Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 22.05.2012 року вона позичила відповідчу кошти в сумі 12572 грн. строком до 21.06.2012 року, про що була складена розписка. Однак, на час звернення до суду, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобоязання щодо належного і вчасного поверненя боргу, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 12572 грн та 3% річних від суми боргу за прострочення виконання свого грошового зобов'язання, що становить 721,25 грн. В судовому засіданні представник позивача, згідно довіреності, підтримав позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань суду не подавав. А тому, на підставі ст. ст.224, 225 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач дала в борг відповідачу грошові кошти на загальну суму 12 572 грн., про що 22.05.2012 року відповідач власноруч написав розписку, де зобов'язався повернути позивачу 12572 грн. до 21.06.2012 року. Наведене підтверджується розпискою, оригінал якої приєднано до матеріалів справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] оскаржував зазначений договір позиики в судовому порядку, але рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 21.03.2014 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання розписки недійсною було відмовлено. Наведене підтверджується поясненнями представника позивача та матеріалами даної справи і оглянутої справи № 3571148213-ц . Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі. Згідно п.2 вказаної статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Хоча, надана суду розписка від 22.05.2012 року в підтвердження отримання відповідачем від позивача коштів і не є письмовою формою договору позики, але згідно законодавства може прийматися до уваги і приймається судом для підтвердження укладення договору позики між сторонами. Зазначена розписка містить : суму боргу, анкетні дані позикодавця і позичальника, передбачено дату повернення боргу та дату складання розписки. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач провела розрахунок 3 % річних від простроченої суми боргу, оскільки договором позики не було передбачено нарахування відсотків, а борг вчасно не повернуто, а тому станом на 19.05.2014 року 3 % річних від суми боргу становить 721 грн. 25 коп. (12572 х 3 х 698- прострочені дні : 365 : 100). Відповідачем не надано по даній справі заперечень щодо позовної вимоги про повернення позики, а також не подано жодного заперечення щодо розрахунку 3 % річних від простроченої суми боргу. Отже, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення та підлягає стягненню з відповідача заборгованість в сумі 13293 грн. 25 коп. ( 12572 грн. + 721,25 грн. = 13293 грн. 25 коп. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що складає 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved