Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення членства в ПАТ «Альфакапітал», обґрунтовуючи вимог тим, що 11.09.1988р. на підставі скорочення штату чисельності працівників, позивача було звільнено з посади інженера по охороні праці , техніки безпеки і організації пожежної охорони радгоспу «Авангард». В 1998 році позивач звернувся з заявою до Полтавської районної державної адміністрації про виділення йому частки паю відповідно Указу президента України «Про порядок паювання земель , переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. № 720/95. На заяву було отримано відповідь де вказано, що для позитивного вирішення питання про одержання сертифікату на право на земельну частку (пай), йому не обхідно встановити членство у ВАТ «Авангард», тому позивач був змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити в зв'язку з пропуском строків позовної давності. Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено і підтверджується в повному обсязі матеріалами справи, що [PERSON], [INFO], працював в радгоспі «Авангард» з липня 1977 року по 11.09.1988 р., відповідно записів в трудовій книжкці (а.с. 3, 4-6). Згідно НАКАЗУ № 38-к від 10.09.1988р. виданого директором радгоспу Семенко В.І., встановлено, що [PERSON] було звільнено з посади інженера по охороні праці, техніки безпеки і організації пожежної охорони з 11.09.1988р. по скороченню на підставі п. 1 ст. 40 КЗоТ УССР (а.с. 7), що на даний час позбавило позивача законного права на земельну частку пай відповідно Указу президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. № 720/95. На письмове звернення [PERSON], Полтавська районна державна адміністрація Полтавської області листом від 02.03.1998 року № 01-18/82, повідомила, що для позитивного вирішення питання про одержання сертифіката на земельну частку пай, необхідно встановити його членство в ВАТ Авангард», яке вирішується в судовому порядку. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Отже судом встановлено, що з 1998р. позивачу [PERSON] було відомо про те, що він має право на поновлення в членах ВАТ «Авангард» в судовому порядку, однак він скористався даним правом лише в 2015р. звернувшись до суду з вказаним позовом. За даних обставин, враховуючи подану заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Капітал» (правонаступник бувшого радгоспу ВАТ «Авангар»), про встановлення членства в ПАТ «Альфакапітал», слід відмовити, так як позивач звертаючись до суду пропустив встановлений ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності і про що в судовому засіданні було заявлено відповідачем відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦКУкраїни . Окрім цього суд вважає, що так як позивач [PERSON] є інвалідом другої групи, і відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору, судові витрати підлягають віднесені за рахунок Держави. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 257, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed