Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів, мотивуючи позовну заяву тим, що шлюб між сторонами був розірваний рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10.03.2015 року. Після розірвання шлюбу їх спільна малолітня донька [PERSON] , [INFO] , залишилась на утриманні позивача. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на теперішній час відповідач сплачує аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Однак, зазначена сума є недостатньою для забезпечення повноцінного утримання доньки. Також із 2015 року суттєво збільшились ціни на продукти харчування, одяг, ліки та інші речі необхідні для дитини. Іншої матеріальної допомоги [PERSON] не надає та участі у вихованні не приймає. Крім того, 16.09.2018 року позивач одружилась з [PERSON] та в них у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Наразі чоловік позивача тимчасово не працює, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дохід сім`ї є суттєво невеликим, тому сім`я є малозабезпеченою. Відповідач інших утриманців немає, працездатний, отримує дохід, тому на думку позивача він може сплачувати аліменти в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вказане вище, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В судове\~засідання позивач\~не з`явилася,\~проте подала\~до суду\~заяву в\~якій зазначила,\~що позовні\~вимоги підтримує\~в повному\~обсязі та\~просила справу розглядати у її відсутність. Також просила повернути їй оригінал виконавчого листа. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просив розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Від шлюбу\~сторони мають\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 7). Також судом встановлено, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10.03.2015 року у справі №125/298/15-ц, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частин заробітку [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). На підставі вказаного рішення суду, 21.10.2019 року Барським районним судом Вінницької області Фесюк Н [PERSON] було видано виконавчий лист № 125/298/15-ц (а.с. 6). Як вбачається з довідки Замостянського відділу ДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 20.11.2019 року, позивач у період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року отримувала аліменти згідно виконавчого листа № 125/254/15 по 800 грн. щомісячно (а.с. 33). З довідки № 459 від 09.10.2019 року, виданої Чемериською сільською радою Барського району Вінницької області вбачається, що позивач по даній справі проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та на її утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Батько участі у вихованні дитни не приймає (а.с. 10). Факт проживання доньки разом з позивачем підтверджується довідкою про склад сім`ї № 457 від 09.10.2019 року Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 11), в якій також вказано, що сім`я [PERSON] є малозабезпеченою, позивач та її чоловік [PERSON] тимчасово не працюють. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Слід відзначити, що 26.03.2018 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2 (а.с. 8). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від зазначеного\~шлюбу вони\~мають сина [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 9). Позивач перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Барської районної державної адміністрації та їй з 01.05.2018 року по 31.05.2021 року призначено допомогу при народженні дитини [PERSON] (а.с. 34). Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. При визначені наявності підстав для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Барського\~районного суду\~Вінницької області\~від 10.03.2015\~року,\~судом враховано\~матеріальні можливості\~платника аліментів,\~він є\~працездатним,\~визнає позов,\~поряд з\~тим,\~суд зважає\~на ту\~обставину,\~що у позивача [INFO] народилась дитина - син [PERSON] , який також перебуває на її утриманні, сі`я позивача наразі є малозабезпеченою (а.с. 9, 11). Також, як одну з підстав збільшення розміру аліментів, позивач зазначає підвищення мінімального розміру аліментів. Так, 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Яким ч. 2 ст. 182 СК України викладена в новій редакції, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, частина 2 статті 182\~СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Отже, розмір аліментів, який був стягнутий рішенням Барського районного суду Вінницької області, не відповідає мінімальному розміру аліментів визначеного ч. 2 ст. 182 СК України. Суд вважає, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів є підтвердженими, а саме що з часу призначення аліментів відбулися зміни у чинному законодавстві щодо встановленого державою мінімального розміру аліментів на дитину, в зв`язку з чим розмір аліментів визначений судом не здатний забезпечити мінімальні потреби дитини та сприяти її повноцінному розвитку, а тому сума в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде обґрунтованою та законною. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Оскільки позивач\~була звільнена\~від сплати\~судового збору\~за вимогу про збільшення розміру\~аліментів,\~згідно зі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~слід стягнути\~з відповідача\~в розмірі\~768,40\~грн.\~в дохід\~держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved