Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 23 серпня 2008 року у виконкомі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №37. Під час спільного проживання вони з відповідачем втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, вони зрозуміли, що чужі люди, в звязку з червня 2013 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, проживають окремо, у кожного нова сімя. подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам і інтересам її дитини. Питання про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини вони будуть вирізувати у добровільному порядку. Час на примирення не потрібен. У звязку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання відповідачем судової повістки. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 116167, згідно якого 23.08.2008 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 232170, довідкою про склад сімї позивача, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони з червня 2013 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, проживають окремо, у кожного нова сімя, спільне життя поміж ними не складається, через втрату почуття любові та взаємоповаги, між ними склались неприязнені відносини. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved