Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, третіх осіб про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, посилаючись на те, що її син та невістка мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], однак свої батьківські обов'язки з народження дитини не виконують, свідомо ухиляються від утриманні та виховання сина, не цікавляться його здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, зловживають спиртними напоями та наркотичними засобами. Відповідачі неодноразово запрошувалися до служби у справах дітей з питання неналежного виконання своїх батьківських обов'язків. В співбесіді зі службою у справах дітей батько дитини визнав, що не виконує своїх батьківських обов'язків, не планує їх виконувати у подальшому, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. На даний час за спільною заявою батьків дитина влаштована до КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3». В зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає позбавити відповідачів батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], призначити її опікуном над дитиною, визначити місце проживання дитини разом з опікуном за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з кожного, щомісяця, з урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною віку повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення, що її син [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] Батьки дитини не виконують своїх батьківських обов'язків щодо виховання, утримання сина, не цікавляться його життям, станом здоров'я. На підставі заяви батьків дитину було влаштовано до КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3». Також пояснила, що спочатку її син з родиною проживав разом з нею, а коли виповнилося онукові чотири місяці вони переїхали проживати до м. Харкова. На даний час батьки дитини разом не проживають, [PERSON] проживає в м. Лозова разом зі своєю бабусею, а [PERSON] - в м.Харкові, зловживають алкогольними напоями та наркотичними засобами, дитину в дитячому будинку не відвідують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили, відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, не надали. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення, що дитина з квітня 2017 року знаходиться в КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3». До служби у справах дітей Лозівської міської ради у листопаді 2017 року надійшов лист служби у справах дітей по Московському району м.Харкова з клопотанням щодо вирішення питання подальшої долі дитини [PERSON], так як його батьки написали заяву на влаштування дитини до дитячого будинку на півроку, але по закінченню цього часу дитину не забрали, тому хлопчик залишився перебувати в даному закладі. Так як батько дитини проживає в м.Лозова з ним була проведена бесіда щодо належного виконання ним своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина та винесено офіційне попередження щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України. В ході спілкування [PERSON] повідомив, що не має бажання спілкуватися з дитиною та написав заяву про відмову від дитини. До цього часу батько дитини не звернувся до служби зі зміною своїх намірів по відношенню до сина. Бабуся [PERSON] відвідує дитину у дитячому будинку, має бажання у разі позбавлення відповідачів батьківських прав взяти опіку над малолітнім [PERSON] Також зазначила, що позивач працевлаштована, отримує заробітну плату, має можливість матеріально забезпечувати дитину, за місцем роботи характеризується позитивно, проживає в квартирі, де створені відповідні умови для проживання, за медичним висновком може виконувати обов'язки опікуна дитини, тому в інтересах дитини служба у справах дітей вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина та можливим призначити [PERSON] опікуном над онуком. Представник третьої особи Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. У зв'язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника Служби у справах дітей Лозівської міської ради як орган опіки та піклування, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.03.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, 07.03.2015 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 18.08.2015 року. З 13.04.2017 року на підставі заяви батьків та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради№180 від 22.03.2017 року малолітній [PERSON] влаштований до КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3». Батьки до дитячого будинку не з'являються, дитину не відвідують, з заявами про повернення сина їм на виховання не зверталися, не турбуються про його життя та здоров'я, духовний та фізичний розвиток. Відповідачі неодноразово запрошувалися до служби у справах дітей, щодо неналежного виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина, проте продовжують ухилятися від батьківських обов'язків. На даний час батьки проживають окремо, кожен живе своїм життям, ніде не працюють, зловживають алкогольними напоями та наркотичними засобами. Батько дитини [PERSON] з 2003 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з синдромом залежності від наркотиків (психостимуляторів, опіоїдів). Згідно висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування є доцільним в інтересах дитини [PERSON], [INFO] позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до сина, оскільки він свої батьківські обов'язки належним чином не виконує, свідомо ухиляється від утримання та виховання сина. Крім того спеціалістами служби у справах дітей від [PERSON] було відібрано заяву щодо виховання та утримання сина, в якій він надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно сина. Згідно висновку служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради є доцільним в інтересах дитини [PERSON], [INFO] та з урахуванням заяви [PERSON] від 19.02.2018 року про позбавлення її батьківських прав, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина. Також зазначено, що на [PERSON] до Московського відділу поліції неодноразово надходили скарги від її матері, [PERSON] про вирішення питання щодо позбавлення її доньки батьківських прав відносно малолітнього сина. [PERSON] протягом 2016-2017 року неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за місцем проживання характеризується задовільно, порушує громадський порядок, зловживає алкоголем. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] може бути опікуном над малолітньою дитиною, оскільки вона має постійне місце проживання - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], в якій створені відповідні житлово-побутові умови для проживання, працює дезінфектором у відділенні дезінфектології Лозівської міськміжрайонної філії ДУ «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», загальна сума її доходу за період з серпня 2017 року по січень 2018 року становить 23051,45 гривень, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна дитини, обізнана щодо стану здоров'я дитини, ознайомлена з правовими наслідками встановлення опіки та має бажання виховувати онука [PERSON] Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, ратифікованої Україною, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 164 СК України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007№3). Пунктом 15 цієї постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку-виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини-це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено не дивлячись на те, що відповідач має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків свідомо, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити їх батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Вивчивши дані про особу позивача, та встановивши, що вона є рідною бабусею малолітнього [PERSON], і враховуючи особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до нього, суд вважає за можливе встановити опіку над [PERSON], [INFO], призначивши його опікуном [PERSON] При цьому з відповідачів по справі повинні бути стягнуті аліменти на утримання дитини, так як добровільно матеріальної допомоги на його утримання вони не надають. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідачі є працездатними; стягнень по виконавчим листам з відповідачів не проводиться, інвалідами не є, хронічними захворюваннями не страждають, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів згідно ст.184 СК України у розмірі 1000 грн., з урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд роз'яснює відповідачам [PERSON] та [PERSON], що відповідно до ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує в рівних частинах з відповідачів судовий збір в дохід держави в розмірі 640 гривень за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки позивач на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved