Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 24.04.2004 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області України, актовий запис №109. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років між нею та відповідачем постійно виникали непорозуміння, останній створював конфліктні ситуації, що негативно впливали на їхні стосунки. На даний час проживають окремо, оскільки відповідач виїхав із квартири у невідомому напрямку. Внаслідок цього зрозуміла, що кожен має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Намагання налагодити відносини не дали результату. Сім`я розпалась остаточно і шлюб носить формальний характер, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Зазначає, що термін на примирення не виправить стану їхніх стосунків, а тільки погіршить та продовжить перебіг в часі. Викладені обставини стали причиною звернення з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явилась, подавши до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано 24.04.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області України, актовий запис № 109. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1 ст.110 та СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інвалідата інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, перевіривши матеріали справи, беручи до уваги, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved