Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло [PERSON], [PERSON], [PERSON] на правах приватної спільної часткової власності належало житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідач подарував належу йому 1/3 частини квартири [PERSON]. Проте, відповідач залишився зареєстрованим у житловому приміщенні за вказаною адресою. [PERSON] протягом тривалого часу з 2004 року не проживає у зазначеній квартирі, участі у його утриманні не приймає й плату за комунальні послуги не сплачує, особисті речі у домоволодінні відсутні. У звязку з цим позивач просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.02.1994 року [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування 1/3 частини квартири від 05.07.2012 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у власність безоплатно 1/3 частину квартири №35, житловою площею 30,1 кв.м., загальною площею 52,1 кв.м., яка розташована за адресою: м.Херсон, вул. Репіна,5. Згідно акту КП «Таврійський» від 12.05.2017 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з серпня 2004 року не проживає. Згідно довідки, виданої 16.05.2017 року КП «Таврійський» [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який з 2004 року в зазначеній квартирі не проживає. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №87804420 від 23.05.2017 року вбачається, що квартира №35 розташована за адресою: м.Херсон, вул. Репіна,5 належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про смерть №635, складеного 07.08.2017 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер 02 серпня 2017 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.10.2017 року закрито провадження у справі в частині заявлених позовних вимог [PERSON]. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт непроживання [PERSON] без поважних на те причин за адресою: [ADDRESS], протягом більше 1 року. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України, оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved