Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про\~ розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, спільне господарство не ведуть, останній час подружніх стосунків не підтримують,\~шлюб носить формальний\~ характер. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе. 12.04.2018\~ року\~ винесено ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року на вимогу клопотання відповідача та його представника сторонам призначено місячний строк для примирення, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 23.07.2018 року поновлено провадження у справі. Ухвалою від 23.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні\~ вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2004 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління\~ юстиції у м. Києві, актовий запис №472. Сторони мають\~ спільних\~ дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При наданні правової оцінки обставинам спору суд приймає до уваги наступне. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Стаття 21\~Сімейного Кодексу\~України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд\~постановляє рішення\~про розірвання\~шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~сторони по\~справі спільне\~господарство не\~ведуть,\~спільно не\~проживають,\~шлюбних стосунків\~не підтримують, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, а тому суд приходить до висновку, що зберегти сімю неможливо, подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам сторін і вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому заперечення представника відповідача не містять відомостей, які б давали підстави вважати можливим збереження сімї, відсутні мотиви заперечень, тому судом визнані необґрунтованими. При цьому слід врахувати, що як вбачається із пояснень сторін вони тривалий час мешкають у двох окремих, хоч і обєднаних одним виходом на східцеві клітку квартирах, що вказує на підтвердження доводів позову. Будь-яких доказів на спростування поданих позивачем доказів і аргументів відповідач не подавав, а повідомлені суду його доводи і доводи його представника суд вважає непереконливими. На думку суду, вжиті під час розгляду цієї справи заходи щодо примирення подружжя були достатніми, однак примирення не відбулося, у судовому засіданні позивач послідовно і неодноразово висловила категоричну незгоду на подальше існування шлюбу, наполягала на його розірванні. Достатніх підстав для відмови у позові суд не вбачає. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved