Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2019 року. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені остаточно, кожен має своє особисте життя, проживають вони окремо, при цьому діти проживають разом з нею та в подальшому за їх домовленістю залишаться проживати разом з матір`ю. На даний час вона планує укласти шлюб з іншим чоловіком, тому бажає розірвати шлюб з відповідачем. За такого вважає, що їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище набуте в шлюбі - [PERSON] . Сторони у підготовче засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, вивчивши заяви сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 20.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №75. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » (а.с.11). Від подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Діти проживають разом з матір`ю. Шлюбні відносини між сторонами припинено, примиритися сторони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, а відповідач проти зазначеного не заперечує, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved