Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після її чоловіка право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,8273 га, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаної земельної ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно на імя спадкодавця. Представник позивача в судовому засіданні підтрмав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Відповідач нав суду заяву якій визнав позов та просив розглянути справу у відсутності його представника. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 18 вересня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 349195 від 18 вересня 2015 року (а.с. 5). Спадкоємцем померлого є його дружина [PERSON] про що свідчить свідоцтво про одруження серії VІІ-УР № 709823 від 23 жовтня 1965 року. З копії матеріалів спадкової справи № 47/2016 до майна померлого 18.09.2015 року [PERSON] вбачається, що його спадкоємець його син [PERSON] у встановлений законом спосіб відмовився від прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого чоловіка, що також підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого. Постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 15.04.2015 року № 549/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину земельної ділянки з тих підстав, що спадкоємцем не надано реєстрацію правовстановлюючого документа на дане нерухоме майно (а.с. 6). Тобто, у звязку із своєю смертю [PERSON] не встиг належним чином у встановлений законом спосіб оформити належне йому право власності на вказану частину земельної ділянки. Норма статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Так, з наданих позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 вересня 2008 року на спадкове майно у вигляді ? частини земельної ділянки площею 2,8273 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221481200:02:003:0011, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області, в порядку спадкування після свого батька [PERSON], який помер 25 вересня 2007 року (а.с. 7). Також, з матеріалів справи вбачається, що частина вказаної земельної ділянки належало спадкодавцеві померлого [PERSON] його батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії КВ № 112928-8544, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 11.02.2004 року, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.03.2016 року і самим державним актом, копія якого міститься на аркуші 12 матеріалів справи (а.с. 9). Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, \~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України,\~однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому суд враховує, що з наведених вище обєктивних причин спадкодавець позивача не встиг оформити право власності на частину спадкової земельної ділянки відповідно до вимог законодавства. Проте, суд вважає, що такі обставини не перешкоджають позивачу, як і не перешкоджали її спадкодавцю реалізувати своє право на спадкове майно після померлих родичів. Отже, та обставина, що [PERSON] за життя не встиг переоформити (оформити) державний акт на право власності на землю на своє імя та не здійснив реєстрацію свого права власності на дану частину земельної ділянки відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на думку суду, не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачем права власності на частину земельної ділянки, яка залишилась після смерті її чоловіка. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на відповідну частину спадкового майна. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved