Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 20.03.2009 року. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є її подругою. В кінці травня 2021 року її син [PERSON] передав позивачу заповіт складений від імені [PERSON] на її ім`я на земельну ділянку площею 4,80 га. Позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Проте у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Про вище вказаний заповіт позивачу нічого не було відомо. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем через необізнаність спадкоємця за заповітом, не повідомлення про заповіт. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала та просила його задовольнити (а.с. 30). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с. 21). Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2020 року (а.с. 10). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯР №262936, [PERSON] належить земельна ділянка, яка розташована на території Нерубайської сільської ради, загальною площею 4,80 га. (а.с.12). Як вбачається з заповіту від 20.03.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Павлишин В.Я., запис в реєстрі №455, [PERSON] заповідала земельну ділянку площею 4,80 га, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада, кадастровий номер 5121084200:01:001:0026 позивачу [PERSON] (а.с. 11). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кифоренко Р.Б. з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , але листом № 310/02-31 від 29.06.2021 року їй було відмовлено, так як вона пропустила строк для прийняття спадщини (а.с. 9). Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин для прийняття спадщини позивач мала звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, але не зробила цього вчасно і пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що спадкодавцем було складено заповіт про який позивач не знала. Суд звертає увагу на зауваження, які містяться у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До аналогічного висновку також дійшла й Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. Враховуючи причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, а саме: необізнаність її про існування заповіту, а також те, що нотаріус не повідомляла позивачку про наявність заповіту, а тому позивачка не могла знати про його існування, суд вважає, що позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому він може бути поновлений. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст. 1270\~та ч. 3 ст. 1272\~ЦК України, вбачається, що двумісячний строк для прийняття спадщини з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved