Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона та відповідач з 27 квітня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07 липня 2015 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею, батько з цього часу не проявляє ніякої батьківської турботи відносно сина, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, його здоров'ям, жодного разу не спілкувався з сином, не проводив з сином вихідні та свята, не цікавиться його проблемами та потребами, вихованням дитини не займається, не приділяє їй достатньої уваги, не готує сина до самостійного життя, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям дитини. У зв'язку з чим позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в розмірі 640,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, порти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 40). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, які повернулися на адресу суду (а.с. 30,37). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, але надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 39). Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 31,38). Зі згоди позивача яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 27 квітня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2015 року шлюб розірвано (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04 грудня 2013 року (а.с. 9). Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). З довідки № 1 від 01.06.2017, виданої Криворізькою об'єднаною міською довідково-інформаційною службою «НОВАКОМ», видно, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12). З акта складеного мешканцями будинку [ADDRESS], завіреного старшим майстром дільниці № 5 ТОВ «Житло-Сервіс КР» [PERSON], вбачається, що наприкінці 2013 року [PERSON] зі своїми малолітніми дітьми та чоловіком [PERSON] приїхали на постійне місце проживання за вищевказаною адресою. З середини весни 2015 року після розлучення [PERSON] виїхав з даної квартири, а діти залишилися проживати з матір'ю. [PERSON] більше року свого сини [PERSON] не відвідує, не піклується про нього (а.с. 13). З довідки Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 531 від 12.06.2017 видно, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає (а.с. 15). З акта депутата Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Негоди М.В. вбачається, що [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, має малолітнього сина [PERSON], після розлучення з жінкою переїхав жити до матері в с. Радіонівка. З моменту розлучення сина до себе та до рідної бабусі жодного разу на свята та вихідні дні не привозив. З січня 2017 року останній з місця постійного проживання виїхав, на теперішній час його місце знаходження не відоме (а.с. 16). З довідки ДНЗ № 197 від 07.07.2017, видно, що [PERSON] з 2014 року відвідує ДНЗ №197, за час перебування дитини у дошкільному закладі вихователі спілкувалися лише з мамою. Батько дитини [PERSON] з сім'єю не проживає, участі у вихованні сина не приймає, за час відвідування дитиною дошкільного закладу батько жодного разу не приходив забирати дитину, не відвідував батьківські збори, загальносадові свята (а.с. 19). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], затвердженого виконавчим комітетом Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року, видно, що дорадчий орган Чкаловської сільської ради вважає доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 41-43). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина, оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не надає їй моральної підтримки, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved