Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на її користь на утримання їхньої спільної з відповідачем дитини до досягнення нею повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2016 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час стосунки з відповідачем погіршились, а тому вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, допомогу їй та дитині відповідач добровільно не надає, маючи неофіційний дохід, оскільки працює на приватному підприємстві, а тому він має можливість сплачувати починаючи з дня предявлення позову до суду на утримання дитини аліменти\~ в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття \~та на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення сином трьох років. Відповідачем була подана зустрічна позовна заява про розірвання шлюбу ,яка була прийнята судом до спільного розгляду. Позивач в судовому засідання вимоги щодо стягнення аліментів підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі, визнала позовні вимоги зустрічного позову. Додатково зазначила, що не знала про інвалідність відповідача, оскільки він постійно працював та мав стабільний дохід. Останнім часом відповідач почав добровільно переказувати їй аліменти в розмірі 1500 грн. Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача, підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу, вимоги первісного позову визнав частково, додав документи, які свідчать, що відповідач є інвалідом та отримує пенсію по інвалідності. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що 12 березня 2016 року між сторонами було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 58 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серії І-ОК № 340146, актовий запис № 317 (а. с. 3). Дитина постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Обухівської міської ради Київської області № 5889 від 28.08.2017 року (а.с. 7). Суд вважає, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо сплати та розміру аліментів на утримання малолітньої дитини та тимчасово непрацюючої дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.180 СК України встановлено, що «батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття», а відповідно до п.3 ст.181 СК України «за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі». Відповідач, аліменти на дитину не сплачує, необхідної допомоги для її утримання та утримання дружини не надає. Статтею 7 СК України встановлено, що «дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість, яких надана Верховною Радою України», але дитина сторін по вині відповідача не має можливості реалізувати в повній мірі своє право. Згідно зі статті 180 СК України встановлено, що «батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття», тим самим обовязок на утримання дитини покладається на обох її батьків. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, з яким проживає дитина або той, який має більший розмір доходів; законодавцем встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину без врахування даних обставин. Дані обставини враховуються, згідно статті 182 СК України, тільки судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 80 СК України\~розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом, відповідач працює не офіційно та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення сином трьох років. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 30 серпня 2017 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини та на її утримання, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 30 серпня 2017 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд бере до уваги рівність сторін в утриманні дитини, вік дитини, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, те, що позивач на даний час не працює оскільки доглядає дитину та вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - одна тисяча гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача в твердій грошовій сумі пятсот гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку,\~\~з дня звернення до суду. Тобто в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу. Сторони визнають цю позовну вимогу. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень сторін, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини,\~ спільне господарство не ведуть, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сімю неможливо і\~ вважає за необхідне шлюб розірвати. Долю судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. Витрати пи сплаті судового збору за позовну заяву про розірвання шлюбу слід залишити за відповідачем (за заявою представника відповідача). На підставі викладеного,

Outcome: partial