Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить визнати квартиру [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину вказаної квартири. При цьому посилається на те, що вказана квартира була придбана подружжям під час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , нотаріусом було відмовлено позивача у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні у зв`язку з розірванням шлюбу між подружжям. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 03.06.2019 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження. 18.06.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. В судове засідання учасники справи не з`явилися, позивач, яка є законним представником своїх дітей відповідачів по справі [PERSON] , [PERSON] , відповідач [PERSON] та представник третьої особи надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року, який було розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.05.2015 року. Від шлюбу у вищевказаного подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.05.2005 року, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] 15.02.2018 року спадкоємцями за законом є діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON] . Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. листом від 01.03.2019 року позивачу було повідомлено про неможливість вирішення видачі їй свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя на майно, яке залишилось після смерті колишнього чоловіка. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст.70 СК України. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбними договором. Таким чином, квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] та [PERSON] спільно під час проживання в зареєстрованому шлюбі, а тому вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, при цьому їх частки є рівними. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачами позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved