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, будь-яких видів доходу не має, у звязку з чим, суд вважає, необхідним, застосувати ст. 184 СК України, якою визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача має бути стягнуто аліменти в розмірі відповідно до вимог позовної заяви.

Outcome: approved