Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити його батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], яка народилася [INFO]. Свої вимоги обгрунтувала тим, що з відповідачем з 28 вересня 2002 року по 19 грудня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO]. Проте, з моменту розлучення і по цей час [PERSON] жодного разу дочку не бачив, взагалі не спілкується з нею та не цікавиться її життям. Матеріальної допомоги на її утримання ні в добровільному порядку, ні в примусовому (за рішенням суду) не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на жовтень 2017 року складала 56422 грн. До того, ж місце його проживання їй не відоме. У зв'язку з зазначеними обставинами вона зверталася до правоохоронних органів щодо оголошення розшуку [PERSON] Таким чином, дочку вона забезпечує та виховує без допомоги колишнього чоловіка, останній самоусунувся та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських об'ов'язків щодо [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача просила суд позбавити віповідача батьківських прав стосовно його дочки [PERSON], оскільки він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неї. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положень п.2 ч.7, п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника, в якому він зазначає, що оскільки відповідач зареєстрований у Знам'янському районі Кіровоградської області, то відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача покладається на орган опіки та піклування за місцем його проживання. Відповідно і представник цього органу опіки і піклування повинен брати участь у розгляді даної справи. За таких обставин просив розглядати справу без його участі, з вирішенням зазначеного питання на розсуд суду (а.с. 72-73). Представник Знам'янської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в судовому засіданні просив суд ухвалити рішення за власним розсудом. Суд, заслухавши пояснення позивача його представника, представника Знам'янської районної державної адміністрації, свідка [PERSON], а також думку неповнолітньої [PERSON], дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 28 вересня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19 грудня 2007 року (а.с. 11). Від спільного життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Наразі позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Соколівської сільської ради від 30 жовтня 2017 року позивач проживає по [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: чоловік [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З відповідача на утримання дочки [PERSON] до її повноліття за рішенням суду від 26 червня 2008 року стягнуто аліменти, проте аліментні зобов'язання останній належним чином не виконує, станом на 01 жовтня 2017 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 56422 грн. 04 коп., про що свідчать долучені до матеріалів справи копія виконавчого листа та довідки Фортечного відділу державної виконавчої служби м.Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с. 14,15,16-21,22-23). Згідно з Актом обстеження житлових умов проживання, сім'я позивача проживає по [ADDRESS], у будинку зі всіма зручностями, та комунікаціями. Дочка [PERSON] має окрему належно облаштовану, мебльовану кімнату, забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку, має у достатній кількості відповідно до віку одяг та взуття. Сім'я має запас продуктів харчування та засоби гігієни. Мати приділяє достатньо уваги для виховання дочки, батько дитини [PERSON] вихованням дитини не займається, не цікавиться її здоров'ям, матеріальної допомоги не надає (а.с. 7). Згідно з характеристикою, дитина [PERSON] навчається у 9-му класі Комунального закладу «Соколівське навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр» Соколівської сільської ради. За час навчання зарекомендувала себе старанною ученицею, домашні завдання виконує систематично, бере активну участь в позакласній та позашкільній роботі. Спокійна, врівноважена, ввічлива, має дружні стосунки з однокласниками. Мама [PERSON] приділяє належну увагу навчанню та вихованню дочки, постійно відвідує батьківські збори, тримає тісний зв'язок з вчителями. Батько [PERSON] участі у вихованні дочки не бере, навчанням дитини не цікавиться. Жодного разу не з'являвся у школі, навіть не знайомий з класним керівником та вчителями (а.с.26). Позивач за місцем проживання має позитивну характеристику, є фізичною особою підприємцем (а.с. 25, 29-32). У судовому засіданні також з'ясовано, що відповідач зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.37). За інформацією Кіровоградського районного відділення поліції ГУНП в Кіровоградській області, наданою 31.10.2017 року за заявою позивача, працівниками поліції було здійснено виїзди за адресою: [ADDRESS], з метою встановлення факту проживання [PERSON], і встановлено, що вказана особа за цією адресою не проживає. Родичі останнього, а саме бабуся [PERSON] та мати [PERSON], а також сусід [PERSON] повідомили, що [PERSON] із своєю співмешканкою Наталією рік по тому виїхали до АР Крим. Через те, що у родичів із [PERSON] виникали постійні конфлікти на грунті вживання ним алкоголю, рідні не знають і не бажають знати, де наразі знаходиться вказаний громадянин. Відтак, працівниками поліції місце знаходження [PERSON] встановлено не було (а.с. 27). У висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON], що наданий Знам'янською районною державною адміністрацією зазначено, що відповідач знедавна зареєстрований та проживає разом зі співмешканкою в [ADDRESS]. Компроментуючих матеріалів на відповідача сільська рада не має, скарг від жителів села на нього не надходило. Обстежити умови проживання [PERSON] виявилося неможливим у зв'язку з відсутністю його вдома. Зі слів сусідів відповідач часто їздить на заробітки до Криму, бувають випадки вживання ним спиртних напоїв. До органів опіки та піклування щодо визначення годин спілкування з дочкою [PERSON] не звертався. До служби у справах дітей Знам'янської райдержадміністрації та на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Знам'янській райдержадміністрації не з'явився. За таких обставин Знам'янська районна державна адміністрація діючи як орган опіки та піклування. прийшла до висновку щодо залишення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], на розсуд суду (а.с. 94). Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач доводиться їй невісткою. Колишній чоловік невістки - [PERSON] років з десять не з'являвся до дитини [PERSON]. При цьому, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніколи не чинили. Допитана у судовому засіданні неповнолітня [PERSON] вказала, що з батьком зовсім не спілкується, він не цікавиться її життям, не піклується про неї. Вона майже не пам'ятає його, родинний зв'язок між ними втрачено. Не заперечує щоб батька було позбавлено стосовно неї батьківських прав. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Під час судового розгляду встановлено, що батько дівчинки з нею тривалий час не спілкується, її життям не цікавиться, не проявляє до неї жодного інтересу, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, взагалі не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені обставини в сукупності зрештою призвели до втрати родинного зв'язку дитини з батьком. Відповідач самоусунувся від виховання дочки, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на позивача, оскільки дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Судом не встановлено об'єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, її навчання, підготовку до самостійного життя, її медичний догляд та лікування, спілкування з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; інтерес до її внутрішнього світу та усіх сторін життя тощо. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Вищезазначені фактори, як окремо так і в сукупності, явно свідчать про свідоме тривале ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дочки [PERSON] та є наслідком винної поведінки з його боку через свідоме нехтування своїми зобов'язаннями, покладеними на нього положеннями ст.150 та ч.1 ст.157 СК України, що згідно з п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є не припустимим і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини. До того ж і факт ігнорування відповідачем судових засідань у даній справі також свідчить на користь того, що він не цікавиться долею своєї дитини. Зазначене вказує на достатність підстав для задоволення позовних вимог в силу п.2 ч.1 ст.164 СК України. За клопотанням позивача суд відносить судові витрати у даній справі на її рахунок. На підставі викладеного ст.18 Конвенції про права дитини, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст. ст.167, 171 СК України,

Outcome: approved