Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою та\~уточненою позовною\~заявою до\~відповідача,\~третьої особи\~про визнання\~права власності\~на майно\~в порядку\~спадкування за\~заповітом,\~в якій\~зазначає,\~що [INFO] померла\~її знайома\~ [PERSON] ..\~З померлою\~ [PERSON] \~вони мали\~дружні стосунки\~ще її\~батьки.\~Вона допомагала їй як матеріально так і фізично. Прибирала в квартирі, купувала продукти харчування. Між ними склалися дуже добрі стосунки, вона відносилась до неї, як до власної доньки. Позивач також зазначає, що за свого життя [PERSON] склала заповіт від 31.08.2016 року та посвідчила його у державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтоки [PERSON] В., про даний заповіт їй стало відомо вже після її смерті. Їй за заповітом [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності. Позивач вказує, що про те, що [PERSON] склала вказаний заповіт, їй не було відомо, так як вони з нею однією сім`єю не проживали. Про його існування вона дізналася від сусідів померлої в травні 2017 року, оскільки тривалий час знаходилася в місті Києві у зв`язку з доглядом та лікуванням своєї матері. Крім того, позивач зазначає, що 02.06.2017 року вона звернулася до нотаріуса із заявою, надісланою поштою, оскільки знаходилася в м. Києві, про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .. Листом державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 06.06.2017 року за № 270/02-14 її було повідомлено про необхідність оплати нотаріальних послуг, та надіслати заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на якій, завірити нотаріусом. 20.06.2017 року нею було оплачено нотаріальні послуги та особисто подано вищезазначену заяву до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, де засвідчено справжність її підпису державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В.. Позивач також вказує, що після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини, який передбачений чинним законодавством, вона знову звернулася до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтоки [PERSON] В. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину. Проте, після неодноразових її письмових звернень до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у формі: заяв, інформаційних запитів, скарг, вимог, державним нотаріусом Надтокою З.В. їй було відмовлено в видачі свідоцтва та 08.06.2018 року складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав, що вона не виконала зобов`язання покладені на неї в заповіті спадкодавцем [PERSON] , а саме не захоронила прах останньої на цвинтарі в м. Тернівці Дніпропетровської області поряд з похованням родичів [PERSON] .. З усної відповіді нотаріуса їй також стало відомо про подачу заяви щодо прийняття спадщини братом померлої [PERSON] .. Також, позивач зазначає, що заповіт існує, він не визнаний недійсним, вона написала заяву про прийняття спадщини та не відмовлялася від її прийняття та відповідач [PERSON] не мав права на прийняття спадщини за законом, оскільки існує заповіт. Також, відсутні і обставини, встановлені ст. 1224 ЦК, які виключають право на спадкування. Крім того, позивач вказує, що умова визначена у заповіті, має існувати на час відкриття спадщини. Особа, призначена у заповіті, не має права вимагати визнання умови недійсною на тій підставі, що вона не знала про неї, або якщо настання умови від неї не залежало. Позивач вважає, що в даному випадку при тлумаченні обставин, з настанням яких заповідач пов`язує можливість отримання спадщини, саме нотаріус повинен допомогти спадкодавцю чітко і недвозначно визначити події, що повинні відбутися чи не відбутися, які дії мав вчинити спадкоємець чи третя особа, чи, навпаки, від учинення яких дій слід утриматися. Враховуючи те, що вона взагалі не знала про сам факт існування заповіту, виникла фактична неможливість його виконання. Вважає, що доцільним буде виходити із презумпції добросовісності спадкоємця, його поваги до останньої волі спадкодавця, тобто має діяти своєрідна фікція - спадкоємець виконав би умову заповіту, якщо б знав про сам факт існування заповіту. Також, позивач вказує, що про добросовісність спадкоємця свідчать свідчення громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вказують, що саме вона разом з чоловіком дбали про померлу [PERSON] , допомагали їй продуктами, возили останню неодноразово до лікарні в м. Дніпро, купували ліки та інше. Зі слів [PERSON] хоронив померлу її брат [PERSON] , проте останній стосунків за життя з [PERSON] не підтримував зовсім, не допомагав їй, не спілкувався з нею. Право на спадкування у спадкоємців за законом може виникнути тільки у разі відсутності цього права у спадкоємців за заповітом. Крім того, позивач зазначає, що їй відомо, що прах [PERSON] поховано, як і вказано в заповіті, на цвинтарі в м. Тернівці Дніпропетровської області поряд з похованням родичів [PERSON] , саме тому, вона готова відшкодувати відповідачу [PERSON] всі витрати, пов`язані з захороненням [PERSON] та внести відповідні кошти на депозитний рахунок суду. Відповідач [PERSON] ніколи не проживав з [PERSON] , не допомагав їй, ніколи не надавав їй матеріальну допомогу. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме: квартиру за [ADDRESS] відповідно до заповіту від 31.08.2016 року, складеного за життя [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В.. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Михальов І.О. у судове засідання не з`явилася, однак адвокат Михальов І.О. подав до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи без його участі та без участі позивача, просив цивільний позов задовольнити в повному обсязі та долучити до матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву [PERSON] про визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с. 148-149). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше засобами поштового зв`язку надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, посилаючись на свій похилий вік, зазначив, що стосовно позову [PERSON] заперечень не має (а.с. 97-98). Крім того, у письмовій заяві, посвідченої 04.09.2019 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, та долученої до матеріалів справи представником позивача, [PERSON] позовні вимоги [PERSON] до нього, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно: кв. [ADDRESS] , посвідченого 31.08.2016 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Витрати, понесені ним у зв`язку з похованням [PERSON] йому відшкодовані [PERSON] в повному обсязі, а саме 2500 грн., претензій не має (а.с. 149). Третя особа державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В. у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмове пояснення, в якому, зазначила, що і [PERSON] , і [PERSON] зверталися до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявами про прийняття спадщини після смерті померлої [INFO] [PERSON] , однак [PERSON] , 08.06.2018 року нотаріальною конторою було видано постанову про відмову вчинити нотаріальну дію (а.с. 103-106). Крім того, подала до суду завірену належним чином копію спадкової справи № 28/2017 після смерті [PERSON] (а.с. 107-147). Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає уточнений позов таким, що підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 21 березня 2019 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 13, 128). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: кв. [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 159252091 від 12.03.2019 року, з якої видно, що вказана вище квартира на праві приватної власності належала [PERSON] в розмірі 2/3 частки, та [PERSON] в розмірі 1/3 частки, частку якого після смерті свого чоловіка [PERSON] вона успадкувала (а.с. 30-33). Ринкова вартість кв. [ADDRESS] складає 224600 грн., згідно з звітом про оцінку майна, складеного 13.03.2019 року ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» (а.с. 34-56). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу [PERSON] належну їй кв. [ADDRESS] , та поклала на [PERSON] обов`язок захоронити її прах на цвинтарі в м. Тернівці, Дніпропетровської області рядом з похованням її чоловіка та дітей, що підтверджується заповітом від 31.08.2016 року, бланк ННТ 586046, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1588, спадковою справою № 28/2017 року до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 12, 107-147). Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З спадкової справи № 28/2017 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] видно, що 01.03.2017 року до Тернівської нотаріальної контори Дніпропетровської області була подана письмова заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті його сестри [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 109). Крім того, з спадкової справи видно, що позивач [PERSON] також звернулася до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою від 26.06.2017 року про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 120). Згідно з постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 08.06.2019 року про відмову вчинити нотаріальну дію, [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на кв. [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала документи, які підтверджують виконання нею зобов`язань покладених на неї спадкодавцем в заповіті, який був посвідчений в Тернівській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області 31.08.2016 року за № 1588 (а.с. 29, 147). Відповідно до ст. 1240 ЦК України заповідач може зобов`язати спадкоємця до вчинення певних дій немайнового характеру, зокрема щодо розпорядження особистими паперами, визначення місця і форми здійснення ритуалу поховання. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з позовної заяви видно, що позивач [PERSON] та її батьки з померлою [PERSON] \~мали дружні\~стосунки.\~Позивач допомагала [PERSON] як матеріально так і фізично. Прибирала в квартирі, купувала продукти харчування. Між ними склалися добрі стосунки, вони перебували в дружніх відносинах. Дані факти ніким не оспорюються. Крім того, вказані факти підтверджуються письмовими поясненнями громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , наданими на адвокатські запити від 20.02.2019 року, які вказують, що [PERSON] разом з чоловіком піклувалися про померлу [PERSON] , допомагали їй продуктами, возили останню до лікарні в м. Дніпро, купували ліки та інше. Останній рік свого життя [PERSON] перебувала у свідомості і могла відповідати за свої дії. Про те, що [PERSON] склала заповіт, їм відомо не було. З пояснень [PERSON] видно, що ховав померлу її брат [PERSON] , проте останній стосунків за життя з [PERSON] не підтримував та з нею не спілкувався, про існування заповіту дізнався від сусідів (а.с. 59-69). Також, з позовної заяви видно, що про складання заповіту, позивачу не було відомо, так як вони з [PERSON] однією сім`єю не проживали. Про існування заповіту позивач дізналася в травні 2017 року від сусідів померлої [PERSON] , оскільки тривалий час знаходилася в місті Києві у зв`язку з доглядом та лікуванням своєї матері. Даний факти ніким не оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, у вказаному вище заповіті від 31.08.2016 року, [PERSON] , зробила розпорядження та поклала на [PERSON] обов`язок захоронити її прах на цвинтарі в м. Тернівці, Дніпропетровської області поряд з похованням її чоловіка та дітей. З фотознімків поховання [PERSON] , наданих позивачем до матеріалів справи видно, що поховання [PERSON] , померлої [INFO] , здійснено, як зазначено у заповіті від 31.08.2016 року, в огородженому місці на цвинтарі поряд з похованням її чоловіка [PERSON] (а.с. 58, 59). Враховуючи викладене та те, що позивачу не було відомо на момент смерті [PERSON] про складений останньою заповіт від 31.08.2016 року та покладений на неї обов`язок про поховання на цвинтарі у м. Тернівка Дніпропетровської області поряд з чоловіком та дітьми, беручи до уваги те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , похована на цвинтарі у належному місці, поряд з похованням її чоловіка та дітей, як вказано у заповіті, за кошти спадкоємця [PERSON] , оскільки остання відшкодувала їх в повному обсязі відповідачу [PERSON] , який здійснив поховання [PERSON] , та не має претензій до позивача і просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити, суд вважає, що обов`язок покладений [PERSON] у вищевказаному заповіті на [PERSON] , позивачем виконаний. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може\~пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. За таких обставин, оскільки спірна квартира була об`єктом права власності [PERSON] і належала їй, [PERSON] заповідала належну їй квартиру [PERSON] та обов`язок щодо захоронення [PERSON] виконаний [PERSON] , відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на кв. [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved