Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала у шлюбі з [PERSON] , з яким розлучилася на підставі рішення мирового судді судової дільниці № 36 МО міста Радужного Ханти-Мансійського АО-Югри Тюменської області від 22.11.2007. В період спільного проживання в них народилися двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2016 року позивач разом з дітьми, які є громадянами Російської Федерації, проживають на території Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка на даний час увійшла до складу Знам`янської ОТГ. Паспорти громадян РФ діти отримували вже у консульських установах МЗС Росії в Україні. З часу розірвання шлюбу у 2008 році відповідач приїздив разом з дітьми в Україну до батьків позивача у село Петрове Знам`янського району, де прожив деякий час, а потім поїхав у невідомому напрямку, жодним чином з дітьми контакту не підтримував, не спілкувався з ними, їх інтересами, проблемами, успіхами у навчанні чи то станом здоров`я не цікавився. 11 квітня 2011 року у нотаріуса за місцем проживання він склав та поштою надіслав заяву про відмову від своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З того часу життям своїх дітей [PERSON] не цікавиться, жодного контакту з дітьми не підтримує, участі у вихованні, розвитку і утриманні не приймає. [PERSON] не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає синові та доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі: не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, тощо. Тривалість в часі такої поведінки відповідача призвело до повної втрати психологічно- емоційного зв`язку між нам та дітьми, які вже навіть не згадують про його існування, не сумують за ним та не мають потреби у стосунках із біологічним батьком. На підставі посвідки на постійне проживання в Україні, позивач має право проживати на території України. Але діти [PERSON] і [PERSON] , які є громадянами Російської Федерації, без згоди батька не можуть отримати документів на постійне проживання в Україні, що на даний час суттєво обмежує їх права, оскільки на маючи посвідки на постійне проживання в Україні, вони не можуть ні зареєструватися на зовнішнє незалежне оцінювання, ні отримати документ про освіту. Таким чином, зважаючи на необхідність дотримання балансу між інтересами дітей та їх батька, необхідно відзначити, що у даному випадку у разі задоволення позову не відбудеться жодного порушення прав сторін, оскільки батько не проявляє намірів піклуватися про своїх дітей, а потреби дітей, в свою чергу, компенсовані зусиллями матері та бабусі по материній лінії. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої підтримала вимоги позову та просить провести розгляд справи без участі представника. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Батьки дітей розлучилися 22 листопада 2007 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане відділом РАГС адміністрації міста Радужного Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області 08 липня 2009 року. Діти проживають разом з матір`ю в с.Петрове Кропивницького району Кіровоградської області, перебувають на її утриманні. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.02.2021 побутові умови проживання родини добрі, в будинку чисто та прибрано, діти мають окремі мебльовані кімнати, одяг за віком та сезоном. [PERSON] навчається в 10 класі НВК «Знам`янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2-ліцей», з відомостей характеристики навчального закладу має добрі успіхи в навчанні, достатній та високий рівень знань, завжди доглянута, охайна, дисциплінована. Зі слів дитини з батьком не бачиться та не спілкується. [PERSON] навчається у 8 класі Петрівської НВК «ДНЗ-ЗНЗ І-ІІІ ступенів» Знам`янської міської ради Кіровоградської області. В закладі навчається з 3 класу, завжди доглянутий та охайний. Батько [PERSON] контакту зі школою не підтримує, з вчителями не спілкується, мати спілкується з вчителями, цікавиться шкільним життям дитини, відвідує батьківські збори. Відповідно до характеристики на [PERSON] за місцем її проживання, остання проживає в с. Петрове разом з дітьми, вихованню яких приділяє значну увагу, забезпечує їх всім необхідним для їхнього повноцінного життя та здоров`я, веде активний спосіб життя, сприяє всебічному розвитку дітей. Батько дітей з родиною не спілкується, у вихованні та утриманні дітей участі не приймає, не надає дітям необхідного догляду, не забезпечує сім`ю продуктами харчування, не цікавиться життям та здоров`ям своїх неповнолітніх дітей. Рішенням мирового судді судової дільниці №1 в м. Радужний Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 28 січня 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей. З часу присудження аліменти відповідач сплачував нерегулярно, інколи не платив взагалі, через що виникла заборгованість. Постановою мирового судді судової дільниці №1 Радужнинського судового районуй Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 22 листопада 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату без поважних причин в порушення рішення суду коштів на утримання дітей. [PERSON] 11 квітня 2011 року відмовився від своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , про що надана заява посвідчена нотаріусом міста Радужного Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області Савчик А.М. Відповідно до висновку виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 19.07.2021 №01-40/1455/1 відсутність матеріального забезпечення дітей з боку батька, турботи про стан їхнього здоров`я, участі у вихованні дітей та незацікавленість їхнім життям свідчить про ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи те, що батько не виконує батьківські обов`язки, чим утискує законні права та інтереси неповнолітніх дітей, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Знам`янської міської ради, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, а також санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10 травня 2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). У п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності батьків. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по піклуванню за здоров`ям своїх дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток не турбується, не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, з дітьми взагалі не спілкується та не підтримує будь-якого контакту, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, відмовився від дітей, про що надана нотаріально завірена заява, враховуючи, що діти знаходяться на повному утриманні та вихованні матері, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved