overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], тобто до [INFO], а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], тобто до [INFO], мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2003, з позовом про розірвання якого вона звернулася до суду. Від подружнього життя у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені, хоч вони і проживають в одному будинку. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 24.05.2016, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2003 (а.с.5). Від подружнього життя у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.6, 7). Згідно з довідкою від 11.04.2016 №39, [PERSON] проживає по [ADDRESS] і до складу її сім'ї входять чоловік [PERSON], сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON], діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на повному її утриманні (а.с.8). У довідці від 13.04.2016 №69 зазначено, що [PERSON] ніде не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] мотивуючи свої вимоги наступним. З 01.11.2003 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який вона має намір розірвати. Від подружнього життя у них народилися двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені, хоч вони і проживають в одному будинку. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 19.12.2016, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2003 (а.с.9). Від подружнього життя у них народилися двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.6, 7). Згідно з довідками від 24.10.2016 №13 та №14, [PERSON] проживає [ADDRESS] і до складу її сім'ї входять [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], діти знаходяться на утриманні матері (а.с.11, 12). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання позивача на період навчання в розмірі 1200 гривень, щомісячно до 30.06.2020 року , тобто до завершення навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] , сплачував аліменти до повноліття позивача. На даний час позивач досяг повноліття , живе сам окремо від батьків та навчається в технічному коледжі Національного університету водного господарства в м. Рівне. Він отримує незначну стипендію, якої йому не вистачає на його утримання , оскільки він витрачає кошти на проїзд, одяг , харчування та придбання необхідного приладдя для навчання. Відповідач має можливість надавати кошти на утримання позивача до завершення навчання , оскільки постійно їздить за межі України на роботу , має високі доходи. Позивач в судове засідання не з»явився надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав , просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповіача в судове засідання не з»явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав частково, розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи , дослідивши надані докази, суд приходить до висновку,\~що позов підлягає до задоволення частково . Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-ГЮ № 050041 від 15.05.2007 року, встановлено, що батьком є [PERSON]. Довідкою, виданої Технічним коледжем Національного університету водного господарства в м. Рівне підтверджується факт навчання [PERSON] на денному відділенні , термін навчання закінчується 30.06.2020 року. Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів та його реальні можливості на даний час щодо сплати аліментів. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів, того, що він не спроможний сплачувати аліменти на час навчання повнолітнього сина. Відповідно до ч.1ст.191\~СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного, ст.ст.199,200 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на свою користь на утримання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що розпорядженням голови Олександрівської РДА її призначено опікуном над неповнолітніми, малолітніми дітьми, позбавленого батьківського піклування [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте батьки дітей добровільно не надають їм матеріальної допомоги в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні стало відомо, що прізвище відповідача [PERSON] згідно паспорта є [PERSON], оскільки прізвища вона ніколи не змінювала, в зв'язку з цим позивач надала зміни до позовної заяви, в яких просить суд вважати належним відповідачем по справі [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи у їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6-9). Відповідно до довідки Несватківської сільської ради № 554 від 03.11.2014 року та довідки про склад сім'ї № 554 від 03.11.2014 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають в сім'ї [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 10,11). З розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації № 767-р від 26.11.2012 року та № 803 від 06.12.2012 року вбачається, що [PERSON] було призначено опікуном над неповнолітніми, малолітніми дітьми, позбавленого батьківського піклування [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин по аліментним зобов'язанням і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Частиною 2 ст.166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Зі ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача законні і позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 10700 гривень невиплаченої заборгованості по заробітній платі та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює з 20.04.1988 року у відповідача на посаді техніка-конструктора. Починаючи з липня по листопад 2016 року їй не виплачувалась заробітна плата. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушена звертатись до суду. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позов визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Встановлено, що позивач працює у відповідача. Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 24.04.2017 року №152 за листопад-грудень 2016 року [PERSON] нараховано 10701,03 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після невиплати заробітної плати, тривалість порушення прав позивача, як наслідок порушення нормального ритму життя, нормальних життєвих зв'язків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. А тому, враховуючи вимоги п.п.3,5,6,9,13 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідача слід стягнути в користь позивача 500 грн. моральної шкоди. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 13637,68 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати та вихідної допомоги. В обґрунтування позову зазначив, що наказом №131-к він був прийнятий з 14.07.2015 р. на роботу до ТОВ «Хлібзавод «Салтівський» на посаду пекаря 3-го розряду, 28.11.2017 р. його було звільнено із займаної посади за ст. 38 КЗпП України. Розрахунок на день звільнення відповідач не зробив. Відповідач відзив на позов не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач наказом №131-к від 14.07.2015 р. був прийнятий з 14.07.2015 р. на роботу до ТОВ «Хлібзавод «Салтівський» на посаду пекаря 3-го розряду та був звільнений з посади за наказом № 226-к від 28.11.2017 р. за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, про свідчить копія трудової книжки.(а.с.6) За статтею 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначенi ст. 116 КЗпП. Повний розрахунок означає виплату працiвниковi: - заробiтної плати, що йому належить (ураховуючи день звiльнення, оскiльки вiн є останнiм робочим днем); - грошової компенсацiї за всi невикористанi днi щорiчної вiдпустки, а також додаткової вiдпустки, якщо працiвник має на неї право; - вихiдної допомоги (ст. 44 КЗпП) у певних випадках. Виплата всiх сум вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, що належать працiвниковi пiд час звiльнення, провадиться в день його звiльнення. Якщо працiвник у день звiльнення не працював, то такi суми мають бути виплаченi не пiзнiше вiд наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нарахованi суми, належнi працiвниковi пiд час звiльнення, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою цих сум. З матеріалів справи вбачається, що при звільнені відповідач не здійснив остаточний розрахунок з позивачем в порушення ст.116 КЗпП України, сума заборгованості по заробітній платі з урахуванням вихідної допомоги складає 13637,68 грн., що підтверджується довідкою.(а.с.8) Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що при звільненні з позивачем не був проведений остаточний розрахунок всіх належних їй сум та він не проведений до теперішнього часу, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати від сплати яких позивача звільнено пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 16 181,02 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати та вихідної допомоги. В обґрунтування позову зазначила, що наказом №1-к вона була прийнята з 02.01.2015 р. на роботу до ТОВ «Хлібзавод «Салтівський» на посаду формувальника тіста 4-го розряду, 28.11.2017 р. її було звільнено із займаної посади за ст. 38 КЗпП України. Розрахунок на день звільнення відповідач не зробив. Відповідач відзив на позов не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач наказом №1-к від 31.12.2014 р. була прийнята по переводу з 02.01.2015 р. на роботу до ТОВ «Хлібзавод «Салтівський» на посаду формувальника тіста 4-го розряду та була звільнена з посади за наказом № 226-к від 28.11.2017 р. за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, про свідчить копія трудової книжки.(а.с.5) За статтею 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначенi ст. 116 КЗпП. Повний розрахунок означає виплату працiвниковi: - заробiтної плати, що йому належить (ураховуючи день звiльнення, оскiльки вiн є останнiм робочим днем); - грошової компенсацiї за всi невикористанi днi щорiчної вiдпустки, а також додаткової вiдпустки, якщо працiвник має на неї право; - вихiдної допомоги (ст. 44 КЗпП) у певних випадках. Виплата всiх сум вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, що належать працiвниковi пiд час звiльнення, провадиться в день його звiльнення. Якщо працiвник у день звiльнення не працював, то такi суми мають бути виплаченi не пiзнiше вiд наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нарахованi суми, належнi працiвниковi пiд час звiльнення, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою цих сум. З матеріалів справи вбачається, що при звільнені відповідач не здійснив остаточний розрахунок з позивачем в порушення ст.116 КЗпП України, сума заборгованості по заробітній платі з урахуванням вихідної допомоги складає 16181,02 грн., що підтверджується довідкою.(а.с.3) Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що при звільненні з позивачем не був проведений остаточний розрахунок всіх належних їй сум та він не проведений до теперішнього часу, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати від сплати яких позивача звільнено пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 718289,10 грн. боргу, який складається з 69736,90 грн. основного боргу та 2092,20 грн. 3% річних. Свої вимоги мотивують тим, що відповідач 05 травня 2015 року позичила у неї 69736,90 грн., які зобовязувалася повернути до 05 травня 2016 року, проте відповідач свої зобовязання не виконала, грошей не повернула. У звязку з наведеним просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала в повному обємі, пояснила, що гроші вона в позивача позичала, її син мав повернути борг, проте цього не зробив, просить позивача розстрочити їй виплату боргу. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 05 травня 2015 року відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] 69736,90 грн., які зобовязувався повернути у строк до 05 травня 2016 року, що підтверджується договором позики від 05 травня 2015 року, укладеного між сторонами, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 908 /а.с.5/. Зазначені обставини повністю визнаються відповідачем. Відповідач не виконала взяті на себе зобовязання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернула, і тому з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 69736,90 грн. Беручи до уваги, що відповідач прострочила виконання грошового зобовязання, з неї також підлягають стягненню три відсотки річних у розмірі 2092,20 грн. відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України (69736,90 грн. х 3% х 365 : 365 : 100 % = 2092,20 грн.). Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає позовні вимоги підставними, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 71829,10 грн. (69736,90 грн. + 2092,20 грн. = 71829,10 грн.). Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, сплаченого судового збору.

Outcome: approved