overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком розташованим за адресою: м. Фастів, вул. Добролюбова, 6. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Фастів, вул. Добролюбова, 6. [PERSON] є його колишньою дружиною, яка зареєстрована в будинку 15.05.2007 року, але фактично не проживає в будинку з 01 серпня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в які позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена, шляхом направлення поштового повідомлення за місцем її реєстрації. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок за адресою: м. Фастів, вул. Добролюбова, 6 (а.с. 10-11). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Фастівської міської ради від 11.02.2016 року № 1044 в будинку за адресою: м. Фастів, вул. Добролюбова, 6 зареєстрована [PERSON], але фактично не проживає за даною адресою з 01 серпня 2015 року. Місце її проживання не відоме (а.с. 13). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 07.11.2015 року в будинку за адресою: м. Фастів, вул. Добролюбова, 6 мешкає сімя з трьох осіб: чоловіка, [PERSON] та дітей: [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст.\~391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON], що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в м. Фастові по вул. Чкубовського, 12. Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй, [PERSON], на праві приватної власності належить будинок № 12 по вул. Якубовського в м. Фастові, Київської області на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду. В будинку зареєстровані її зять [PERSON] Іса, її донька [PERSON] та їх син [PERSON]. Відповідач з 2011 року не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в будинку немає. Перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачу не чинили. Він добровільно не користується даним житловим приміщенням понад 6 місяців без поважних причин. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала заяву в які позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], на праві приватної власності належить будинок № 12 по вул. Якубовського в м. Фастові, Київської області на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду (а.с.7). В будинку зареєстровані: [PERSON] Іса, [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки № 2436 від 21 жовтня 2015 року виданої Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області, [PERSON] Іса, [INFO], за адресою: м. Фастів, вул. Якубовського, 12, зареєстрований, але з 2011 року по даний час не проживає. Відповідно до ст.\~391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] Іса таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 38 по вул. Соборна, 56 в м. Фастові, Київської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 22 грудня 2005 року. У квартирі зареєстровані: її сини, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач, [PERSON] з 05 вересня 2012 року в даній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих його речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщення позивач не чинить. [PERSON] добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. Зазначені обставини можуть підтвердити свідки. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала заяву в які позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав, так як проживає в іншій державі, просив справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 22 грудня 2005 року (а.с.10-11). У квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 11 травня 2016 року, [PERSON] з 05 вересня 2012 року в даній квартирі не проживає (а.с. 4). Згідно витягу з реєстру населення, [PERSON], з 05 вересня 2012 року проживає в іншій державі, Ізраїль. Відповідно до ст.\~391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком розташованим за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Тітова, 94. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він [PERSON], є власником частини будинку № 94 по вул. Тітова у м. Фастові, Київської області. Відповідно до будинкової книги у будинку зареєстровано троє людей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У 2005 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] зазначає, що відповідач за вказаною адресою не проживає, участі в утриманні житла не бере, тому у позивача виникли проблеми зі сплатою комунальних послуг. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в які позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена, шляхом направлення поштового повідомлення за місцем її реєстрації. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], є власником частини будинку № 94 по вул. Тітова у м. Фастові, Київської області (а.с. 6). Відповідно до будинкової книги у будинку зареєстровано троє людей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7-8). У 2005 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 5 від 05.02.2016 року у будинку за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Тітова, 94, прописана [PERSON], [INFO], яка у будинку не проживає (а.с. 10). Відповідно до ст.\~391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття та стягнути з відповідача понесені нею витрати на отримання правової допомоги. Свої позовні вимоги позивач мотивує, що з 04 листопада 2006 року по 04 квітня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON]. Відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання сина не надає, місце його роботи позивачу не відоме. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомляв, надіслав до суду заяву в якій вимоги позову визнав, просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обовязку кошти на утримання дитини стягуються з них у судовому порядку. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі свідоцтвом про народження від 06 червня 2007 року, виданого виконкомом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області № 183 від17 лютого 2014 року малолітній [PERSON] проживає разом з своєю матірю [PERSON] та перебуває на її утримані. В судовому засіданні зясовано, що відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову та визначення частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Витрати на правову допомогу стягненню не підлягають, оскільки наявна в матеріалах справи квитанція не може вважатись належним документальним підтвердженням здійснення позивачем таких витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходжу, заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний на його задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено що сторони по справі знаходилися у зареєстровано шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає та виховується матірю [PERSON] Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, а також матеріальне становище відповідача, який працює, має професію та здатний надавати утримання сину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 700 грн. щомісячно та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 200 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги уточнила, просила стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку. Відповідач звернувся до суду із письмовою заявою в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, при визначенні розміру аліментів просить врахувати те, що має на утриманні окрім сина [PERSON] іще одну дитину, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, а також те, що він періодично надавав матеріальну допомогу на утриманні дитини позивачці. Суд вислухавши пояснення позивачки [PERSON], вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що сторони по справі знаходилися у зареєстровано шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає та виховується матірю [PERSON] Позивачка [PERSON] в даний час не працює, доглядає малолітнього сина, фактично знаходиться на утриманні у батьків, доходів не має. Відповідач згідно наданої довідки працевлаштований в ЧПКП «Татьяна и К» і має заробітки за 2013-2014 роки в межах 500-600 грн. щомісячно та має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] в добровільному порядку не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, а також матеріальне становище відповідача, який працює, має професію та здатний надавати утримання сину. Згідно зі ст.. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в у розмірі 1\\4 частки доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини та 1\\4 частину заробітку (доходу) відповідача на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги уточнила, просила стягувати із відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач свої вимоги та їх обґрунтування підтримала просила позов задоволити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що сторони по справі знаходяться у зареєстровано шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає та виховується матір'ю [PERSON]. Позивачка [PERSON] в даний час не працює, доглядає малолітнього сина, фактично знаходиться на утриманні у батьків, інших доходів не має. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] та дружини в добровільному порядку не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, а також матеріальне становище відповідача, який має професію та здатний надавати утримання сину та дружині. Згідно зі ст.. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дол. Досягнення дитиною повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а саме до 06.05.2017 року. Позивач звернулася до суду із письмовою заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити повністю, а справу розглянути без її участі. Відповідач звернувся до суду із письмовою заявою в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що сторони по справі знаходяться у зареєстровано шлюбі з 2 серпня 2013 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає та виховується матірю [PERSON] [PERSON]. Позивачка [PERSON] в даний час не працює, доглядає малолітнього сина, фактично знаходиться на утриманні у батьків, доходів не має. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] в добровільному порядку не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, а також матеріальне становище відповідача, який здатний надавати утримання сину. Згідно зі ст.. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом в якому просить шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 01.04.1978 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №721 розірвати, покликуючись на те, що подружнє життя не склалось, через розбіжність у характерах та поглядах на життя втратили почуття поваги та любові, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникали сварки. У шлюбі народилося троє дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Тривалий час не ведуть спільне господарства та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому просить такий розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, додатково пояснивши, не підтримує з відповідачем подружніх відносин протягом тривалого часу та не веде спільне господарство, перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, а тому просить позов задовольнити, при цьому залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечила. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, котра ствердила той факт, що тривалий спільне господарство не ведуть та подружні відносини не підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З наведених міркувань та

Outcome: approved