Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 вересня 2006 року він зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зроблений актовий запис за №93. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами не склалися, сторони зрозуміли що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2010 року, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сімя з відповідачем розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про розподіл майна відсутній, аліменти стягнуті в судовому порядку, а дитина буде проживати з позивачкою. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання 17 листопада 2015 року не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності (а.с.22). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 17 листопада 2015 року не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив слухати справу за його відсутності (а.с.23). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 93 (а.с.7), в період якого у них народилася спільна дитина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Спільне життя подружжя не склалося через те, що сторони зрозуміли що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2010 року, проживають окремо. Спір про розподіл майна відсутній, аліменти на утримання дитини стягнуті за рішенням суду, а дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, а відповідач згідно поданої заяви, позов про розірвання шлюбу визнав (а.с.23). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст.\~214,\~215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст.\~88,\~214,\~215 ЦПК України\~є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).\~\~ Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved