Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2014 уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частину від всіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з»явилася, на адресу суду надала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, на позові наполягає, уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти розмірі 1/4 частину від всіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною трьох років , не заперечує проти винесення заочного рішення у разі повторної неявки відповідача. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим не з»явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 05 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки, наданої Кам»янською сільською радою Каховського району Херсонської області від 07.04.2016 №577, [PERSON], 2015 р.н., зареєстрований та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, має дохід, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 3, 80-84 СК України,

Outcome: approved