Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким: - визнати за нею, [PERSON] право власності і здійснити відповідну реєстрацію на 1/16 частку житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати реєстрацію права власності на 1/4 частину будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; - скасувати реєстрацію права власності на 1/4 частину будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що у грудні 2019 року позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію своєї 1/16 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , але їй було відмовлено, оскільки в реєстрі значаться попередні власники часток цього домоволодіння, відомості про яких не виключені. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою від 24.02.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 25.03.2020 року о 09:00 годині. 25.03.2020 року ухвалою суду підготовчий розгляд відкладено та повторно призначено на 22.04.2020 року о 09:00 годині. Ухвалою суду від 22.04.2020 року закрито підготовчий розгляд по справі та призначено судовий розгляд на 13.05.2020 року о 13:00 годині. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце проведення судового розгляду повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні (а.с.80). Відповідач [PERSON] про час та місце проведення судового розгляду повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду подала відзив в якому визнала позовні вимоги та просила провести розгляд справи без її участі (а.с.81, 82-87). Відповідач [PERSON] про судовий розгляд справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду подав відзив в якому визнав позовні вимоги та просив провести розгляд справи без його участі (а.с.66, 67-72). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про час та місце проведення судового розгляду повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду подали заяви кожен окремо про визнання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі (а.с.88-92). Треті особи [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] про час та місце проведення судового розгляду повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду подали заяви, якими підтримали позовні вимоги та просили провести розгляд справи без їх участі (а.с.99,103). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.12.2019 року, виданого Болградським міським головою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/16 частці житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно листа КП «Болградське БТІ» за №299 від 21.12.2019 року станом на 31.12.2012 року реєстрацію права власності за адресою: [ADDRESS] , здійснено за: - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на ј частину на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 22.11.2003 року виданого Болградською міською радою Одеської області, зареєстровано Болградським БТІ за № 434 від 22.11.2003 року; - [PERSON] на ј частину на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 01.10.2006 року виданого Болградською міською радою Одеської області, зареєстровано Болградським БТІ за № 16226327 від 01.10.2006 року; - [PERSON] на ј частину на підставі договору дарування № 3549 від 04.06.2007 року виданого Болградським приватним нотаріусом, зареєстровано Болградським БТІ за № 16226327 від 07.07.2007 року (а.с.17). За наданою Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №194616991 від 24.12.2019 року, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами; загальна площа:157.2 кв.м., житлова площа: 102,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16); власниками є: - [PERSON] , форма власності - приватна спільна часткова, розмір частки ј; - [PERSON] , форма власності - приватна, розмір частки ј; - [PERSON] , форма власності - приватна, розмір частки ј; - [PERSON] , форма власності - приватна спільна часткова, розмір частки 1/12; - [PERSON] , форма власності - приватна спільна часткова, розмір частки 1/12; - [PERSON] , форма власності - приватна спільна часткова, розмір частки 1/12; - [PERSON] , форма власності - приватна, розмір частки ј. Відповідно до рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №50437133 від 24 грудня 2019 року, встановлено наявність чинної державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за: - [PERSON] , форма власності: приватна спільна часткова, розмір частки 1/4; - [PERSON] , форма власності: приватна спільна часткова, розмір частки ј; - [PERSON] , форма власності: приватна спільна часткова, розмір частки ј; - [PERSON] , форма власності: приватна спільна часткова, розмір частки 1/12; - [PERSON] , форма власності: приватна спільна часткова, розмір частки 1/12; - [PERSON] , форма власності: приватна спільна часткова, розмір частки 1/12; - [PERSON] , форма власності: приватна, розмір частки, розмір частки 1/4; Відмова державного реєстратора вмотивована тим, що заявлені [PERSON] вимоги щодо державної реєстрації права на нерухоме майно суперечать вже зареєстрованим правам інших осіб на це нерухоме майно, що унеможливлює проведення процедури реєстрації права власності за заявником (а.с.18). Втім, дослідивши, витребувану з КП «Болградське БТІ» архівну інвентарну справу стосовно житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.1995 року виданого державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Кухаревою В.Б. спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є її син [PERSON] . В склад спадкового майна входить ј частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.18) На підставі договору купівлі-продажу будинку серії АВК № 285086 від 11.04.2000 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Кухаревою В.Б, реєстраційний номер 2868, [PERSON] продав, а [PERSON] купила ј частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за 4675 гривен (а.с.28). Надалі на підставі договору дарування серії ВЕР №390601 від 04.06.2007 року, укладеного між дарувателем [PERSON] та обдарованим [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар ј частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.65,71). Тобто, на даний час дійсним власником ј частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , а не [PERSON] , відомості про яку значаться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що свідчить про необхідність скасування реєстрації права власності на вказану частку за [PERSON] . Також судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини житлового будинку за № [NUMBER] від 19.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В., зареєстрованим в реєстрі за №1554, власник ј частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , подарував свою частину [PERSON] (а.с.86). Відповідні відомості були внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.87). Однак, право власності на зазначену частку домоволодіння значиться зареєстрованим і за попереднім власником [PERSON] . Таким чином, з огляду на досліджені докази та встановлені обставини справи, належна позивачу 1/16 частка домоволодіння, загальною площею 157,2 кв.м., житловою площею 102,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , є частиною від окремої ізольованої квартири, а саме належної сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 1/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , тобто кожному з них по 1/16 частині (а.с.9). В зв`язку з цим виникла необхідність привести у відповідність реєстраційні документи шляхом скасування здійсненої державної реєстрації на 1/4 частку за [PERSON] та на 1/4 частку за [PERSON] . Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач будучи власником 1/16 частини домоволодіння, загальною площею 157,2 кв.м., житловою площею 102,9 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] , не може безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved