Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 19.11.1994 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 1582. Позовні вимоги мотивувала тим, що в останні роки відношення відповідача до сімейного життя суттєво змінилося. Він почав займатися підприємницькою діяльністю та посилаючись на постійну зайнятість не приділяє уваги їй та дітям. З літа 2018 року сімейні відносини з відповідачем припинені та він переїхав проживати за місцем своєї роботи. Від шлюбу вини мають двох дітей, 1997 та [INFO], які проживають разом з нею у спільному з відповідачем будинку. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надали письмові заяві в яких просили справу розглянути за їх відсутності та розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із позовної заявив встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені та подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Крім того, сторони наполягають на розірванні шлюбу, що підтверджується їхніми заявами. Шлюб між сторонами зареєстрований 19.11.1994 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 1582, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 021128. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких неповнолітня [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ФП № 125707). Відповідно до частини 3 статті 105\~ СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (статті 110 СК України). Відповідно до частини 2\~статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги відсутність ведення сторонами спільного господарства та фактичне припинення між ними сімейних відносин, а також те, що подальше спільне життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу між ними буде суперечити їхнім інтересам, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення.

Outcome: approved