Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 17.02.2006р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що до 03 лютого 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнолітню доньку [PERSON], 17.02.2006р.н. Рішенням Синівського районного суду м.Львова від 12 жовтня 2009 року частково задоволено її позовні вимоги, вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн., щомісячно, починаючи з 27 серпня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою для матеріального утримання дочки. В добровільному порядку будь-яких коштів на забезпечення потреб неповнолітньої дочки відповідач не надає, аліменти не сплачує, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, участі у додаткових витратах також не приймає. Враховуючи її незначні доходи, вона не може самостійно забезпечити усіх потреб дитини та надати їй належне матеріальне утримання. Дійсний розмір своїх доходів відповідач приховує. З врахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити та збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позовних вимог, просить такі задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Ствердив, що не заперечує щодо збільшення розміру аліментів та не в такому розмірі, як просить позивач. Пояснив, що на дай час офіційно не працює, а тому просить визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~ Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. \~181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 лютого 2010 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Сихівським ВРАЦС ЛЯМУЮ. В даному шлюбі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку за №1859 від 04 листопада 2015 року. неповнолітня донька сторін [PERSON], 17.02.2006р.н., зареєстрована та залишилась проживати з матір'ю - позивачем [PERSON]. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12 жовтня 2009 року, вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 27 серпня 2009 року і досягнення дитиною повноліття. З ч.1 ст. 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно довідки про доходи позивача [PERSON] від 02.11.2015р., остання займає посаду швеї в СПД ФО [PERSON] та отримує доходи у виді заробітної плати в сумі 350грн. на місяць (а.с.5). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, здійсненому державним виконавцем Синівського ВДВС ЛМУЮ, заборгованість по аліментах відповідача [PERSON] станом на 16 жовтня 2015 року становить 16200грн. Як вбачається з пояснень позивача, на даний час донька сторін [PERSON] навчається у середній загальноосвітній школі, потребує значно більше коштів на навчання, харчування та одяг. На даний час встановленого вищезазначеним рішенням суду розміру аліментів недостатньо для забезпечення хоча б половини першочергових потреб дитини. Так, з врахуванням вище викладених обставин, зокрема матеріального становища відповідача, суд вважає, що можливість для відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки сторін в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно, позивачкою не доведена, однак з врахуванням молодого віку відповідача, його нормального стану здоров'я, матеріального становища сторін та неповнолітньої дитини, її віку та стану здоров'я, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 727,50грн., що на даний час відповідатиме половині розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, визначеного ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» та відповідно половині суми необхідної для забезпечення першочергових потреб неповнолітньої [PERSON], [INFO], щомісячно. Безпідставними є покликання позивача на стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі починаючи з дня подання позовної заяви. Так, за положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, в даному випадку, є вимога про збільшення розміру аліментів, а не про їх стягнення і норму\~ст.191 Сімейного кодексу України\~застосовувати не можна. А відтак, аліменти у збільшеному розмірі з відповідача слід стягувати починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових витрат звільнена законом. Таким чином\~з відповідача потрібно стягнути 487,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, та

Outcome: approved