Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини. Вона є власником квартири [ADDRESS] . У належній їй квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає у квартирі понад один рік без поважних причин, його особистих речей у квартирі немає. Він не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, проживає у м. Дніпро. Вони не мають сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідач має борги перед кредиторами за кредитами, тому її постійно турбують представники кредиторів та колектори по телефону та письмово. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.29,30). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали від 13.04.2020 року направлено позивачу (а.с.34). Копію ухвали від 13.04.2020 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його останнім місцем реєстрації (а.с.26,28,35). До суду повернувся конверт, як не вручений з зазначенням причини - не проживає (а.с.37). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Ухвалою суду від 24.06.2020 року постановлено розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.06.2012 року, посвідченого 11.06.2012 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним О.С., зареєстровано в реєстрі за № 1104, належить квартира [ADDRESS] (а.с.11), що також вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав виданого КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 34600714 від 22.06.2012 року (а.с.12) та інших матеріалів справи (а.с.13-14). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 206841684 від 15.04.2020 року (а.с.32,33), право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, ВРС №747237 р.№ 1104, 11.06.2012, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Бережний О.С. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та виконавчого комітету Нікопольської міської ради (а.с.26,28), [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.11.2012 року, що також вбачається з довідки ОСББ «Кобзар-200» (а.с.15). З позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає понад один рік без поважних причин, його речі у квартирі немає, він не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Відповідач має борги перед кредиторами за кредитами, тому позивача постійно турбують представники кредиторів та колектори по телефону та письмово (а.с.17-23). З Акту затвердженого головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кобзар-200» складеного за участю сусідів, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з 2017 року за вказаною адресою не проживає, а проживає у м. Дніпро (а.с.16). Згідно відповіді Департаменту інформатизації МВС України № 14145/16-2020 від 04.05.2020 року (а.с.38,39), станом на 04.05.2020 за персонально-довідковим обліком єдиної інформаційної системи МВС України відомості стосовно [PERSON] , [INFO] , відсутні. У зв`язку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження належною йому квартирою. Він позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад один рік, тобто з 2017 року, доказів щодо поважних причин його не проживання та щодо домовленості між ними та власником житла суду не пред`явлено, суд приходить висновку, що відповідач втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved