Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним нарахування про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення коштів та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 травня 2011 року між нею та відповідачем - Публічним Акціонерним Товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» був укладений кредитний договір № 3п-2011 на суму 1 530 000 грн. на строк з 16.05.2011 по 10.09.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26% річних для споживчих цілей. 14 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211985, за умовами якого вона передала на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 1 455 000 грн. строком на 12 місяців до 14.09.2012 року. Того ж дня, 14 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211977, на виконання умов якого вона передала на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 46 000 доларів США, еквівалент у гривнях - 366 725,80 грн. строком на 12 місяців до 14.09.2012 року. З урахуванням наявності у неї кредиту в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» згідно договору № 3п-2011 від 16.05.2011 року та згідно додаткової угоди № 1 від 14.09.2011 року до кредитного договору вона передала у заставу майнове право на отримання грошових коштів в сумі 1 455 000 грн.. які знаходяться в ЧФ ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі договору банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211985 від 14.09.2011 року та майнове право на отримання грошових коштів в 46 000 доларів США, які знаходяться в ЧФ ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі договору банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211977 від 14.09.2011. 11 березня 2013 року отримала від відповідача лист-вимогу № 205/057-03 про усунення порушень кредитного договору та договору застави. Вважає, що не порушувала умови кредитного договору та договору застави, а дії відповідача є незаконними, оскільки за умовами вищевказаних договорів у разі закінчення терміну їх дії банк повинен був за рахунок депозитних коштів шляхом списання здійснити погашення кредитку. Натомість банк цього не зробив і лише через рік повідомив її про існування заборгованості по кредитному договору. Внаслідок неправомірних дій відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає в у моральних та душевних стражданнях, а саме отримуючи листи з повідомленнями, що про неї можуть розповсюдити негативну інформацію в пресі та серед її можливих знайомих почала погано себе почувати, має розлади сну, постійно перебуває в поганому самопочутті, оскільки переживає, з приводу подальших дій відповідача. Її емоційні розлади, переживання являються тривалими, що змушують вживати ліки та препарати для врівноваження дій та емоцій для подальшого життя. Вона вважає, що діями відповідача їй була нанесена важка моральна травма з емоційними розладами та психологічними стражданнями, яка повинна бути відшкодована в установленому законом порядку та яку оцінює в 50 000 грн. Просила суд визнати незаконним нарахування ПАТ «Брокбізнесбанк» АТ «Брокбізнесбанк» їй штрафних санкцій за кредитним договором 3п-2011 від 16.05.2011 року в розмірі 652 915,16 грн. неустойки; 214 166,39 грн. несплачені відсотки; 105 749,79 грн. неустойки за несплачені проценти; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості їй за кредитним договором 3п-2011 від 16.05.2011; стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 118 172 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 16 травня 2011 року між позивачем та відповідачем - Публічним Акціонерним Товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» був укладений кредитний договір № 3п-2011 на суму 1 530 000 грн. на строк з 16.05.2011 по 10.09.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26% річних для споживчих цілей. В подальшому, 14 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211985. За умовами договору позивач передала на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 1 455 000 грн. строком на 12 місяців до 14.09.2012 року, що підтверджується квитанцією № 4 від 14.09.2011 року. 14 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211977 згідно якого позивач передала на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 46 000 доларів США, еквівалент у гривнях - 366 725,80 грн. строком на 12 місяців до 14.09.2012 року, що підтверджується квитанцією № 3 від 14.09.2011 року. З урахуванням наявного у позивача кредиту в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» згідно договору № 3п-2011 від 16.05.2011 року та згідно додаткової угоди № 1 від 14.09.2011 року до кредитного договору, позивачем передано у заставу майнове право на отримання грошових коштів в сумі 1 455 000 грн. які знаходяться в ЧФ ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі договору банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211985 від 14.09.2011 року та майнове право на отримання грошових коштів в 46 000 доларів США, які знаходяться в ЧФ ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі договору банківського строкового вкладу «Скарбничка» № D_070211977 від 14.09.2011. Відповідно до п. 1.4. Договору застави № Дз 3-3п-2011 від 14.09.2011 року в забезпечення виконання Основного зобов'язання за кредитним договором позивач надає заставодержателю в заставу майнове право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 1 455 000 грн., які знаходяться на рахунку № 26350700009075 в ЧФ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі договору банківського строкового владу «Скарбничка» № D_070211985 від 14.09.2011, що укладений між ЧФ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] Аналогічні умови прописані і у Договорі застави № 4-3п-2011 від 14.09.2011 року, згідно якого Основного зобов'язання за кредитним договором позивач надає заставодержателю в заставу майнове право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 46 000 доларів США, які знаходяться на рахунку № 26350700009066 в ЧФ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі договору банківського строкового владу «Скарбничка» № D_070211977 від 14.09.2011, що укладений між ЧФ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] Згідно п. 3.1.1. обох Договорів застави якщо у позивача будуть прострочені платежі по кредитним договорам, Банк набуває право звернути стягнення на Предмет застави, а саме на грошові кошти в сумі 1 455 000 грн., та 46 000 доларів США. Крім того, відповідно до п. 7.1 кредитного договору Позичальник (позивач доручає Банку (відповідачу) здійснити договірне списання з будь-яких його рахунків поточних, вкладних (депозитних), карткових, інших, в тому числі в іноземній валюті, відкритих в Банку, суми заборгованості Позичальника в разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх зобов'язань за цим Договором. Заперечуючи проти позову відповідач стверджує, що договір застави передбачає право, а не обов'язок заставодержателя, яким є в даному випадку банк списати кошти на погашення кредиту. Між тим, зі змісту договору застави Дз-3п-2011 від 14 вересня 2011 року вбачається, що якщо на день, визначений основним договором, тобто кредитним договором, заставодавець не поверне заставодержателю кредит в повному обсязі чи його частину, та/або не сплатить проценти чи штрафні санкції, та/або іншу заборгованість та платежів, що випливають з основного зобов'язання, заставодержатель набуває права звернути стягнення на предмет застави. При цьому, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється шляхом відступлення заставодержателем заставленого права. Сторони погодили, що укладення додаткових документів для підтвердження звернення стягнення на заставлене право, крім цього договору, не потрібно. Заставодержатель зобов'язаний повідомити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, заставодавця про порушення основного зобов'язання та про свій намір набути на свою користь заставлене право. Таке повідомлення направляється одночасно з реєстрацією в Державному реєстрів відомостей про звернення стягнення на заставлене право. І якщо протягом 30 днів з моменту направлення повідомлення основне зобов'язання залишається невиконаним, заставодавець вважається таким, що відступив, а заставодержатель таким, що прийняв майнове право вимоги грошових коштів, які є предметом застави згідно з Депозитним договором. Саме з цього моменту заставодержатель може перерахувати предмет застави на будь-який власний рахунок і задовольнити за рахунок цих коштів в повному обсязі всі свої вимоги за кредитним договором ( ст.3 Договору) . Проте, як вбачається із наданих суду доказів, лист-вимога позивачу [PERSON] банком була направлена лише 11.03.2013 року, в той час як строк дії кредитного договору закінчився 14.09. 2012 року. Тобто право банку на перерахунок коштів в сумі 1455 000 грн. та 46 000 дол. США на погашення кредиту виникло 14.09.2012 року. Але відповідач списав заборгованість по кредитному договору за рахунок депозитних коштів позивача [PERSON] 10 липня 2013 року. Внаслідок несвоєчасного списанням кошті на погашення кредиту позивачу банком нараховані штрафні санкції , а саме : неустойка-в розмірі 652 915,16 грн., несплачені відсотки - 214 166,39 грн., неустойка за несплачені проценти - 105 749,79 грн. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач не належним чином виконував умови договор кредиту № 3п-2011 від 16.05.2011 року, додаткову угоду до нього та договори застави, що призвело до безпідставного нарахування позивачу штрафних санкцій. Також, як вбачається з договору кредиту на суму 1 530 000 грн. та депозиту в розмірі 1 455 000 грн. різниця між ним становить 75 000 грн., невиплачені відсотки по кредиту становлять суму 214 116,39 грн.. відсотки та різниця між договорами забезпечена договором застави на суму 46 000 доларів США (на день підписання договору 1 долар США становив згідно комерційного банку 8,12 грн.), що становить 373 520 грн., що відповідно забезпечує суму 289 116,39=214 116,39+75 000 грн., а різниця між 373 520-289 117= 84 403 грн. Також по договору депозиту на суму 1 455 000 грн. банком були невиплачені відсотки за період з 01.09.2012 р. по 14.09.2012 р. в розмірі 8371 грн., по договору депозиту на суму 46 000 доларів США за 14.09.2012 р. відсотки становили 3128 доларів США (на день виплати відсотків 1 долар США становив згідно комерційного банку 8,12 грн.), що становив 25 399 грн., +8371+84403= 118 172 грн.), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач не надав суду ні в своїх поясненнях ні в самій позовній заяві, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди, не надав суду докази. Більше того, порушення прав позивача виникло з договірних зобов'язань, якими не передбачено відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: approved