Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі довідки ЖБК -37 «Круг-13» від 28.08.1993 року №135 та реєстраційного посвідчення Харківського міськБТІ. Відповідач є її пасинком та був вселений до квартири як член сім`ї власника. В 2011 році він пішов з квартири, забрав всі свої особисті речі, і з того часу в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, квартирою не цікавиться. Зазначила, що відповідач тривалий час добровільно не проживає у спірній квартирі, в квартирі відсутні його речі, відповідачу не перешкоджали проживати у квартирі. У зв`язку з цим, вона була змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та заявила, що відповідач пішов з квартири добровільно, так як створив свою сім`ю. Спочатку вони підтримували зв`язок та відносини. В подальшому відповідач почав пиячити, веде аморальний спосіб життя і його теперішнє місце проживання невідоме. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток по місцю реєстрації. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи, щоть відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Третя особа надала письмові пояснення, з яких вбачається, що надання особою рішення суду, що набрало чинності про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням є достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку і додатково ухвалення з цього приводу судового рішення не потребує. Суд, вислухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі довідки ЖБК -37 «Круг-13» від 28.08.1993 року №135 та реєстраційного посвідчення Харківського міськБТІ( а.с.6). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї), від 30.10.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі ( а.с.9). Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа. З пояснень позивачки вбачається, що [PERSON] є її пасинком і був вселений до належної їй квартири в якості члена сім`ї в 1989 році разом зі своїм батьком та братом [PERSON] . Спірною є однокімнатна ізольована квартира. Після смерті чоловіка діти залишися проживати з нею. В 2011 році відповідач створив свою сім`ю, через два дні забрав всі свої речі та пішов проживати на зйомну квартиру. Деякий час позивачка спілкувалася з відповідачем, однак в подальшому він став вести аморальний спосіб життя, набрався кредитів, став пиячити, і близько п`яти років він взагалі з сім`єю не спілкується, його місце проживання невідоме. Комунальні послуги він не сплачує, квартирою не цікавиться. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , подруга позивачки і [PERSON] сусідка. Вони повідомили суду, що позивачка не перешкоджала відповідачу в проживанні та користуванні спірною квартирою, однак він добровільно покинув житло і близько п`яти років квартирою не цікавиться, не приходить, комунальні послуги не сплачує, ремонти не робить, його речей в квартирі немає. В квартирі проживає позивачка з пасинком [PERSON] . З відповіді ЖБК «Круг-13» вбачається, що [PERSON] не звертався до них з питань бронювання квартири [ADDRESS] . порушення права користування цією квартирою. Аналогічна відповідь надійшла з Індустріального ВП ГУНП в Харківській області. Медичної картки в поліклініці №9 по місцю своєї реєстрації [PERSON] не має, лікаря додому за вказаною адресою не викликав, що підтверджується відповіддю з КНП «Міська поліклініка №9» Комунальні послуги сплачує позивачка [PERSON] про що надала копії квитанцій. Опіка та піклування над [PERSON] не призначалася і він не призначався опікуном чи піклувальником, про що свідчить відповідь з управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] більше року без поважних причин не проживає в квартирі, що належить на праві власності позивачці, і тому підлягає визнанню таким, що втратив право користування цією квартирою. Що стосується вимог позивачки про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, то вони задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка кореспондується з пунктом 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється серед іншого, на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11 до Правил, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням… У зв`язку з цим, вказані рішення, які набрали законної сили та подані до відділу реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації ХМР як підстава проведення реєстраційної дії є обов`язковим для виконання, тому не потребують додаткового зобов`язання в резолютивній частині рішення щодо зняття з реєстраційного обліку. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial