Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 26 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу мають спільних трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що під час спільного проживання, в останні роки, між ними постійно виникали сварки, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також, подружжя втратило почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, шлюбні відносини припинилися п`ять років тому. Тому позивач залишила відповідача та з дітьми пішла жити до іншого чоловіка. На даний час вона проживає з іншим чоловіком, з яким чекають на народження спільної дитини. Вважає, що спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, тому у зв`язку з вищевикладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, відновити дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги викладені у позові підтримала та просила їх задовольнити, оскільки тривалий час проживає з відповідачем окремо та має намір створити нову сім`ю, так як вагітна від іншого чоловіка, який визнає своє батьківство.Крім цього, просила допитати в якості свідка її співмешканця [PERSON] , який є біологічним батьком її ще ненародженої дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що є біологічним батьком дитини, яку має народити його співмешканка [PERSON] . Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного проживання мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6,7). Сторони сімейних стосунків не підтримують, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок та в результаті - припинення шлюбних відносин. Подружжя тривалий час разом не проживає, спільне господарство не ведеться. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони зберігати шлюб не бажають, позивачка вагітна від іншого чоловіка, який в судовому засіданні визнав своє батьківство, а тому суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б їх інтересам. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим до реєстрації шлюбу з відповідачем. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 840,80 гривень сплаченого нею та документально підтвердженого судового збору.

Outcome: approved