Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, про усунення перешкод у користуванні квартирою та про примусове зняття з реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори 05.06.1995 року на праві власності належить будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], але там він жодного дня не проживав , оскільки був зареєстрований для працевлаштування на території м. Каховка. Реєстрація відповідача в будинку обмежує її право на розпорядження житлом та оформлення субсидії, вселення та реєстрацію інших осіб. Просила суд визнати [PERSON], особою, що втратила право на користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS] в примусовому порядку зняти його з реєстраційного обліку. До суду позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за його відсутністю. Просила у разі повторної неявки відповідача в судове засідання винести заочне рішення по справі (а.с. 18). Відповідач до суду повторно не з'явився, належним чином сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку (а.с.12). Представник третьої особи Відділ реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та не заперечував проти задоволення позовної заяви. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачці на праві приватно власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.06.1995 року (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачкою у її будинку зареєстрований відповідач : [PERSON], [INFO] (а.с. 3), але не проживає в ньому, що підтверджується довідкою старшого кварталу від 21.11.2016 року (а.с.4). З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте позовні вимоги позивачки щодо зняття з реєстраційного обліку [PERSON] у будинку [ADDRESS], задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання не передбачено законом як самостійний спосіб захисту порушеного права. Матеріали справи свідчать, що позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач , але за вище вказаною адресою не проживає. Рішення про усунення відповідача від користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, компетентним (уповноваженим державою) органом. На підставі ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: partial