Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку вона мешкає разом з меншим сином, невісткою та онуком. В будинку зареєстроване місце проживання її старшого сина, відповідача по справі, який з 2008 року не мешкає в будинку, не підтримує ніяких відносин з родиною. В зв`язку з реєстрацією відповідача в будинку, позивач несе додаткові витрати, а тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком. В судовому засіданні позивач тиа її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву, заяв, чи клопотань суду не подавав, та відповідно до положень ст.ст. 128,130 ЦПК України, вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.7). Судом встановлено, що відповідач по справі, як член сім`ї власника будинку був зареєстрований у вказане помешкання. На час розгляду справи судом, в будинку [ADDRESS] зареєстроване місце проживання позивача [PERSON] , її сина [PERSON] , невістки [PERSON] , онука [PERSON] та сина [PERSON] . Наведене підтверджено довідкою з місця проживання про склад сім`ї (а.с.9). Матеріали справи містять Акт №167 про місце проживання, який складено в приміщенні Фурсівської сільської ради за підписом сусідів. В цьому Акті зафіксовано, що [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.10) . Позивач суду пояснила, що її син хотів продати частину будинку, а позивач не дозволила і, мабуть, він образився. З 2008 року припинив будь-яке спілкування з позивачем, не родається, навіть, на похорони свого батька в грудні 2020року не прийшов. Реєстрація відповідача створює ряд незручностей власнику майна, додаткові витрати. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка з 1980 року проживає посусідству з позивачем, суду показала, що з невідомих причин відповідач припинив спілкування з батьками, не навідується до них. Востаннє свідок зустрічала відповідача в місті 3 роки тому. Не проживає [PERSON] в батьківському будинку більше 10 років. При вирішенні даної справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Це ж положення закріплено в ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підставі в порядку, передбачених законом. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визначаючи наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , суд враховує, що існують докази щодо непроживання та некористування [PERSON] . Суду не надано жодного доказу чи будь-якої інформації про примусове позбавлення відповідача права користування житлом, вчинення йому перешкод в користуванні житлом, так само відсутні будь-які дані щодо домовленості позивача з відповідачем про порядок користування, проживання, найм житла. Суд враховує, що відповідач тривалий час не користується будинком [ADDRESS] , не виявляє заінтересованості щодо цього житла, відповідач будь-яких заперечень проти позову суду не надав. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] можливо визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved