Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 25.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №354. Позов мотивує тим, що 25.08.2006 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від подружнього життя є син: [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на протязі останніх пів року її ставлення до чоловіка змінилось, сімейне життя між ними поступово почало погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У них різні погляди на життя щодо розвитку, підтримки сімейного благополуччя, порядку виховання їх дитини. Крім того, вона зустріла нове кохання. З серпня 2016 року між нею та відповідачем повністю припинено шлюбні відносини, ведення спільного господарства припинено. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224-226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5) . Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved