Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Посилалася на те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником двохкімнатної квартири, що по вул. Джамбула,11/1Б м.Чернівці. 26.11.2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді квартири №1Б, що по вул. Джамбула, 11 м. Чернівці. У відповідності до складеного заповіту її син [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого за заповітом. Вона, в інтересах неповнолітнього, звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено у звязку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру відповідно до вимог чинного законодавства. В подальшому, вона зясувала, що спадкодавець не зареєстрував свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.04.2004 року в органах БТІ. Просила визнати за [PERSON] право власності на квартиру №1б, що розташована по вул. Джамбула, 11 м.Чернівці. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач також у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що квартира №1-Б, що по вул. Джамбула, 11 м. Чернівці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.06.2000 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.2004 року належала на праві власності [PERSON]. (а.с.5-6). Як вбачається з технічного паспорту квартири, вона складається з двох житлових кімнат, площею 25,40 кв.м.; кухні, площею 5,3 кв.м.; санвузла, площею 3,00 кв.м., коридору, площею 2,20, 5,20 кв.м., комори, площею 1,3 кв.м. (а.с.11). 26 листопада 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.18). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді зазначеної квартири. Як було встановлено судом, 08.09.2011 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому на праві особистої власності квартиру №1Б, що в будинку №11, що по вул.Джамбула м.Чернівці заповів [PERSON] (а.с.4). З дослідженої у судовому засіданні копії свідоцтва про народження видно, що останній народився 15.06.2001 року та на даний час є неповнолітнім. Матірю та законним представником неповнолітнього є [PERSON] (а.с.17). Положеннями ст.392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкоємець у визначеному законом порядку звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру спадкодавцем не було зареєстровано у бюро технічної інвентаризації (а.с.13-14). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкування, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved