Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 грудня 1995 року. Від цього шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружні відносини між ними припинені з березня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Основна причина розпаду сім'ї - це постійні сварки та суперечки, які продовжуються тривалий час. Внаслідок чого між ними відсутнє взаєморозуміння і довір'я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя її з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сумісне життя не склалося, тобто характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON], стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути без її участі, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею, прізвище залишити [PERSON] (а.с. 29). Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явився, однак раніше у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу без його участі (а.с. 21). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 09 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 278 (а.с. 10). Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 01 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с. 9). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. на користь позивача. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved