Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління в особі квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилалася на те, 12.11.2010 року на підставі рішення житлової комісії Чернівецького гарнізону №8 від 15.12.2008 року було видано ордер №103 на сім'ю у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким надано право на зайняття кімнати [ADDRESS]. Пунктом 3.4 рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №401/13 від 12.08.2014 року квартиру [ADDRESS] було виключено з числа гуртожитків. Окрім неї у вказаному житловому приміщенні зареєстровані та проживають їх діти [PERSON] та [PERSON] Також у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Проте відповідач у лютому 2014 року виїхав до Російської Федерації та протягом останніх чотирьох років без поважних причин житлом не користується, не проживає у ньому та не приймає участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг. Таким чином, [PERSON] за вказаною адресою не проживає, обов'язки по сплаті комунальних послуг не виконує та має інше місце проживання. Будь-яких речей відповідача за вказаною адресою не має. Перешкоди у користуванні квартирою йому ніхто не чинив. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі перешкоджає їй в отриманні субсидії, на яку вона має право. Просила позов задовольнити, визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не повторно з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомили. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що двокімнатна квартира, житловою площею 32,30 кв.м., що по [ADDRESS] належить Чернівецькій міській раді. За вказаною адресою зареєстровано четверо осіб: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Право на користування зазначеною житловою площею особи набули на підставі ордеру №103 від 12.11.2010 року (а.с.19). Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.09.2018 року №217 квартиру [ADDRESS] було виключено з числа гуртожитків (а.с.18). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] з лютого 2014 року у спірній квартирі не проживає, своїх речей в квартирі не зберігає та не приймає участі в утриманні такої. Зазначена обставина підтверджується актом обстеження житлового приміщення КЕВ м.Чернівці від 24.09.2018 року (а.с.16). Таким чином, з урахуванням того, що спірне житлове приміщення перебуває у комунальній власності, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу. Зокрема, статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченогост. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, у зв'язку з чим наявне оспорене право позивача використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, за захистом якого він змушений був звернутися до суду. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved