Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батькам: [PERSON], [PERSON] та її брату - [PERSON] в рівних частинах належала квартира [ADDRESS]. Після смерті батьків, брат позивача прийняв спадщину у вигляді вказаної квартири, оскільки на момент смерті батьків був зареєстрований з ними за однією адресою. Після смерті [INFO] брата, позивач, будучи зареєстрованою з ним за однією адресою, звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки при вивченні наданих нею документів, необхідних для оформлення спадщини, було з'ясовано, що згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради за вих. № 47 від 16.02.2015 року, спадкодавець не зареєстрував право власності на своє ім'я. У зв'язку з вищевикладеним, просить суд визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], яка 20.07.1985 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», а 03.04.1991 року вказаний шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 20.11.1967 року, відповідний запис № 895, та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.02.2015 року № 00015063016 (а.с. 8, 9, 49-зворот, 53). [INFO] народився [PERSON], батьками якого є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 16.11.2018 року № 00021461905 (а.с.10, 55). [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту, довідками виданими 03.02.2015 року за № 361 та 25.02.2015 року за № 652, довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 01.10.2018 року, виданою центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 01.10.2018 року за № 19398 (а.с. 4-6, 17, 18, 19, 48- зворот - 49, 51-зворот). На підставі свідоцтва на право власності на житло від 05.07.2001 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності в рівних частках належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11, 52). [INFO] помер [PERSON], на момент смерті якого з ним за однією адресою, а саме: [ADDRESS], були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO], відповідний запис № 724, та довідкою КП «Жилсервіс» м. Рубіжне від 03.02.2015 року № 360 (а.с.12, 16). Згідно свідоцтва про смерть від 19.04.2004 року Серія [NUMBER], відповідний запис № 289, [PERSON] померла [INFO], на час її смерті, відповідно до довідки КП «Жилсервіс» м. Рубіжне від 03.02.2015 року № 361, разом з нею за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13, 17). Відповідно до інформації, наданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради 16.02.2015 року № 47, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] не оформлено, свідоцтво про право власності, видане Управлінням міського комунального майна 05.07.2001 р. на підставі розпорядження № 256 від 27.06.2001 р. на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] в КП «БТІ» РМР не зареєстроване (а.с.15). [INFO] помер [PERSON], на момент смерті якого з ним за однією адресою була зареєстрована [PERSON], яка 02.03.2015 року звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за № 81, спадкова справа № 53/2015, зареєстрована в спадковому реєстрі під № 57172544, однак її постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.04.2015 року № 138/02-31, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її брата - [PERSON], оскільки при вивченні наданих нею документів, необхідних для оформлення спадщини було з'ясовано, що згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради за вих. № 47 від 16.02.2015 року, спадкодавець не зареєстрував право власності на своє ім'я (а.с. 13, 14, 46, 48, 50-зворот, 51-зворот) Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Так з матеріалів справи вбачається, що позивач на час смерті спадкодавця проживала разом з останнім (а.с.18, 51-зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище квартиру є та обставина, що спадкодавець не зареєстрував право власності, на зазначену вище квартиру, на своє ім'я. Однак, суд зазначає, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 05.07.2001 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності в рівних частках належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а у зв'язку з тим, що на час смерті [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був зареєстрований з ними за однією адресою, то фактично прийняв спадщину. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак оформити її не може у зв'язку з обставинами, які не залежать від неї. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, беручи до уваги те, що позивач прийняла спадщину, яка належала її брату, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved