Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] відповідно до наданої розписки від 24.04.2017 року грошові кошти в розмірі 1000 доларів США. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 24.04.2017 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач надала [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000 доларів США з умовою їх повернення до 24.04.2018 року. Грошові кошти у визначеному розмірі були передані 24.04.2017 року та підтверджені відповідною розпискою [PERSON] Відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманих коштів не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на час розгляду справи позика не повернута. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належно, будь-яких заяв, клопотань по суті позову до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Встановлено, що 24.04.2017 року [PERSON] складена розписка про те, що він взяв в борг кошти в сумі 1000 (однієї тисячі) доларів США та зобов'язується повернути їх до 24.04.2018 року. Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Таким чином, наявність розписки в матеріалах справи підтверджує факт укладення між сторонами договору позики в силу вимог ст. 1047 ЦК. Між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, оскільки відповідно до вимог ст. 1047 ЦК розписка є одночасно документом, який підтверджує й передавання грошей позичальнику, й укладення договору позики. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 11.09.2018 року позика не повернута. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає примусовому стягненню грошові кошти в сумі 1000 доларів США та судовий збір в розмірі 704,80 грн., пов'язаний із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved