overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.16). Відповідач на судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.17). Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль¬ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі¬нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу¬ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), довідкою з місця проживання (а.с. 6) . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в неї з відповідачем є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року позивач з відповідачем мешкають окрамо один від одного. Відповідач іноді приходить провідати сина, іноді купує йому речі та надає позивачці, на її погляд, незначні грошові кошти на утримання дитини. Але розмір такої допомоги та її періодичність відповідач визначає на власний розсуд. Добровільно в повній мірі допомагати відповідач в утриманні сина не бажає. Позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує тільки державну допомогу, у зв'язку з чим в неї склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конститу ції України, є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в неї з відповідачем є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. З 2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим в позивачки склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль¬ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі¬нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конститу¬ції України, є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх заробітків відповідача, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила в позові, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2010 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим у позивачки склалось тяжке матеріальне становище. Окрім дітей від відповідача, позивачка має неповнолітню доньку від першого шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не запереячує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач на судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.4,5) та довідкою про доходи позивача (а.с.7). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх заробітків відповідача, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила в позові, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2005 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.04.2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим у позивачки склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі. Відповідач на судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.3,4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що з відповідачем уклала шлюб 10 .09.2011 року . Шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 33. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає і надалі буде проживати разом з нею. Сумісно з відповідачем проживали по листопад 2013 року .Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними не склались сімейні відносини , на грунті чого у них виникали сварки . Вважає , що шлюб існує формально , примирення між ними неможливе. Майнові питання вирішать в окремому порядку . Просить шлюб розірвати , після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «[PERSON]» . В судове засідання позивачка не з»явилася , надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить справу слухати в її відсутність та позов задовольнити . В судове засідання відповідач не з»явився , надав суду заяву , в якій просить справу слухати в його відсутність ,вимоги визнає повністю, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 .09.2011 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 33.. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає і надалі буде проживати разом з позивачкою. Сумісно сторони не проживають з листопада 2013 року . Причиною припинення шлюбних стосунків є те,що між сторонами не склались сімейні відносини , на грунті чого у них виникали сварки . У відповідності ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвище «[PERSON]» Викладене підтверджується свідоцтвом про шлюб, а/с-4, копією свідоцтва про народження дитини , а/с-5, довідкою Голованівської селищної ради про склад сім»ї, а/с -10, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що з відповідачем уклала шлюб 14 .05.2005 року . Шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №19. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає і надалі буде проживати разом з нею. Сумісно з відповідачем проживали по січень 2014 року .Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними не склались сімейні відносини , на грунті чого у них виникали сварки . Вважає , що шлюб існує формально , примирення між ними неможливе. Спору відносно розподілу майна подружжя немає. . Просить шлюб розірвати , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» . В судове засідання позивачка не з»явилася , надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить справу слухати в її відсутність та позов задовольнити . В судове засідання відповідач не з»явився , надав суду заяву , в якій просить справу слухати в його відсутність ,вимоги визнає повністю, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 .05.2005 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 19.. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає і надалі буде проживати разом з позивачкою. Сумісно сторони не проживають з січня 2014 року . Причиною припинення шлюбних стосунків є те,що між сторонами не склались сімейні відносини , на грунті чого у них виникали сварки . У відповідності ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]» Викладене підтверджується довідкою Побузької селищної ради про склад сім»ї, а/с -4, свідоцтвом про шлюб, а/с-5, копією свідоцтва про народження дитини , а/с-6, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що з відповідачем уклала шлюб 21 .06.2011 року . Шлюб було зареєстровано виконкомом Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає і надалі буде проживати разом з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними не склались сімейні відносини. Вважає , що шлюб існує формально , примирення між ними неможливе. Майнові питання вирішать в окремому порядку . Просить шлюб розірвати , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» . В судове засідання позивачка не з»явилася , надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить справу слухати в її відсутність та позов задовольнити . В судове засідання відповідач не з»явився , надав суду заяву , в якій просить справу слухати в його відсутність ,вимоги визнає повністю, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 .06.2011 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає і надалі буде проживати разом з позивачкою. Причиною припинення шлюбних стосунків є те,що між сторонами не склались сімейні відносини. У відповідності ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]» Викладене підтверджується свідоцтвом про шлюб, а/с-4, копією свідоцтва про народження дитини , а/с-5, довідкою Шепилівської сільської ради про склад сім»ї, а/с -6, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що з відповідачем уклала шлюб 27 .06.1983 року . Шлюб було зареєстровано виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №25. Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей . Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними не склались сімейні відносини, на грунті чого виникали непорозуміння та сварки . Вважає , що шлюб існує формально , примирення між ними неможливе. Майнові питання вирішать в окремому питанні . Просить шлюб розірвати . В судове засідання позивачка не з»явилася , надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить справу слухати в її відсутність та позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» . В судове засідання відповідач не з»явився , надав суду заяву , в якій просить справу слухати в його відсутність ,вимоги визнає повністю, просить шлюб розірвати, на розірвання шлюбу через органи РАЦСу не згоден. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 .06.1983 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №25. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають . Позивачка пропонувала відповідачу звернутися із спільною заявою про розірвання шлюбу до органів РАЦСу , але він відмовився . Причиною припинення шлюбних стосунків є те,що між сторонами не склались сімейні відносини, на грунті чого у них виникали сварки та непорозуміння.Шлюб існує формально , на примирення сторони не згодні. У відповідності ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON] » Викладене підтверджується свідоцтвом про шлюб, а/с-11, копіями свідоцтв про народження дітей , а/с-9,10, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 20.01.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинено, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. Вважає, що подальше спільне життя та збереженню шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, місце проживання дітей немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надавла суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 20 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 19. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо, помиритися не бажають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Спору про поділ майна та про місце проживання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved