Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів і просить стягнути з останнього сплачені кошти у розмірі 6 000,00 грн та судові витрати. У обґрунтуванні позовних вимог зазначила, що 21.08.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є диван «Прем'єр» загальною вартістю 6 740,00 грн. На виконання умов договору позивач сплатила 3 000,00 грн авансового платежу, а відповідач зобов'язувалася поставити та виконати замовлення на адресу позивача до 01/02.09.2015. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 серпня 2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є диван «Прем'єр» загальною вартістю 6 740,00 грн. На виконання умов договору позивач сплатила 3 000,00 грн авансового платежу, а відповідач зобов'язувалася поставити та виконати замовлення на адресу позивача до 01/02.09.2015 (а.с.19). Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Частиною 1 ст. 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала умов вищевказаного договору купівлі-продажу, та передбачений ним товар на момент розгляду справи не поставила позивачу та сплачені за товар кошти у розмірі 3 000,00 грн відповідач не повернула позивачу. З урахуванням вищенаведеного, а саме того, що відповідач порушила права позивача передбачені законодавством України, не доставила товар передбачений договором купівлі-продажу, та того, що позивач сплатила за цей товар грошові кошти у загальному розмірі 3 000,00 грн, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачені кошти у розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в загальній сумі 730,80 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 655, 662, 663 ЦК України;

Outcome: partial