Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні взаємини між ними припинені, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду родини стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, в результаті яких між ними відбувалися сварки. Проживають за однією адресою, але спільне господарство не ведуть. Вважає, що за вказаних обставин збереження сім'ї неможливе та буде суперечити їх інтересам, шлюб між ними існує формально, а тому підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище набуте у шлюбі «Чирва». Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, клопотань не надходило. Відповідно до\~\~ ст. 224 ЦПК України,\~\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України). За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною його рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21 травня 1988 року Мошоринською сільською Радою народних депутатів, за актовим записом № 6. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вказує на відсутність з її сторони зацікавленості у його збереженні. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений між ними шлюб існує формально і як такий не відповідає інтересам сторін. Таким чином, суд зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved