Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 жовтня 2005 року у виконкомі Красноїльської селищної ради, Сторожинецького району, Чернівецької області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №46. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужили ті обставини, що у сторін різні погляди на життя, відповідач ображав дружину, застосовував відносно неї фізичне насильство, вживав алкогольні напої, що призвело до втрати позивачем поваги та любові до чоловіка Позивач просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задоволити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, визнавши позовні вимоги про розірвання шлюбу. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 20.10.2005 року у виконкомі Красноїльської селищної ради Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №46, від якого народилося троє дітей: дочка [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це, та виходячи із встановлених обставин суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивач настоює на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На думку суду дана сім`я, в результаті відсутності порозуміння між подружжям розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам кожного із подружжя, а також інтересам малолітніх дітей сторін, так як неналежний морально-психологічний клімат в сім'ї не буде сприяти встановленим законодавством умовам проживання і виховання дітей. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У цьому разі, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо ж визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім цього при вирішенні цього питання, суд виходить також з того, що відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Вирішуючи питання з приводу місця проживання дітей сторін, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що старшій дочці сторін [PERSON] [INFO] на час розгляду справи виповнилося дев'ять років, дочці [PERSON] [INFO] виповнилося п'ять років, а синові [PERSON] [INFO] року виповнилося три роки, однак спору про місце проживання дітей немає, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: approved