Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за наступними підставами. Як вказує позивач, 15.04.2021 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. за №64765 від 05.10.2020 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 30676,14 гривень. При цьому позивач вказує, що ніяких кредитних відносин з відповідачем він не мав, що жодних вимог від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» з приводу погашення кредиту він не отримував. Також не отримував він вимог щодо будь-якої заборгованості від нотаріуса. Також позивач не згоден із сумою заборгованості. Крім того, позивач зазначає про те, що у матеріалах виконавчого провадження її адресу проживання зазначено у м.Київ, проте вона постійно зареєстрована та проживає у смт Якимівка і ніколи не мала місця проживання у м.Київ. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №64765 від 05.10.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 30676,14 гривень, а також стягнути з відповідача на користь позивача незаконно набуті грошові кошти по виконавчому провадженню ВП №64330268 в сумі, яку буде стягнуто за вказаним виконавчим провадженням на момент ухвалення рішення суду. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, відзиву проти позову не надав, про причини неявки не повідомив, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Треті особи жодних відзивів з приводу позовної заяви до суду не надали, до судового засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином. До судового засідання позивачкою було подано заяву з проханням розглядати справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно 08.02.2013 року між позивачем та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/0888/82/0113000 на суму 11185,65 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 35,3% річних за користування кредитом. Як вбачається з наданої до суду приватним виконавцем копії виконавчого провадження ВП №64330268, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 15.04.2015 року уклав договір №114/14 з АТ «Комерційний індустріальний банк» про відступлення права вимоги по кредитним договорам. 06.12.2015 року між АТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено договір АКП-161215 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» 15.04.2016 року уклало Договір про відступлення права вимоги по кредитним договорам №15/04/2016-01 з ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», яке 11.08.2020 року уклало договорі відступлення права вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА з відповідачем. ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №014/0888/82/0113000 від 08.02.2013 року, укладеному між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Оскільки за ухвалою суду про витребування доказів приватним нотаріусом Гораєм О.С. не були надані матеріали нотаріальної справи щодо вчинення оспорювваного виконавчого напису, у суду відсутня об`єктивна можливість встановити, які документи були подані нотаріусу разом із завою про вчинення виконавчого напису. Так, відповідно до вимог Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року за №296/5, та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. У відповідності до положень п.3.1 вказаного Порядку, основною умовою вчинення виконавчого напису нотаріусом є безспірність заявлених грошових вимог. Проте, як вбачається з матеріалів справи, обгрунтованими є доводи позивача щодо того, що кредитних правовідносин мідж ним та відповідачем не існувало, встановити правомірність заявлених вимог відповідача за кредитним договором №014/0888/82/0113000 від 08.02.2013 року, укладеному між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, у суду можливості не має через неподання витребуваних судом доказів третьою особою. По-друге, вочевидь, зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, оскільки зазначена заборгованість за тілом кредиту перевищує вказану у кредитному договорі суму, надану Банком позивачці на умовах кредитування. Також до стягнення у виконавчому написі зазначено суму по оплаті послуг нотаріуса. З огляду на наведене, судом робиться висновок про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також позивачкою заявлено вимогу щодо стягнення на її користь з відповідача безпідставно набутих ним коштів за виконавчим провадженням по оспорюваному виконавчому напису. Однак, по-перше, в обгрунтування цієї вимоги позивачкою у позові не наведено. По-друге, не надано доказів отримання відповідачем коштів за виконавчим провадженням. По-третє, не зазначено суму таких коштів. З огляду на наведене, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню як жлдним чином не обгрунтована та не конкретизована стороною позивача. Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідача поенесені нею судові витрати. Так, згідно до вимог статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, понесені позивачем, стягуються з відповідача на користь позивача. Однак, позивачем не надано жодного підтвердження щодо понесення нею судових витрат по справі (квитанцій, розрахункових документів, тощо). Враховуючи наведене, судом не вбачається підтав для задоволенні вимог позивачки у цій частині. З матеріалів справи випливає, що за заявою позивачки ухвалою суду від 16.04.2021 року їй було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. У відповідності до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, вимоги позивачки були задоволені частково, а саме - з заявлених двох вимог судом задовольняється одна. Таким чином, судовий збір, що підлягає сплаті при розгляді цієї сплати, у даному разі покладається на сторони у рівних частках. Згідно до Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору при поданні позову немайнового характеру становить 908,00 гривень. З огляду на наведене, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 гривень з позивачки та 454,00 гривень - з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial