Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29 березня 2003 року. В даний час в вищевказаному житловому будинку крім позивача зареєстровані її донька - [PERSON], син - [PERSON] та онук - [PERSON] (відповідачі по справі). Відповідачі не проживають в будинку більше року, залишивши його добровільно, не сплачують комунальні послуги та їх речей в будинку не залишилося. Проте, не дивлячись на зазначене, відповідачі з моменту добровільної зміни місця проживання та до теперішнього часу з реєстраційного обліку у житловому будинку позивача не знялися. Вищевказані обставини спонукали позивача звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, але адвокатом відповідачів [PERSON] була надана до суду заява, згідно якої остання позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутністю (а.с.76). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати без представника служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.77). Позивач до суду не з'явилася, надавши заяву, згідно якої просила справу слухати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.74). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 33 Конституції Україникожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29 березня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гаражою Н.П., що підтверджується копією вищевказаного договору купівлі-продажу та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 307080 (а.с.40, 41). Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно копії Будинкової книги у житловому будинку [ADDRESS] (а.с.44-56) в вищевказаному житловому будинку крім позивача зареєстровані її донька - [PERSON], син - [PERSON] та онук - [PERSON]. Дана обставина також підтверджується повідомленням адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області (а.с.66, 67, 68). Відповідачі не проживають в будинку більше одного року, що підтверджується Актами депутата Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області - Мироненко М.Ф. від 22.09.2015р. (а.с.29, 30, 31). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації більше року, а тому необхідно визнати їх втратившими право користування вищевказаним житловим будинком, що належить на праві приватної власності Позивачу.

Outcome: approved