Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом де зазначила, що вона є спадкоємицею свого батька [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 7.9 га, розташована на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області. На підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.02.2008 у цивільній справі № 2-434/08 відділом земельних ресурсів в Оріхівському районі видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 991884 на ім'я [PERSON]. 19.10.2011 прокуратурою Оріхівського району Запорізької області подано заяву про перегляд зазначеного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, яку 27.10.2011 задоволено судом та Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.05.2012 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказаним рішенням зазначено, що «після смерті [PERSON] дійсно єдиним спадкоємцем був батько позивача [PERSON]. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2007 року зa [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 7.90 га, яка розташована на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району в порядку спадкування, як спадкоємця першої черги, після померлої матері [PERSON]. На підставі рішення суду [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 7,90 га, розташованої на території Комишуваської селищної ради і земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 2323955400-05-002-0003. Позивач звернулася з позовом про визнання права власності на земельну ділянку після померлої [PERSON] [INFO] в той час, як державний акт на право приватної власності на земельну ділянку вже було переоформлено з [PERSON] на [PERSON], тобто змінився предмет спору, позивач повинна була звертатися з позовом про визнання права власності на спадкове майно - на земельну ділянку, яка належала її батьку, в порядку спадкування за законом як спадкоємцю першої черги». Водночас ухвалою від [INFO] Оріхівським районним судом Запорізької області у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] за якою: - [PERSON] відмовляється від позову про стягнення з [PERSON] суми боргу двадцять п'ять тисяч гривень, - [PERSON] передає [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 7.9 га, розташовану на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області з правом реєстрації у відповідних державних органах та виготовлення відповідних Державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я [PERSON]. На підставі вказаної ухвали [PERSON] отримано Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку на своє ім'я. Пізніше ухвалу про визнання мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] скасовано ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2012 у зв'язку з неправомірністю її винесення судом першої інстанції. Таким чином, наразі одночасно існує 2 державних акти на право власності на спірне майно: на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON]. 03.11.2007 року Оріхівською державною нотаріальною конторою Запорізької області за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 493/2007 після померлого [PERSON] Оскільки з часу відкриття спадщини по теперішній час тривав судовий процес відносно спірної земельної ділянки між нею та [PERSON], свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачем отримано не було. Окрім того, 05.02.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області постановлено ухвалу про поворот виконання рішення у справі № 6-3/13, якою скасовано право власності на спірну земельну ділянку. У зазначеному рішенні було невірно вказане місце розташування земельної ділянки та в резулятивній частині не вказано відомості про особу, право власності якої скасовується. На підставі цих даних 05.03.2013 Відділом держземагентства у Пологівському районі Запорізької області повідомлено, що скасувати право власності [PERSON] не є можливим. Позивачем було подано заяву про виправлення помилок в ухвалі суду, однак, судом відмовлено у її задоволенні. 26.03.2013 позивач звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 27.03.2013 нотаріусом постановлено про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючого документу про належність земельної ділянки спадкодавцеві, яким мало б бути рішення суду про повернення земельної ділянки у власність [PERSON] Прохає суд визнати право власності на спадкове майно на земельну ділянку площею 7.9 га, розташовану на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області з кадастровим номером 2323955400-05-002-0003 за [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні на позові на полягає. Відповідач, представник Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не з'явився, надав заяву, де просить справу розглянути без його участі. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про причини неявки не повідомив. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, надала заяву, де просить справу розглянути без її участі. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 жовтня 2007 року (а.с.7). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ЗП 041470 від 10 листопада 1999 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 7, 90 га, що розташована на території Комишуваської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (а.с.8). Згідно рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.02.2008 року [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки площею 7, 90 га, розташованої на території Комишуваської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що належала [PERSON] (а.с.9). На підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.02.2008 у цивільній справі № 2-434/08 відділом земельних ресурсів в Оріхівському районі видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 991884 на ім'я [PERSON] (а.с.11). Крім того, ухвалою від [INFO] року Оріхівським районним судом Запорізької області у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] за якою: [PERSON] відмовляється від позову про стягнення з [PERSON] суми боргу двадцять п'ять тисяч гривень; [PERSON] передає [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 7.9 га, розташовану на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області з правом реєстрації у відповідних державних органах та виготовлення відповідних Державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я [PERSON] (а.с.17). На підставі вказаної ухвали [PERSON] отримано Державний акт серії ЗП №136428 від 26 грудня 2007 року на право власності земельну ділянку площею 7, 90 га, розташованої на території Комишуваської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (а.с.47). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2012 року ухвалу Оріхівського району Запорізької області від [INFO] року скасовано (а.с.19). Таким чином, на теперішній час існує два державних акти на право власності на земельну ділянку площею 7, 90 га, розташованої на території Комишуваської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON]. 05.02.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області винесено ухвалу про поворот виконання рішення суду, якою скасовано реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 7,90 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] та має кадастровий номер 2323955400050020003. Повернути земельну ділянку площею 7,90 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] та має кадастровий номер 2323955400050020003 у власність [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що виконати ухвалу про поворот виконання рішення немає можливості, а саме повернути земельну ділянку у власність [PERSON] так як він помер. 25.12.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області ухвалено рішення про визнання державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 7,9 га що знаходиться на території смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області недійсним./а.с.51/. Відповідно до спадкової справи 26.03.2013 року нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, після померлого [INFO] [PERSON], так як спадкоємицею правовстановлюючого документу на земельну ділянку на надано./а.с.63-73/. Сестра позивачки [PERSON] відповідно до заяви повідомляє, що вона відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилась після померлого [PERSON]на користь [PERSON]/а.с.66 зв/. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховним Судом висловлена правова позиція, відповідно до якої свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. (ч. 1 ст. 126 ЗК України). Таким чином, оскільки у [PERSON] виникло право власності на земельну ділянку, яке перейшло у порядку спадкування до його дітей, які за відсутності правовстановлюючих документів у спадкодавця не можуть реалізувати своє право (отримати свідоцтво про право на спадщину), внаслідок чого звернулася до суду у порядку позовного провадження, вибравши відповідний спосіб захисту свого права, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: approved