Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 01.11.2016 року помер [PERSON], після смерті якого залишився житловий будинок в №18 по вул.Польлвій в с.Йосипівка, але позивач не має можливості прийняти спадщину, отримала відмову нотаріуса, в зв»язку з тим, що право власності на вказаний будинок не було належно оформлено за спадкодавцем. А тому позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №18 по вул. Польовій с. Йосипівка Білоцерківського району Київської області в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 01.11.2016 року та встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку №18 по вул. Польовій в с. Йосипівка Білоцерківського району Київської області, оскільки в зазначеному договорі покупцем зазначено [PERSON], а не [PERSON], через помилку в написанні імен виникли труднощі щодо оформлення спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача - Йосипівської сільської ради в судове засідання не зявився, подали суду заяву в якій просять слухати справу без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 01.11.2016 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2017 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON], оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано за спадкодавцем, відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно та ім»я спадкодавця, вказане в свідоцтві про смерть не співпадає з іменем особи, яка є власником вказаного житлового будинку. Наведене підтверджується постановою про відмову (а.с.6). Судом встановлено, що 08.04.2017 року Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON], померлого 01.11.2016 року за №149/2017. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкову справу заведено на підставі заяви про відмову від прийняття спадщини, яку подала дочка померлого [PERSON]. Згідно довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради №6409 від 11.10.2017 року на день смерті разом зі спадкодавцем була зареєстрована [PERSON]. Таким чином остання прийняла спадщину на підставі ст.ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України, оскільки не подала заяву про відмову від прийняття спадщини до сплину 6-місячного терміну з дня смерті спадкодавця. Відповідно до заяви, поданої 11.05.2017 року спадкоємцем за законом [PERSON] до складу спадкового майна після померлого [PERSON] входить житловий будинок під №18, що розташований вул.Польовій у с. Йосипівка Білоцерківського району Київської області. Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки №744/16 від 29.09.2016р., проведеної ПП «Експерт ГАРАНТ», встановлено, що орієнтовна вартість обєкта оцінки - житлового будинку №18(19), без врахування вартості земельної ділянки, який знаходиться по вулиці Польовій в с.Йосипівка, Білоцерківського району, Київської області, визначена підходом аналізу цін продажу (пропозицій) без врахування ПДВ становить: 64 000 грн.(а.с.24). Позивач суду пояснила, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок № 18 по вул. Польовій, с. Йосипівка, Білоцерківського району, проте нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що померлий не здійснив реєстрацію права власності на вищезазначений житловий будинок, окрім того в договорі купівлі-продажу житлового будинку №18, по вулиці Польовій у с. Йосипівка Білоцерківського району від 29.03.1990 року існує помилка, покупцем зазначено [PERSON] «Віктор» Федорович, а не [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що доказами про те, що договір купівлі-продажу житлового будинку №18 по вул. Польовій, с. Йосипівка, Білоцерківського району,від 24.03.1990 року підписаний [PERSON] та належав йому, свідчать довідка Йосипівської сільської ради від 20.02.2017 року, особова медична картка, пенсійне посвідчення, свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування, свідоцтво про шлюб, копія паспорта [PERSON],трудова книжка, свідоцтво про народження, що свідчить про помилку здійснену під час написання тексту договору купівлі-продажу. При вирішенні даної справи суд виходить з наступного. Згідно з п.6. ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], проживала разом із спадкодавцем на день смерті, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що вбачається з матеріалів спадкової справи. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як було зазначено, вище, державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]Ф . на житловий будинок оскільки право власності на вказаний будинок не було належно оформлено за спадкодавцем та імя спадкодавця, вказане в свідоцтві про смерть не співпадає з іменем особи, яка є власником вказаного житлового будинку. Як розяснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць /п.1.3/. А відповідно до п.1.4 цього Положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно -це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням обєктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Відповідно до ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. А згідно ст.4 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Ззгідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.05.2017 про право власності на житловий будинок №18, що розташований по вулиці Польовій у с. Йосипівка, Білоцерківського району, Київської області до 01.01.2013 року, право власності за [PERSON] не зареєстровано, однак право власності на зазначений житловий будинок за померлим виникло на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.1990 року. (а.с.28,29). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок №18, по вулиці Польовій у с. Йосипівка,Білоцерківського району за законом після померлого [PERSON] та встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку №18 по вул. Польовій в с. Йосипівка Білоцерківського району Київської області.

Outcome: approved