Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем 25 серпня 2012 року та зареєстрований Миколаївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис № 13 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 350 грн. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що виникають часті сварки, спільне господарство не ведеться. Позивач подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд винести рішення при попередньому судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу та стягнення судового збору не заперечував. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] позивач та відповідач зареєстрували шлюб 25 серпня 2012 року Миколаївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис № 13 (а.с. 9). Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що продовжувати подальше спільне життя подружжя не бажає, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу. Що стосується стягнення витрат на оплату правової допомоги, то вказана позовна вимога не підлягає задоволеною виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Позивачем надано суду квитанцію, видану приватним адвокатом Баландою М.М. про те, що ним прийнято від [PERSON]. 350 грн. за надання юридичних послуг. Відшкодування таких витрат передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно з яким розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки в цьому випадку адвокат або фахівець у галузі права не приймав участі в судових засіданнях, вимоги позивача про стягнення витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягають. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер і тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial