Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, просить розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09.11.2013 року Відділом ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції; стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? частин усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO], починаючи з дня подання цього позову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що сторони мають різні погляди на життя, несумісні характери, відповідач матеріально не забезпечує дитину. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів, просив розглянути справу та задовольнити позов за його відсутності. Позивач надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути позов без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 2204. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та майнового спору судом не встановлено. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Судом встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні та вихованні матері, при цьому, відповідач участі в утриманні дитини належним чином не бере. При постановлені рішення суд взяв до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно із ч. 1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому, згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що діти проживають з матір'ю, мати здійснює догляд за ними, можливості матері по наданню утримання на дітей є обмеженими. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років - в розмірі 1355,0 гривень відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а також той факт, що можливості матері із забезпечення дітей є обмеженими, дитина потребує додаткових витрат на її утримання. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При цьому, враховуючи, що позивачка в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, відповідно до положень. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 640,0 гривень. Разом з цим, за правилом ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] в дохід держави судовий збір в частині позовних вимог про розірвання шлюбу в розмірі 640,0 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved