Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS] . Згідно із розпорядженням ЗРА ЛМР від 04.11.1996 року № 802 [PERSON] було оформлено ордер [NUMBER] від 22.11.1996 року на вказане житлове приміщення. 24.12.1996 року вона з чоловіком [PERSON] вселилася у вказану квартиру, в якій і прописалися. 16.11.2010 року її шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова, дане рішення набрало законної сили. Вказує, що її колишній чоловік [PERSON] вибув до місця проживання власного будинку батька за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н, с. Арламівська Воля, забравши всі свої речі. Таким чином, відповідач не користується квартирою [ADDRESS] , повністю припинив виконувати обов`язки, пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не несе витрати на ремонт квартири. [PERSON] не проживає у вказаному помешканні більше 18 років без поважних причин, а факт його не проживання підтверджується актами за №202 від 20.08.2019 р., № 273 від 16.10.2019 р. та №103 від 21.07.2020 р., складеними ЛКП «Граніт». Виходячи з наведеного просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні дав пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи та ухвалення заочного рішення на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Львівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Представник третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак 19.10.2020 року подав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи Львівської міської ради, оглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні докази у справі, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідно з розпорядженням Залізничної районної адміністрації ЛМР № 802 від 04.11.1996 року «Про закріплення службових квартир за підприємствами, організаціями і установами району та оформлення ордерів на них» квартиру [ADDRESS] із однією кімнатою пл. 14,5 кв. м., без кухні і без комунальних вигод закріплено за Залізничною районною адміністрацією. Ордер на дану квартиру оформлено [PERSON] , двірнику ЖЕК - 301 Залізничного району з 1994 року. Сім`я 3 особи - (вона, 1970 р.н., чоловік - [PERSON] , 1967 р.н., дочка - [PERSON] , 1994 р.н.) /а.с. 6/. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛКП «Граніт» №3218 від 16.10.2019 року в квартирі [ADDRESS] , власником якої є міська рада, зареєстровані: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - чоловік /а.с. 7/. Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірваний /а.с. 9-10/. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак в такій не проживає, що підтверджується актами ЛКП «Граніт» /а.с. 11, 12, 13/. Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Поряд з цим нормами глави 59 ЦК України встановлюється порядок користування житлом за договором найму (оренди). Стаття 71 ЖК УРСР передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. З аналізу вказаної норми слідує, що наявність у особи статусу наймача або члена сім`ї наймача не є визначальним при вирішенні питання щодо їх права на користування житловим приміщенням та реєстрації в ньому. Обов`язковою умовою для цього є встановлення факту відсутності особи в займаному ним приміщенні понад встановлені законом строки без поважних на те причин, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в п.9 Постанови Пленуму №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». Відповідно до положень ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Таким чином, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Враховуючи, що відповідач більше 6-ти місяців не проживає у квартирі [ADDRESS] , житловою площею не користується, не сплачує комунальні послуги, а також враховуючи ті обставини, що відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів тих обставин, що він із поважних причин не проживає у зазначеній квартирі, суд вважає за необхідне [PERSON] визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved