Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 04.02.2020 року приблизно о 19:00 годині відповідач перебуваючи за адресою: м. Біла Церква, вул. Уласа Самчука, 35, навмисно пошкодив її автомобіль ЗАЗ Lanos, д.н.з. [NUMBER] , при цьому ображав її та погрожував фізичною розправою. Вина [PERSON] у вчиненні правопорушення встановлена постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 13.03.2020 року, якою його, також, було звільнено від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Внаслідок скоєного правопорушення відповідач спричинив позивачу матеріальну шкоду, так як пошкодив її автомобіль та відповідно до висновку експертного дослідження №25 від 17.02.2020 року вартість матеріального збитку становить 47810,97 грн.. Крім того, позивач понесла витрати на проведення даної експертизи в розмірі 2000,00 грн., а тому загальна сума матеріальних збитків становить 49810,97 грн, що і просить позивач стягнути з відповідача на свою користь. Також, позивач просила відшколдувати судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належно, надала до суду письмову заву, де просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належно, 26.10.2020 року в суді отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подав. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2020 року приблизно о 19:00 годині відповідач [PERSON] , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Уласа Самчука, 35, навмисно пошкодив автомобіль ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , при цьому ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 13.03.2020 року, [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежились усним зауваженням. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрито. При цьому вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та просив суворо не карати. Постанова набрала законної сили 23.03.2020 року (а.с. 4). Відповідно до Висновку №25 експертного дослідження про визначення матеріального збитку від 18.02.2020 року, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля ЗАЗ Lanos д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку спричиненого позивачу на дату оцінки, складає 47810 грн. 97 коп. (а.с.6-18). Згідно акту виконаних робіт №25 від 18.02.2020 року та квитанції №8 від 18.02.2020 року, за складання експертного висновку щодо автомобіля ЗАЗ Lanos д.н.з. [NUMBER] , позивач сплатила 2000,00 грн. (а.с.19, 20). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як було зазначено вище у рішенні суду, 13.03.2020 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежились усним зауваженням. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрито. Постанова набрала законної сили 23.03.2020 року. При цьому, як вбачається зі змісту постанови, [PERSON] вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, визнав та просив суворо його не карати. Відповідно до ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, протиправна поведінка [PERSON] , його вина та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням наслідків у виді збитків є доведеною та визнавалася відповідачем. Також, будучи обізнаним щодо позовних вимог по даній справі, відповідач жодним чином не заперечив позов. Тому, враховуючи, що позивачу [PERSON] неправомірними діями [PERSON] завдано матеріальну шкоду, яка не відшкодована, - суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 49810,97 грн.. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду наведеного, даючи оцінку наданим у справі доказам в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved