Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування позовних вимог вказавши наступне. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги по утриманню дитини. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1\~295,25 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову, 17.11.2016 року і до повноліття дитини, оскільки самостійно вона забезпечувати неповнолітню дитину не має можливості та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання представник позивача не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом за місцем його реєстрації, про що свідчить поштовий конверт, який повернуто на адресу суду з відміткою „за закінченням терміну зберігання, письмових заперечень проти позову суду не надав, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 107041, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 27.11.2008 року, батьками дитини [PERSON], [INFO], є сторони: [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, неповнолітній [PERSON] мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, дитина мешкає з матір'ю, у зв'язку з чим позивач має право на звернення до суду та на отримання аліментів від відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан обох сторін, наявність на утриманні непрацездатних осіб. Частиною ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів позовної заяви та доданих до неї матеріалів не можливо встановити чи отримує відповідач стабільний дохід та у якому розмірі, отже підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні. Відповідно до 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, виходячи з наданих суду доказів, з урахуванням всіх обставин по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень

Outcome: partial