Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2002 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов не визнав, просив надати строк для примирення 6 місяців. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 30.11.2002 року зареєстрували шлюб. Сторони мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що між сторонами близько року триває конфлікт, 2 місяці сторони проживають окремо. Позивач в судовому засіданні пояснила, що чоловік знущається над нею морально і фізично, застосовує фізичну силу. Діти є свідками таких конфліктів. Відповідач контролює та підпорядковує життя [PERSON] , принижує її честь та гідність, переслідує. Позивач втекла від чоловіка, орендувала житло де проживає з дітьми, але [PERSON] викрав ключі, проник до житла, намагався зґвалтувати дружину, бив, ображав. Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів за захистом. [PERSON] категорично не бажає відновлювати подружні відносини з [PERSON] , втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, залишився, лише, страх. Позивач заперечила надання строку для примирення. Відповідач наполягав на збереженні шлюбу, вказав, що кохає дружинну, просив надати строк для примирення. [PERSON] не заперечив факту застосування фізичної сили до дружини, але вважає то не значним, легким повчанням. Відповідач ствердив, що дружина близько 2 місяців проживає окремо, близько 10-15 разів за останній рік викликала поліцію, [PERSON] при зустрічі кричить, боїться, у відносинах стала холодною. Відповідач повідомив суду факти відібрання у дружини телефону, зачинення її дома, вказав, що дружина і діти не бажають спілкуватися з ним через поведінку, саме, його дружини. Відповідач зазначив, що має почуття до дружини, їх шлюб неможливо розірвати. Встановлені судом обставини та наведені факти свідчать про спричинення відповідачем домашнього насильства в сім`ї, обмеження конституційних прав [PERSON] . Встановлено, що позивач раніше зверталася вже до суду з позовом про розірвання шлюбу, позов залишено без розгляду. Наведене свідчить про триваючий характер конфліктної ситуації в сім`ї. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Позивач просила не змінювати прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved