Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати земельну ділянку № 243, площею 4,45 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Закотненської сільської ради Новопсковського району, спадковим майном після смерті [PERSON], померлої 17.06.2013 року; визнати за нею право власності на земельну ділянку № 243, площею 4,45 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Закотненської сільської ради Новопсковського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 17.06.2013 року. В обгрунтування позову зазначила, що 17.06.2013 року померла [PERSON] [PERSON] смерті вона залишила заповіт, згідно якого все її майно, залишила їй- Щербаковій [PERSON] встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Білокуракинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки, площею 4,45 га., яка знаходиться на території Закотненської сільської ради. Постановою нотаріуса від 20.02.2014 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, оскільки в неї була лише його копія, тому вона звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №369352, виданого 17.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, 17.06.2013 року померла [PERSON] [PERSON] її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка № 243, площею 4,45 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Закотненської сільської ради Новопсковського району. Судом встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт від 14.03.2012 року, згідно якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20 лютого 2014 року державним нотаріусом Білокуракинської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав після померлої 17.06.2013 року [PERSON], в звязку з відсутністю у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. На даний час позивач бажає провести реєстрацію свого права власності на вказану земельну ділянку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Допитана в судовому засіданні державний нотаріус Білокуракинської державної нотаріальної контори [PERSON], пояснила, що 20.02.2014 р. до Білокуракинської державної нотаріальної контори звернулася гр. [PERSON] з приводу оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] не мала оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.02.2014 р. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі глави 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрерства юстиції України 22.02.2012 р. за № 296/5, відповідно до якого видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до довідки № 01-01-11/361, виданої Відділом Держкомзему у Новопсковському районі [PERSON], дійсно отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЛГ № 057700, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю по Закотненській сільській раді 20.12.2002 року за № 325. Згідно довідки № 01-01-13/692, виданої Відділом Держземагенства у Новопсковському районі [PERSON] є власником земельної ділянки № 243, загальною площею 4,45 га., яка знаходиться на території Закотненської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 057700. Відповідно до довідки СТОВ Орхідея, на підставі договору оренди землі від 20.05.2011 року, а також державного акту на право приватної власності на землю, СТОВ Орхідея користується земельним паєм [PERSON], розмір орендованої земельної ділянки 4,45 га. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛГ № 057700, виданого 20.12.2002 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕР № 835338 від 22.04.2002 року [PERSON] є власником земельної ділянки № 243, загальною площею 4,45 га., яка знаходиться на території Закотненської сільської ради. Всудовому засіданні було встановлено, та доказово підтверджено, що земельна ділянка № 243, площею 4,45 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Закотненської сільської ради Новопсковського району Луганської області, належала [PERSON], та є спадковим майном після її смерті. У чинність ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування успадкування та інших цивільно-правових угод. За ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У чинність ст.ст. 1216-1218 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за заповітом переходить право власності на спадщину, до складу якої, як об'єкт приватної власності спадкодавця відноситься земельна частка ( пай). Згідно ст.114 ЦПК України, позови що виникають з приводу нерухомого майна предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved