Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні з січня 2014 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні позивача. Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття, щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягла та просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення йому повістки, але до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього не надходило заяви при розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди представника позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як було встановлено судом, 29 вересня 2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 610 (а.с. 2). Від даного шлюбу сторони мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 3,4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні з січня 2014 року. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні позивача. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов'язок надавати допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обов'язків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючі те, що відповідач ухиляється від утримання своїх дітей, ніякої допомоги не надає, суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з [PERSON] відповідно до ст.ст. 181,183 СК України повинні бути стягнути аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. З урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved