Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 13 вересня 2013 року [PERSON] уклала з КС «Талісман» договір позики (безпроцентний) № 501/3, згідно умов якого отримала грошові кошти у розмірі 800 гривень зі сплатою комісійної плати у розмірі 313,60 гривень, 2,8% від суми позики за кожен день прострочки пені та за невиконання або неналежне виконання зобовязань за договором штраф у розмірі 50% від наданої суми позики, строком до 28 вересня 2013 року. 13 лютого 2015 року між КС «Талісман» та [PERSON]В був укладений договір відступлення права вимоги № 006/15/ДВ, відповідно до умов якого були відступлені вимоги щодо даного договору позики. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, в звязку з чим виникла заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 12488 гривень 71 копійки, яка складається з наступного: заборгованість за договором у розмірі 900 гривень; неустойка за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 12342 гривень 40 копійок; 3% річних та інфляційних нарахувань у розмірі 296 гривень 48 копійок; штраф у розмірі 400 гривень та комісійна плата у розмірі 313 гривень 60 копійок. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за договором позики в вищевказаному розмірі. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, але раніше надали суду заяви в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на її задоволенні. Крім цього в своїй заяві зазначили, що в разі неявки в судове засідання відповідача по справі не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення. Наслідки ухвалення заочного рішення їм відомі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 13 вересня 2013 року між Кредитною спілкою «Талісман» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 501/3. Відповідно до умов вищевказаного договору кредитна спілка надала Позичальнику кредит у розмірі 800 гривень зі сплатою комісії у розмірі 313 гривень 60 копійок з кінцевим терміном повернення 28 вересня 2013 року в обмін на зобов'язання позичальника робити погашення тіла кредиту, однак Позичальником даний договір не виконується. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. 13 лютого 2015 року Кредитна спілка «Талісман» та [PERSON] уклали договір про відступлення права вимоги № 006/15/ДВ. На підставі п. 1.1 даного договору, клієнт КС «Талісман» відступає позивачу по справі свої права вимоги заборгованості по кредитному договору, укладеному між КС «Талісман» і боржником [PERSON]. За даним договором позивач має право вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за кредитним договором. Тобто, станом на дату відступлення права вимоги відповідач по справі свої зобов'язання за договором № 501/3 від 13 вересня 2013 року в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на день звернення до суду, а саме станом на 02.04.2015 року вона має заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 900 гривень; неустойки за несвоєчасне виконання зобовязання у розмірі 12342 гривні 40 копійок, штраф у розмірі 400 гривень та комісійна плата у розмірі 313 гривень 60 копійок, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Крім цього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, виходячи з наступного: Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Так, індекс інфляція за період з жовтня 2013 року по лютий 2015 року складає: жовтень 2013 року 100,40%; листопад 2013 року 100,20%; грудень 2013 року 100,50%; січень 2014 року 100,20%; лютий 2014 року 100,60%; березень 2014 року 102,20%; квітень 2014 року 103,30%; травень 2014 року 103,80%; червень 2014 року 101,00%; липень 2014 року 100,40%; серпень 2014 року 100,80%; вересень 2014 року 102,90%; жовтень 2014 року 102,40%; листопад 2014 року 101,90%; грудень 2014 року 103,00%; січень 2015 року 103,10%; лютий 2015 року 105,30%. Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.10.2013 року по 28.02.2015 року складає 296 гривень 48 копійок. Три відсотки річних від простроченої суми за період з 28.09.2013р по 01.04.2015 року складає : 800 грн. х 3% (0,03) х 551: 365 : 100 = 36,23 гривень. У звязку з цим дану вимогу позивача суд задовольняє в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при подачі позовної заяви майнового характеру станом на 01.01.2015 року складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тому позивач при подачі позовної заяви до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав і інтересів інших осіб, а також споживачі за позовами, що повязані з порушеннях їхніх прав. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача є громадською організацією, отже, від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду звільняється, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved