Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У належному позивачу будинку був зареєстрований з 08.08.2016 року [PERSON], згідно усної домовленості про тимчасову реєстрацію у будинку позивача. Відповідач жодного дня не проживав у будинку позивача, не сплачував комунальні платежі, в утриманні житла участі не брав, особистих речей відповідача в будинку не має. Неодноразові усні прохання до відповідача знятися з реєстрації місця проживання в добровільному порядку з 2017 року і по даний час не дали жодних результатів. Посилаючись на викладене просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування згаданим житловим будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2914 року індексний номер 20193889 позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS]. (а.с.12). Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. З довідки Чорнухинської селищної ради вбачається, що у вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON], але не проживає (а.с.14). Дані обставини також підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.10.2018 року. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ч. 2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка є підставою для задоволення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved