Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямта просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: мікрорайон 3[ADDRESS], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 141. розташованій за адресою: мікрорайон 3, буд. 32, м. Лозова Харківської області, та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести заочне рішення (а.с. 38). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 31-34, 35-37), причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Відділ з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявився, надав клопотання, в якій просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства України та розглянути справу без участі представника відділу. Проти задоволення позову відділ не заперечує (а.с. 27). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивачу [PERSON], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 жовтня 2012 року належить право власності на квартиру № 141, розташовану в будинку № 32 на мікрорайоні 3 м. Лозова Харківської області (а.с. 14, 15, 16). В даній квартирі 25 березня 2014 року зареєстрований її син - [PERSON], що підтверджується довідкою від 12.09.2016 року, яка видана Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «ВИВАТ 32» та посвідченого Начальником відділу з питань діловодства, організаційного забезпечення та звернень громадян апарату виконкому Лозівської міської ради Харківської області (а.с. 12). В серпні 2014 року відповідач поїхав до м. Харків працювати. Десь через два місяці він приїхав додому, забрав всі свої особисті речі і знову поїхав до Харкова. При цьому заявив позивачу, що він став жити у дівчини, перебуваючи з нею в цивільному шлюбі, адресу свого місця проживання їй не повідомив. На її прохання знятися з реєстрації в даній квартирі відповідач не суперечив. Однак до цього часу з реєстрації не знявся. Десь у травні цього року [PERSON] подзвонив позивачу і поцікавився станом її здоров'я, вона йому нагадала про виписку з її квартири, на що він відповів що не суперечить, але цього не може сам зробить, бо у нього зараз нема ні паспорту, ні свого телефону (подробиць не пояснював), і попросив, щоб вона вирішила питання про його виписку в судовому порядку. Таким чином, з серпня 2014 року і до цього часу відповідач не проживає в її вищевказаній квартирі без поважних на те причин, що підтверджується довідкою з її місця проживання від 12.09.206 року, яка видана Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «ВИВАТ 32» та посвідченого Начальником відділу з питань діловодства, організаційного забезпечення та звернень громадян апарату виконкому Лозівської міської ради Харківської області (а.с. 13). Позивач не чинила ніяких перешкод для проживання відповідача в даній квартирі. Ключі від квартири у нього залишились. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад шести місяців без поважних причин. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивачів обмежені. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач у спірному будинку не проживає більше 1 року, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved