Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач вказує на те, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 14 частини від усіх видів заробітку, до повноліття дитини. Рішення суду знаходиться на виконанні в ДВС Білоцерківського МУЮ, проте відповідач сплачує аліменти не регулярно, в меншому розмірі, ніж нараховується, а тому виникла заборгованість по аліментах в сумі 13115,28 грн. станом на 01.12.2013р. Дана заборгованість виникла з вини відповідача, який не переймається належним утриманням сина, всі витрати щодо утримання дитини покладені на позивача, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 50 726,44 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги та просили стгнути з відповідача в рахунок пені на заборгованість по аліментах в сумі 276 906 грн. 21 коп. Відповідач позов не визнав, зазначив, що заборгованість по аліментах має місце, але в значно меншому розмірі, ніж вказує позивач. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] являються сторони по справі. Відповідно до рішення Білоцерківського міського суду по справі № 2- 3049 2008 р. з [PERSON]. були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що вбачається із оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження. Суду було надано декілька довідок з відображенням заборгованості відповідача по аліментах в різні періоди, але державним виконавцем було надано кінцеву довідку де відображено заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.04.2014 року, яка становить 11719 грн. 80 коп. Відповідно до даної довідки представником позивача було зроблено власний розрахунок неустойки в розмірі 276 906 грн. 21 коп. Так, згідно довідки міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції за №218 від 08.04.2014 року станом на 01.04.2014 року заборгованість по аліментам [PERSON] за вищевказаним рішенням суду становить 11 719 , 80 грн. В судовому засіданні встановлено, що вищевказана заборгованість по аліментам виникла через несистематичні та неповні проплати відповідачем суми аліментів. Також, встановленим є те, що державний виконавець включив в суми оплачених аліментів 1094 грн. за березень 2010 року, що не є аліментами. Сума 1094 грн. була витрачена відповідачем на придбання речей і подані квитанції без згоди стягувача державний виконавець прийняв від боржника в рахунок сплати аліментів. Дані факти підтверджуються довідкою ДВС та поясненнями позивача і показами державного виконавця Бабін Р.М., який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за виниклу заборгованість по аліментах в сумі 276 906 грн. 21 коп., що підтверджує розрахунком, який є неаргументованим. Так, позивачем подано розрахунок з якого вбачається, що позивач взяла для обчислення період з квітня 2008 р. по квітень 2014 р. (2161 день), хоча з довідки ДВС вбачається, що в цей період боржник сплачував аліменти, але в меншому розмірі, а тому є неаргументованим визначення кількості днів які взяті для розрахунку боргу. Суд критично ставиться до такого розрахунку, оскільки при зверненні до суду позивач зазначала, що існує борг по аліментах в сумі 13 115,28 грн. та нарахувала пеню в сумі 50 726 грн. 44 коп., а коли з'ясувалося, що борг по аліментах менший (11719,80 грн.), то розрахунок неустойки безпідставно збільшився в 5 раз - 276 906,21 грн. Крім того, аналізуючи обставини справи, не вбачається злісного ухилення боржника від виконання своїх обов'язків по утриманню дитини. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 196 СК України, з урахуванням обставин справи, можливо зменшити розмір вищевказаної неустойки (пені) до суми - 12 813 грн. 80 коп., тобто до розміру заборгованості по аліментах, яка має місце на час розгляду даної справи судом (11719,80 грн. + 1094 грн. = 12813,80 грн.). При цьому суд враховує матеріальний та сімейний стан відповідача, часткове погашення заборгованості по аліментах. Крім того, суд враховує і те, що розмір нарахованої позивачем неустойки в розмірі 276 906,21 грн. явно не співмірний із розміром заборгованості по сплаті аліментах, а тому, суд враховує, також, і вимоги добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 12 813,80 грн. в рахунок пені за прострочення сплати аліментів, а в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 243,60 грн. На підставі ст. ст..180,196 СК України,

Outcome: partial