Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позов мотивований тим, що позивачці на праві приватної власності належить будинок по [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований відповідач, однак не проживає в житловому приміщенні з 2003 року без поважних причин, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку немає. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 25.02.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.11.2005 року серія [NUMBER] вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить будинок по [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою про склад сім?ї виданою виконавчим комітетом Бирлівської сільської ради № 977 від 20.11.2018 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 20.11.2018 року, але не проживає по місцю реєстрації. З пояснень позивача відповідач з 2003 року проживає в с. Ківшовата Таращанського району Київської області. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п.п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 71 ЖК УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З вищевикладеного вбачається, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved