Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з по господарської книги від 20.08.2019. Враховуючи те, що раніше державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами не проводилася та позивач не отримувала правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно, остання вирішила зареєструвати своє право власності на зазначене нерухоме майно. В той же час, з`ясувалося, що позивач не може зареєструвати своє право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки земельна ділянка, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку і надвірних споруд, площею 0,06 га, за вищевказаною адресою, була передана на підставі рішення 19 сесії 21 скликання Сафонівської сільської ради народних депутатів Путивльського району від 27.12.1993 померлому чоловіку позивача [PERSON] . Посилаючись на зазначене, просила визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м, сіні «а-1», сарай «Б», літню кухню «В», прибудову. «в», гараж «Г», навіс «Т», навіс «Н», погріб «Пг», вбиральню «У», огорожу № 1-4, розташовані по [ADDRESS] , поклавши на неї всі судові витрати по справі. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій справу просила слухати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Матеріалами справи підтверджено те, що [PERSON] , позивач у справі, згідно з записом в погосподарській книзі Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області за № 0-100-01 значиться власником будинку [ADDRESS] , які знаходяться на земельній ділянці, наданій для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, площею 0,06 га. З копії рішення дев`ятнадцятої сесії двадцять першого скликання Сафонівської сільської ради народних депутатів Путивльського району Сумської області від 27.12.1993 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вбачається, що громадянам згідно списку, який додається, передані у приватну власність земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,06 га, а також земельні ділянки, надані для ведення особистого підсобного господарства площею до 0,60 га. За № 222 у вказаному списку зазначений [PERSON] , чоловік позивача, який помер [INFO] в м. Путивль Сумської області. При цьому, убачається з технічного паспорту від 01.11.2019 те, що житловий будинок [ADDRESS] садибного типу, загальною площею 55,4 кв. м (житловою площею 44,1 кв. м), з надвірними спорудами (будівлями), побудовані у 1950 році. Згідно з п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 (із змінами) визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved