Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вересні 2012 року придбала у Центральній аптеці №26 - невідокремленого структурного підрозділу ПОКП «Полтавафарм» - тонометр модель ВРА 80 виробництва «Мікролайф». Через декілька днів прилад почав працювати з недоліками, у зв'язку з чим звернулася до продавця з вимогою про їх усунення або повернення витрачених коштів. Проте відповідач тривалий час не повертав прилад, у зв'язку з чим змушена була придбати інший. Оскільки відповідач у встановлений законом строк не відремонтував виріб та на час ремонту не надав у користування іншого, відповідно до ст. 709 ЦК України, ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» просила стягнути на її користь вартість товару у розмірі 476 грн. 10 коп., неустойку за ненадання з обмінного фонду та прострочення термінів повернення тонометра з ремонту у сумі 860,40 грн. та 2000 грн. моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав повністю, проти його задоволення заперечував, посилаючись на те, що спірний тонометр є справним, що підтверджується відповідним технічним висновком, а позивач відмовляється його отримувати. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] у вересні 2012 року придбала у невідокремленого структурного підрозділу ПОКП «Полтавафарм» - Центральній аптеці №26 тонометр модель ВРА 80 виробництва «Мікролайф» вартістю 476,10 грн.(а.с.26,27,32), що визнається сторонами та підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Статтею 709 ЦК України визначено порядок і строки задоволення вимог покупця про заміну товару або усунення недоліків, з якої випливає, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов'язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Позивач не надала суду належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували факт продажу їй товару(у даному випадку тонометра) неналежної якості. Окрім того, у матеріалах справи наявний технічний висновок №76 від 20.03.2013 року сервісної служби ТОВ «Біонайм-Україна», згідно з яким тонометр ВР А80 виробництва «Мікролайф» підданий порівняльному тестуванню на точність показань і похибка показань є допустимою нормою згідно з вимогами ТУ і ДСТУ 4007-2001(а.с.12). Сторонам в установленому Цивільно-процесуальним кодексом України порядку роз'яснено право на проведення відповідної експертизи, проте від її проведення вони відмовились. Не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення на її користь неустойки в порядку ч. 5 ст. 709 ЦК України, ч. 7 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відсутні докази продажу їй товару неналежної якості, а також докази того, що позивач зверталася до відповідача з вимогою про надання в їй у користування аналогічного товару на час усунення недоліків. Як вбачається з матеріалів справи(а.с. 13) та підтверджується показаннями свідка [PERSON], [PERSON] повернула придбаний тонометр у аптеку №26 та, незважаючи на неодноразові звернення про те, щоб вона його забрала, відмовилась це зробити. У частині стягнення моральної шкоди позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р. №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Таким чином, оскільки не встановлено факту порушення прав споживача [PERSON], тому відсутні підстави для відшкодування їй моральної шкоди. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного та

Outcome: dismissed