Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що від спільного шлюбу між нею та відповідачем, [INFO] була народжена донька [PERSON] та [INFO] була народжена донька [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду міста Луганська з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача, однак, відповідач рішення суду не виконує, що призвело до виникнення заборгованості по аліментах, яка складає з 27 лютого 2013 року по листопад 2013 року 4630,26 грн. Розрахувавши розмір пені, позивач просила суд стягнути з відповідача пеню в сумі 2519,54 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач участі не приймала, представник надав заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судовому засіданні участі не приймав, про місце та час розгляду справи повідомлявся, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, перевіривши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 18.06.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача з 27.02.2013 року до повноліття найстаршої дитини (а.с. 5). Аліменти відповідач сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на листопад 2013 року склала 4640,26 грн. (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежно виконує свій обов'язок щодо сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], внаслідок чого має заборгованість по сплаті аліментів. За змістом ст. 368 ЦПК України рішення суду, яке набрало законної сили виконується на підставі виконавчого листа і є підставою для відкриття виконавчого провадження ( ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вказаних положень Закону заборгованість по аліментах визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи з положень ст.196 СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. Вказане положення закону пов'язане з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч.2 ст. 550 ЦК України відсотки та неустойка (як повторна пеня) не нараховується. При визначенні суми заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому, пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Розрахунок суми пені від суми несплачених аліментів нараховується наступним чином (з урахуванням проплат відповідача): сума належних до сплати аліментів х період прострочення х 1% / 100% = сума пені за період прострочення, тобто нарахування пені обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. Таким чином, суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки він відповідає зазначеним нормам законодавства. Тож, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved