Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» про виділ в натурі земельної ділянки як обєкта права із спільної часткової власності, посилаючись на те, що їй на праві спільної часткової власності належить 11/20 частин земельної ділянки, яка розташована на території Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області, площею 4,7398 га, кадастровий номер № 6323981100:01:000:0100, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інші 9/20 частин земельної ділянки належать на праві спільної часткової власності її сестрі [PERSON] На даний час вона має намір здійснити відчуження своєї частини земельної ділянки для суспільних потреб. З цього приводу 06.02.2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], з метою посвідчення договорів поділу вищевказаної земельної ділянки, що є у спільній частковій власності або виділу частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, але у вчиненні даної дії й було відмовлено, в звязку з відсутністю іншого співвласника земельної ділянки. Як зазначив позивач, її сестра [PERSON] постійно проживає на території анексованої АРК та не має можливості приїхати на територію України для укладання необхідного договору або посвідчення довіреності на право укладання та підписання договору. Про виділення часток належної їм на праві спільної часткової власності земельної ділянки в натурі сестра не заперечує. На підставі викладеного позивач просить виділити [PERSON], в натурі частку розміром 2,6069 га із земельної ділянки загальною площею 4,7398 га, що розташована на території за межами с. Українське м. Лозова Харківської області, кадастровий номер 6323981100:01:000:0100, відповідно до кадастрового плану; виділити [PERSON], в натурі частку розміром 2,1329 га із земельної ділянки загальною площею 4,7398 га, що розташована на території за межами с. Українське м. Лозова Харківської області, кадастровий номер 6323981100:01:000:0100, відповідно до кадастрового плану; визнати право власності на новостворені земельні ділянки, які виникають в результаті виділу, а саме за [PERSON] право власності на новостворену земельну ділянку площею 2,6069 га та за [PERSON] право власності на новостворену земельну ділянку площею 2,1329 га, відповідно до кадастрового плану. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, але надали заяви, в яких прохали справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено,\~підтверджено наявними\~у справі\~доказами, позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 11/20 частин земельної ділянки, яка розташована на території Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області, площею 4,7398 га, кадастровий номер №6323981100:01:000:0100, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON], державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори, Харківської області 16.05.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-844; копією витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 16.05.2014 року, зареєстрованого за №5680735; копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим [PERSON], державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області 25.12.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-245; копією витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 25.12.2014 року, зареєстрованого за №8252306. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON], державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори, Харківської області 16.05.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-847 та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 16.05.2014 року, зареєстрованого за № 5681270, [PERSON], яка є рідною сестрою позивача належить 9/20 частин земельної ділянки, яка розташована на території Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області, площею 4,7398 га, кадастровий номер №6323981100:01:000:0100, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка перебуває в користуванні в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» на підставі договору оренди № 62 від 03 січня 2007 року, зі строком дії договору до 31 грудня 2031 року. 21.09.2019 року [PERSON] отримала повідомлення з Лозівської районної державної адміністрації про прийняте рішення про викуп належної їй на праві власності частини земельної ділянки для суспільних потреб, а саме для будівництва обїзної автомобільної дороги м. Лозова. 24.01.2019 року позивачем надано дозвіл на проведення переговорів щодо умов відчуження земельної ділянки (її частини), відповідно до розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.01.2019 року «Про викуп земельних ділянок для суспільних потреб» 06.02.2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, [PERSON] про посвідчення договорів поділу земельної ділянки, що є у спільній частковій власності або виділу частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, а саме земельної ділянки, яка розташована на території Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області, площею 4,7398 га, кадастровий номер №6323981100:01:000:0100, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у звязку з ненаданням позивачем усіх необхідних документів для посвідчення вищевказаних договорів, а також відсутністю другого співвласника земельної ділянки, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу, Харківської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2019 року. Як зазначив позивач, [PERSON], яка є другим співвласником земельної ділянки постійно проживає на території анексованої Автономної Республіки Крим та не має можливості приїхати на територію України для укладання необхідного договору або посвідчення довіреності на право укладання та підписання договору. Товариством з обмеженою відповідальністю «Геосвіт-1» на підставі заяви [PERSON] було виготовлено кадастровий план щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер №6323981100:01:000:0100) загальною площею 4,7398 га. Як вбачається з схеми поділу земельної ділянки, що реальний виділ можливий, шляхом реального поділу її на дві окремі земельні ділянки розміром, який відповідає часткам сторін, а саме площа 11/20 частин земельної ділянки, успадкованих [PERSON] складає 2,6069 га; площа 9/20 частин земельної ділянки, успадкованих [PERSON] 2,1329 га. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України-Право спільної власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1ст. 364 ЦК. Відповідно до положень ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358\~ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Положеннями статті 364\~цього ж\~Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристикам подільною або не подільною. Згідно ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. За умовами ч. 1ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст.\~86\~Земельного Кодексу\~України передбачено земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 1 ст.\~88\~Земельного Кодексу\~України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст.\~89\~Земельного кодексу\~України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Дослідивши докази по справі, як кожен окремо так їх в сукупності, враховуючи вище викладені обставини, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved