Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, в своїх доводах посилаючись на те, що вона 20 жовтня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2013 року було розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. 19 грудня рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з відповідач на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1100 грн. щомісячно з 28 листопада 2013 року. Діти [PERSON] та [PERSON] відвідують середню шкоду №142 м. Дніпропетровська та потребують додаткові витрати. Такод нею сплачуються кошти на харчування дітей у школі, сума якого за період з вересня 2014 року по березень 2015 року складає 1098 грн. діти також відвідують два рази на тиждень в госпрозрахункових гуртках «Англійська мова» та «Теартральна студія «Ми» в клубі «Романтики» Амур-Нижньодніпровської районної філії КЗ «МДМЦ», за які нею за 2014-2015 роки в загальному підсумку сплачено 2640 грн. Також вона як мати відповідно до потрібного виховання та забезпечення гарних умов проживання та розвитку дітей купувала необхідні речі: медикаменти, одяг, канцтовари, журнали, диски альбоми тощо. Всього нею додатково витрачено на утримання дітей 9069,68 грн. Відповідач не вважає за потрібне утримувати своїх дітей а на її неодноразові прохання та вимоги про утримання належним чином, він не звертає ніякою уваги, тому і просить суд стягнути з нього додаткові витрати на утримання дітей у судовому порядку. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, на підтвердження яких надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надавав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2001 року, та рішенням Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою. Рішенням Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1100 грн. щомісячно з 28 листопада 2013 року та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що понесла ряд додаткових витрат на утримання дітей, пов'язаних з їх навчанням у середній школі №142 м. Дніпропетровська, їх відвідуванням гуртків«Англійська мова» та «Театральна студія «Ми» в клубі «Романтики» Амур-Нижньодніпровської районної філії КЗ «МДМЦ»та на придбання медикаментів, одягу, канцтоварів, журналів, дисків тощо. Вказані витрати не були відшкодовані відповідачем, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача додаткові витрати за минулий час у розмірі 4434,84 грн., що нею понесені. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину. Такими обставинами, на думку суду, можуть бути несподіване захворювання, лікування якого необхідна значна сума коштів, нещасний випадок, а також необхідність розвитку здібностей дитини, яка їх має, зокрема, до музики, до спорту, тощо. Саме такі обставини можуть вважатись особливими, їх понесення будь-яким з батьків зумовлює участь іншого в оплаті цих витрат. Суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків обов'язковою не є.Саме до таких витрат суд в даній справі відносить і додаткові витрати понесені позивачкою. При цьому ж, навчання дітей, придбання їм одягу та предметів як його природна потреба та обов'язок батьків, охоплюється питанням стягнення аліментів та не може розглядатись як додаткові витрати на дитину, а особливі обставини, за яких суд може стягнути такі витрати, вказують лише на виключні випадки участі батьків у додаткових витратах на дитину. При постановленні рішення судом враховується вимоги ст. 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, матеріальне становище дитини, розмір аліментів, який сплачує відповідач за рішенням суду від 19 грудня 2013 року. Також судом враховується матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Таким чином, з огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову[PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, та приймає рішення про відмову у його задоволенні у повному обсязі.

Outcome: dismissed