Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 03.11.2003 помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Ювілейна, 57, в смт. Лазурне Скадовського району. Позивач як донька померлого (змінила прізвище на [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу 25.08.2010) є спадкоємицею першої черги, її мати [PERSON] відмовилась від спадщини на її користь. Вказує, що фактично прийняла спадщину, оскільки володіє вказаним спадковим майном, на момент смерті батька проживала разом з ним, та продовжувала проживати у будинку після смерті батька. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Вказаний житловий будинок був придбаний померлим батьком у радгоспу «Молодіжний», державна реєстрація права власності на той час не вимагалася. Просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 03.11.2003, на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, розташований за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Ювілейна, 57. Позивач, її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у ньому, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, обставини, викладені у позові підтвердила. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Скадовського району в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав на відсутність заперечень по суті заявлених вимог. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень на позов не надала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 листопада 2003 року помер [PERSON] (а.с.10). Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується паспортом та свідоцтвом про шлюб (а.с.8, 13). З 1992 року [PERSON] мав у власності житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами, розташований в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області по вул. Ювілейній, 17, що підтверджується витягом з протоколу №3 засідання ради трудового колективу радгоспу «Молодіжний» від 17.03.1992 про надання дозволу дирекції радгоспу здійснити продаж будинку по вул. Ювілейна, 17, [PERSON] за 100% вартості (а.с.17), договором купівлі-продажу житлового будинку від 25.02.1992, укладеного між радгоспом «Молодіжний» та [PERSON] (а.с.18), довідкою про погашення [PERSON] заборгованості за придбаний будинок та відсутність претензій радгоспу (а.с.20). Згідно довідки [PERSON] селищної ради Скадовського району від 02.04.2012 на підставі рішення виконкому від 20.05.1992 за №49 номер домоволодіння по вул. Ювілейна в смт. Лазурне, який було передано [PERSON] у травні 1992 року, було змінено на №57 (а.с.21). Відповідно до повідомлення Скадовського БТІ (а.с.44), технічного паспорта будинку по вул. Ювілейна, 57, в смт. Лазурне Скадовського району, складеному 22.02.2012, документи на будинок не оформлені (а.с.14-16). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст.ст. 100, 128 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення права власності на спірний житловий будинок в особистій власності громадянина може бути жилий будинок. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року, затвердженої Міністерством комунального господарства Української СРСР 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за №31/1056, та діючих на час виникнення правовідносин, виникнення права власності на житлові будинки у сільській місцевості не було повязане з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацією в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Матеріали справи свідчать про те, що право власності на спірний будинок не визнавалось за будь-ким та ніким не оспорювалось. Відсутність у [PERSON] документів про право власності на житловий будинок відповідно до вимог законодавства, чинного з 1963 року не можна визнати відсутністю в нього прав власника на житловий будинок. Після смерті [PERSON] його донька [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О. М., яка є єдиним спадкоємцем, оскільки [PERSON], яка є її матірю та дружиною померлого, відмовилась від прийняття спадщини на її користь, звернулася до нотаріуса для належного оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с.12). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України спадщину складають всі права та обовязки, які б належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як розяснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позивачем підтверджено листом нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. З матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючі документи на домоволодіння на імя спадкодавця не оформлювалися, однак ця обставина не свідчить, що померлий за життя не набув права власності на спірне майно. Відповідно до розяснень, викладених у п.3.1 Інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набув, але не зареєстрував право власності на житловий будинок по вул. Ювілейній, 57, в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області. Згідно технічного паспорту житловий будинок №57 по вул. Ювілейній в смт. Лазурне Скадовського району складається з житлового будинку літ. «А», сараїв літ. «Б», «В», «Д», «Ж», «З», гаражу «Г», душу «Е», туалету «І», водопроводу №1, огорожі №2-4. Самовільні будівлі чи споруди відсутні (а.с.14зв., 16). Згідно довідки [PERSON] селищної ради від 03.04.2012 [PERSON], який помер 03 листопада 2003 року, проживав за адресою: [INFO], та на день смерті у житловому будинку разом з ним були зареєстровані [PERSON], дружина, [PERSON], донька, [PERSON], донька (а.с.19). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Таким чином, позивач має право на отримання спадщини після смерті батька [PERSON], однак не може реалізувати його без встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем, тому виникла необхідність підтвердити факт спільного проживання заявника разом із спадкодавцем для оформлення спадщини. Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру станом на 14.07.2016 відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер 03.11.2003 (а.с.11). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки є достатньо доказів того, що померлий [PERSON] був законним власником житлового будинку, позивач є єдиною спадкоємицею, відсутність правовстановлюючих документів на будинок унеможливлює реалізацію нею спадкових прав, на підставі чого суд приходить до висновку, що вказане право підлягає захисту, у звязку з чим, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved