Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи Лозівського міськрайонного центру зайнятості про розірвання трудового договору. В обґрунтування позову зазначила, що 01 серпня 2002 року між нею та відповідачем по справі укладено трудовий договір №997, зареєстрований у Лозівському міськрайонному центрі зайнятості 07 серпня 2002 року. У січні 2003 року вона з відповідачем прийшла до згоди про розірвання трудового договору. Відповідач запевнила, що всі дії пов`язані з припиненням договору вона вчинить самостійно, але припинення трудового договору у центрі зайнятості не було зареєстровано. Наявність реєстрації даного договору є перешкодою для взяття її на облік як безробітну особу. В зв`язку з чим просить розірвати трудовий договір № 997 від 01 серпня 2002 року, зареєстрований 07 серпня 2002 року у Лозівському міськрайонному центрі зайнятості, укладений між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON] . Позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволення позовних вимог наполягала та просила їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечувала, наслідки винесення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомиа.\~Повістки відповідачу надсилалися за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п.2 ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно до положення ч.3\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Статтями\~1,\~2\~ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,\~16 ЦК України, ст.4\~ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що 01 серпня 2002 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено трудовий договір №997, який зареєстрований в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості 07 серпня 2002 року З метою стати на облік, як особа, що шукає роботу, позивач звернулася до Лозівського міськрайонного центру зайнятості. Повідомленням Лозівського міськрайонного центру зайнятості за №415/6 від 05.03.2020 року [PERSON] відмовлено у реєстрації її як безробітної особи у зв`язку з тим, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості, до якої включається інформація, що надійшла від центрів зайнятості у процесі своєї діяльності, зокрема від громадян, роботодавців, суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та органів державної влади, трудовий договір від 01.08.2002 року за № 997, зареєстрований 07.08.2002 року у Лозівському міськрайонному центрі зайнятості, укладений між нею та ФОП [PERSON] (ЄДРПОУ [NUMBER] ) не знято з реєстрації. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 21.07.2014 року здійснено запис №24760060003003641, згідно якого стан суб`єкта - ФОП [PERSON] припинено.\~ Згідно\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до\~ст. 23 КЗпП України\~трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Станом на момент укладення трудового договору між [PERSON] та ФОП [PERSON] діяв\~КЗпП\~в редакції від 09.06.2004 року, до якого була включена ст. 24-1, згідно якої у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. На виконання вимог вказаної статті на момент виникнення даних трудових правовідносин діяв Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики № 260 від 08.06.2001 р. Згідно п. 2 Порядку\~ укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. При укладенні трудового договору [PERSON] та ФОП [PERSON] були дотримані вимоги чинного на момент виникнення трудових відносин законодавства. Відповідно до п. 8 Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті\~Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Згідно\~\~з\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» від 8 червня 2001 року № 260\~та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до п. ч. 1\~ст. 36 КЗпП України\~підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, оскільки місцезнаходження відповідача не встановлено та на даний час ФОП [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність, тому, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлена можливості самостійно зняти його з реєстрації і захистити своє порушене право. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved