Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 23.08.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з травня 2015 року. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини в родині. Між ними постійно виникали сварки, що спричиняло їй душевні страждання. Поступово вони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проживаючи в одній квартирі вони стали вести господарство роздільно. Це ще більше віддалило їх один від одного. Врешті вони вирішили, що єдиний шлях - це проживати окремо. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено і за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Примирення не можливе. Позивач вказує, що вона має намір створити нову сім`ю, в даний час підтримує відносини з іншим чоловіком. Заходи щодо примирення не потрібні. Шлюб розривають вперше, майнових спорів не мають, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею, на їх утримання відповідач сплачує кошти добровільно. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб укладений 23.08.2012 року між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судовий збір. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі та залишити їй прізвище [PERSON] , вказує, що спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про визначення місця проживання дітей відсутній (а.с. 23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про визначення місця проживання дітей відсутній (а.с. 22). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 серпня 2012 року Богданівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 19 (а.с. 21). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 10), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дітей після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved