Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 2012 року по 2017 рік вона та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Проживали разом, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинено з осені 2017 року, на даний момент вона проживає з дочкою окремо від відповідача. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання доньки, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання доньки [PERSON] відмовляється, витрачає кошти на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться. За таких обставин, просить стягнути з відповідача кошти на утримання\~ доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 березня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначивши судове засідання на 10 квітня 2018 року на 10 год.00 хв. У звязку з неявкою відповідача 10 квітня 2018 року, розгляд справи відкладено на 05 травня 2018 року. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання не зявився. Зі згоди позивача, викладеної в її письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-БП №149492, [PERSON], народилася 19 квітня 2013 року. Її батьком зазначено [PERSON], а матірю [PERSON]. Місце державної реєстрації - виконком Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с.6). Дитина проживає з матірю, і дана обставина підтверджується довідкою №308 від 27 лютого 2018 року, яка видана Хотінською селищною радою Сумського району Сумської області (а.с. 7).\~ За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що на час судового розгляду не встановлено обставин на спростування того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об'єктивну можливість виплачувати аліменти. Враховуючи\~ вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання доньки у заявленому позивачем розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 07 березня 2018 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved