Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів, в якій зазначає, що відповідачем не виконані договірні зобовязання за договором позики у виді розписки від 24.02.2016 року, тому просить стягнути заборгованість за договором та нарахованими відсотками від простроченої суми в розмірі 246\~252, 40 грн. 19.10.2017 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. 04.01.2018 року винесено ухвалу про задоволення клопотання третьої особи про проведення судового засідання в режимі відео конференції з Білоцерківською виправною колонією Київської області. Представник позивача\~[PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Відповідач [PERSON], перебуваючи у Білоцерківській виправній колонії 35, Київської області подав суду заяву, в якій зазначив, що отримав в борг кошти та зобовязався відповідно розписки від 24.02.2016 року повернути [PERSON] в строк до 31.05.2016 року, в режимі відео конференції забезпечити його участь у розгляді справи не вдалося. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила повністю, посилаючись на те, що з неї за рішенням суду вже стягнуто кошти, відповідно розписки від 24.02.2016 року, вважала, що стягнення ще й з її чоловіка, який перебуває в місцях позбавлення волі за одним боргом є несправедливим, при цьому визнала факт написання двох розписок окремо нею та чоловіком, однак визнала факт отримання коштів в сумі 9000 доларів США лише за розпискою чоловіка. Суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача та третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 24 лютого 2016 року між сторонами було укладено договір позики у формі письмової розписки, згідно якого позивач передав, а відповідачка отримала у борг грошові кошти, які зобовязувалася повернути в строк до 31.05.2016 року в розмірі 9\~000 доларів США, що підтверджується розпискою. Вказана цивільно-правова угода була укладена в письмовій формі. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідачем у встановлений строк у розписці зобовязання не виконані, тому в судовому порядку з нього слід стягнути заборгованість в розмірі 9\~000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара на момент подачі позову до суду складає 236\~849 грн. 40 коп., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 9 403 грн. 00 коп. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за розпискою в розмірі 9\~000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 236\~849 грн. 40 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2\~511 грн. 25 коп., понесені судові витрати в розмірі 2 393 грн. 61 коп., а всього стягнути 241 754 грн. 26 коп. При цьому судом встановлено було, що договір позики у формі письмової розписки було укладено 04.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] При наданні правової оцінки спірним правовідносинам суд враховує відсутність заперечень відповідача відносно розміру заборгованості за договором позики і правильності здійснених позивачем нарахувань. Також суд враховує, що відповідач у встановленому законом порядку не оспорював договір позики, договір не визнаний недійсним, не має ознак нікчемності, тому він обовязковий для виконання відповідачем як боржником, що вказує на те, що позовні вимоги грунтуються на законі. Заперечення відповідача та третьої особи не можуть покладатись в основу судового рішення, оскільки виходять за межі позовних вимог у цій справі, стосуються не спірних правовідносин між сторонами у цій справі, а іншого договору позики між позивачем і третьою особою, правову оцінку якому було надано судом у іншій справі шляхом винесення чинного судового рішення. Обидві розписки хоч стосуються надання позики одним і тим же позикодавцем, однак стосуються двох різних позичальників і складені із різницею у часі більше року. Крім того, як відповідачем, так і третьою особою визнається факт укладення договору позики між [PERSON] і [PERSON], факт підписання розписки саме відповідачем, факт виконання умов договору позивачем і отримання коштів за розпискою відповідачем. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли підтвердження під час судового розгляду, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, при цьому заперечення відповідача та третьої особи не ґрунтуються на законі та письмових доказах, суд вважає звернення позивача правомірним, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.\~\~ Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved