Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 1200 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що 17 січня 2008 року між нею та [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір позики грошових коштів у сумі 1200 гривень. На підтвердження укладення Договору та його умов було складено розписку. [PERSON] взяла на себе обовязок повернути грошові кошти, взяті у позику, за першою вимогою. 15.05.2015 року вона, позивач, направила [PERSON] письмову вимогу про повернення суми позики, але до цього часу вона не отримала ніякої відповіді. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення у пресі (а.с. 30-31). За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 січня 2008 року сторони у простій письмовій формі уклали договір позики грошових коштів у сумі 1200 гривень. На підтвердження укладення Договору та його умов було складено розписку. Відповідач взяла на себе обовязок повернути грошові кошти, взяті у позику, за першою вимогою (а.с. 5). 15.05.2015 року позивач направила відповідачу письмову вимогу про повернення суми позики, але до цього часу вона не отримала ніякої відповіді (а.с. 32). Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З огляду на зазначене, суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики, чим порушив умови Договору. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved