Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року, від якого вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач на сьогодні не надає. Відповідач працює та отримує заробітну плату. У зв'язку з чим позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до досягнення нею повноліття, а також на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх його доходів, до досягнення дитиною 3-х років. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 22.09.2012 року знаходяться у шлюбі зареєстрованому у виконавчому комітеті Червонопартизанської міської ради м. Свердловська Луганської області, актовий запис 58. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.ст. 180-181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я і матеріальне положення дитини, яка проживає з позивачкою, стан здоров'я і матеріальне положення відповідача, те, що відповідач працює в ОП «Шахтоуправління Червонопартизанське», має стабільну заробітну плату, не сплачує аліменти на користь третіх осіб, приймає до уваги також, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На вимогу ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідним допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до досягнення нею повноліття, а також стягувати на її утримання щомісячно по 1/6 частині всіх доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років, також вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 грн. На підставі ст.ст. 84, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved