Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 2011 року з відповідачем по справі проживала у незареєстрованому шлюбі. Від спільного життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача, так як у червні 2016 року [PERSON] покинув родину без засобів на існування та матеріально сім'ю не забезпечує. У зв'язку з вищевикладеним просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання доньки. У судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повнолітнього віку Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] Згідно копії свідоцтва про народження дитини, відповідач записаний її батьком, а отже на нього покладено обов'язок, щодо утримання доньки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інші стягнення по виконавчому листу з нього не проводяться. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З'ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивач працездатний, хронічних захворювань не має, інших осіб на своєму утриманні не має. Як встановлено у судовому засіданні відповідач на даний час офіційно ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, будь-яких видів доходу не має, у зв'язку з чим, суд вважає, необхідним, застосувати ст. 184 СК України, якою визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача має бути стягнуто аліменти в розмірі відповідно до заявлених вимог позивача.

Outcome: approved