Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю дочки відповідача та з останнього стягувались аліменти на її утримання. Після досягнення повноліття [PERSON] - [INFO] , виплата аліментів припинилась. Дочка продовжує навчання в Вищому професійному училищі № 41 м. Тульчина на денному відділенні державної форми навчання. Термін навчання планується до 31.01.2022. В зв`язку з тим, що дочка навчається, вона не має можливості влаштуватись на роботу щоб отримувати дохід. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти. Добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом та до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Позивач, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З позовними вимогами не згоден, тому що, не в змозі сплачувати заявлену суму так як не працює, згоден сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.08.2002 Тульчинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 6), відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Дочка позивача [PERSON] , будучи [INFO] , [INFO] досягла повноліття. Згідно довідки Вищого професійного училища № 41 м. Тульчина № 844 від 09.09.2020 (а.с. 9), [PERSON] є студенткою даного навчального закладу, навчається на четвертому курсі державної форми навчання, термін навчання планується закінчити 31.01.2022. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні підтверджено, що відповідач є батьком [PERSON] , яка після досягнення повноліття продовжує навчання, і проживає з матір`ю, а отже, остання має право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. За статтею 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує інтереси повнолітньої [PERSON] , яка навчається на денній формі навчання, в зв`язку з чим, не має можливості влаштуватись на роботу щоб отримувати дохід, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який позов визнає частково. Враховуючи вищенаведені обставини, виходячи з принципу розумності, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі - 1500 грн. щомісячно. Доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, зокрема у розмірі 2000 грн., як про те просить позивач, останньою не надано. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 18.09.2020, тому, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial