Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 13.08.2017 помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по вул. Садова (колишня назва Жовтнева), 21-а в с. Северинівка Таращанського району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця на вказаний житловий будинок. З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернулася до нотаріуса із письмовою заявою про нотаріальне оформлення спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця свідоцтва про право власності на житловий будинок, та запропоновано звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки вона проживає в сільській місцевості та за станом здоровя не може прибути в судове засідання. Позов підтримує в повному обсязі. В разі неявки в підготовче судове засідання представника відповідача по справі та надання ним листа (заяви) про визнання позову, просить суд ухвалити рішення про його задоволення в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.(а.с. 25). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 227/2017, індекс справи 02-14, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 13 серпня 2017 року помер [PERSON], який до дня смерті проживав по вул. Садова (колишня назва Жовтнева), 21-а в с. Северинівка Таращанського району Київської області.(а.с.5). За своє життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 23.01.2015 секретарем виконавчого комітету Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 18, згідно з яким житловий будинок заповів [PERSON] (позивачу по справі) (а.с.6) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Садова (колишня назва Жовтнева), 21-а в с. Северинівка Таращанського району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом на житловий будинок. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на вищевказаний житловий будинок спадкодавця немає. 30.11.2017 позивач звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини. Цього ж дня, приватним нотаріусом було заведено спадкову справу на майно померлого за № 227/2017. Після відкриття спадщини померлого [PERSON] позивач 02.03.2018 року звернулася до нотаріуса з заявою щодо одержання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок. (а.с.16). Постановою № 293/02-14-227/2017 від 15.03.2018 приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області було відмовлено позивачу у видачі вказаного свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. (а.с.24). Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Садова (колишня назва Жовтнева), 21-а в с. Северинівка Таращанського району Київської області дійсно був спадкодавець, підтверджується довідками № 106, 107 від 13.03.2018 та виписками з погосподарських книг за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки, виданими виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області. (а.с.7-15). За даними технічного паспорта на житловий будинок по вул. Садова (колишня назва Жовтнева), 21-а в с. Северинівка Таращанського району Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок, погріб під частиною будівлі, веранда, сарай, літня кухня, ганок, огорожа, колодязь питний. Вартість будинковолодіння становить 255932 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.\~\~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved