Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений 18.11.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчий напис за реєстровим №1143 про стягнення грошових коштів в розмірі: заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 6999,39 дол.США, заборгованість за пенею в розмірі 113871,57 грн., витрати на вчинення виконавчого напису в розмірі 1700 грн. що становить 217902,25 дол.США та 115571,57 грн. з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк», поновивши строк позовної давності. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач та нею було укладено кредитний договір №СМ-SME603/016/2008 на підставі якого вона отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 200000 доларів США зі сплатою 6% річних + FIDR та датою остаточного повернення кредиту 12.06.2023 р. З метою забезпечення взятих на себе кредитних зобовязань між ними було укладено договір іпотеки №PM/SME/603/2008/016 від 11.06.2008 р. предметом якого є нежитлове приміщення приміщення магазину, яке розташоване за адресою: м.Дрогобич вул.В.Великого 68, загальною площею 113,2 кв.м., та квартиру №7 в будинку №36/2 на вул.Шевченка в м.Дрогобичі, загальною площею 114,8 кв.м. 18.11.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим №1143, яким запропоновано звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки у рахунок погашення кредитної заборгованості [PERSON] перед банком у розмірі 210902,86 дол.США, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 6999,39 дол.США, заборгованість за пенею в розмірі 113871,57 грн., витрати на вчинення виконавчого напису в розмірі 1700 грн. що становить 217902,25 дол.США та 115571,57 грн. Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги від 30.04.2010 року за яким останній відповідно до Додатку №1 набув права вимоги до [PERSON] Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.11.2010 року у справі №2-578/10, залишеним без змін ухвалою від 20.12.2011 року апеляційного суду Львівської області ухвалено стягнути з [PERSON] всього 1859367,48 грн. в тому числі заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 1742626,14 грн., пені 116741,34 грн. а також державне мито у сумі 1700 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ. ВДВС Дрогобицького МРУЮ на підставі зазначеного виконавчого напису 11.12.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №16349854, на підставі виконавчого листа №2-578/10 від 04.04.2912 року з примусового виконання зазначеного рішення суду 08.05.2012 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №32525755, які згідно постанов від 15.05.2012 р.зведені в одне виконавче провадження. В результаті сума заборгованості за невиконання умов одного і того самого кредитного договору стягнується органом ДВС двічі. Вважає, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, зокрема п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв.наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, ст.88 Закону України «Про нотаріат», а саме: нотаріусом не перевірено усіх необхідних документів на підтвердження обґрунтованості та безспірності заборгованості. Із представлених ж банком документів не вбачається безспірності заборгованості, натомість як вбачається з іпотечного повідомлення №01-11/847 від 16.09.2009 року банком не визначено чітко у грошовій формі розмір вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке б передбачалось умовами договору. У п.2 ч.1 кредитного договору передбачено, що кредитний договір укладено у доларах США, а тому пеня визначена п.п.4.1.1 Кредитного договору нараховується у тій валюті у якій укладений кредитний договір, отже зазначена сума пені у виконавчому написі не відповідає сумі безспірного стягнення. Окрім цього, в розрахунку заборгованості за кредитним договором наданим банком на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобовязання банком не зазначено строку, за який нараховані несплачені відсотки за користування кредитом, та строк, за який нарахована пеня за прострочення виконання позивачкою зобовязань перед банком, а також розмір і базу розрахунку вищенаведеної заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від сторін договору первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. У виконавчому написі не міститься строк, за який провадиться стягнення, тощо. Зазначає, що не пропустила строк звернення з даним позовом до суду оскільки, у звязку із тривалою заміною сторони виконавчого провадження стягувача правонаступником, то строк позовної давності в умовах триваючого цивільного правопорушення не може закінчитись у трирічний термін. Відтак, просить поновити пропущений строк на звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить в задовленні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить в задоволенні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності, яку, як вважає, позивач пропустила без поважних причин. Представники ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомили суду причини неявки. Вислухавши пояснення позивачки, зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного: Матеріалами справи встановлено, що 11.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СМ-SME603/016/2008 на підставі якого остання отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 200000 доларів США зі сплатою 6% річних + FIDR та датою остаточного повернення кредиту 12.06.2023 р. З метою забезпечення взятих на себе кредитних зобовязань, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки №PM/SME/603/2008/016 від 11.06.2008 р. предметом якого є нежитлове приміщення приміщення магазину, яке розташоване за адресою: м.Дрогобич вул.В.Великого 68, загальною площею 113,2 кв.м., та квартиру №7 в будинку №36/2 на вул.Шевченка в м.Дрогобичі, загальною площею 114,8 кв.м. 18.11.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим №1143, яким запропоновано звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки у рахунок погашення кредитної заборгованості [PERSON] перед банком у розмірі 210902,86 дол.США, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 6999,39 дол.США, заборгованість за пенею в розмірі 113871,57 грн., витрати на вчинення виконавчого напису в розмірі 1700 грн. що становить 217902,25 дол.США та 115571,57 грн. 11.12.2009 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису. Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги від 30.04.2010 року за яким останній відповідно до Додатку №1 набув права вимоги до [PERSON] Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.11.2010 року у справі №2-578/10, залишеним без змін ухвалою від 20.12.2011 року апеляційного суду Львівської області ухвалено стягнути з [PERSON] всього 1859367,48 грн. в тому числі заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 1742626,14 грн., пені 116741,34 грн. а також державне мито у сумі 1700 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ. 08.05.2012 року на виконання вказаного рішення суду державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №32525755. Вищевказані виконавчі провадження зведені в одне виконавче провадження. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зверталась до суду 30.12.2009 року із позовом про визнання дій приватного нотаріуса [PERSON] неправомірними, визнання вчиненого нею виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2010 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу [PERSON], вчинений 18.11.2009 року на договорі іпотеки №PM/SME/603/2008/016 недійсним та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.04.2011 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2010 року скасовано, провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивачки від своїх позовних вимог. На підставі виконавчого листа №2-578/10 від 04.04.2012 року з примусового виконання зазначеного рішення суду 08.05.2012 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №32525755, які згідно постанов від 15.05.2012 р. зведено в одне виконавче провадження. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду»\~встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Стосовно обовязковості застосування строків позовної давності, то у справі «Grafescolo S.R.L. проти Молдови»Суд вказав, що роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країн, які підписали конвенцію. Суди не повинні ігнорувати заяви про застосування позовної давності, і належним чином обґрунтовувати причини її незастосування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою, адже як вбачається з матеріалів справи, ще у 2009 році оскаржуваний виконавчий напис був предметом позову, з яким зверталась до суду позивачка, а покликання позивачки про поважність причин пропуску та тривалість правовідносин є необґрунтованими. Відтак, беручи до уваги заяву відповідача та третьої особи про сплив позовної давності, суд приходить до висновку в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed