Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач\~\~звернулася до суду з позовом до\~\~відповідача [PERSON] \~про\~\~ стягнення\~\~аліментів\~\~на утримання\~\~неповнолітньої\~\~ дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на її користь до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 15.07.2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося та з червня 2013 року вони перестали проживати однією сімєю. Донька Софія, зараз проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак де він працює їй невідомо. Враховуючи викладене, вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та зокрема зазначила, що відповідач починаючи з жовтня 2016 року почав надавати їй по 500 грн. допомоги на утримання доньки. Однак такий розмір аліментів не є достатнім та вона не впевнена, що відповідач буде періодично надавати матеріальну допомогу, хоч в такому розмірі. Відповідач\~в судовому засіданні на початку позов визнав, однак в подальшому змінив свою думку та заперечував проти стягнення з нього аліментів, оскільки з жовтня 2016 року він сплачує позивачу аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. Суд заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-КИ №305483 (а.с.3). На теперішній час донька проживає разом з позивачем. Як також встановлено судом, і не заперечувалось сторонами, відповідач починаючи з жовтня 2016 року надає позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки, однак ця допомога не носить постійного характеру, а є періодичною. Згідно\~ст. 180 Сімейного Кодексу\~\~України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Відповідно до\~ч.ч.1-3\~ст.183 Сімейного Кодексу\~\~України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що домовленість між сторонами, щодо утримання дитини не досягнута, відповідач постійної участі в утриманні дитини не бере, то суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4\~\~частини від заробітку (доходу), але не менш\~\~ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ Питання судових витрат слід вирішити на підставі\~ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved