Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Матюшівської сільської ради від 22.11.1995 року колективній сільськогосподарській агрофірмі «Матюші» надано у постійне користування для сільськогосподарського виробництва 183,1 га землі, при паюванні земель вона була включена до списку громадян, які мають право на земельну частку /пай/, згідно схеми розподілу номер її земельної ділянки 123, розмір земельної ділянки становить 2,14 га, земельна ділянка розташована на території Матюшівської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але сертифікат на земельну частку /пай/ на її ім»я загублений, з цього приводу було зроблено оголошення в місцеву газету «Гриф», вона також звернулась із заявою до управління Держземагенства у Білоцерківському районі, але у видачі дубліката сертифікату їй відмовили. Позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку /пай/ під [NUMBER] площею 2,14 га, що знаходиться на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району. В суді позивач підтримала свої позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надіслано листа щодо розгляду справи без участі представника Матюшівської сільської ради та про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Матюшівської сільської ради Білоцерківського району від 22.11.1995 року колективній сільськогосподарській агрофірмі «Матюші» надано у постійне користування для сільськогосподарського виробництва 183,1 га землі в межах згідно з планом землекористування, що стверджується копією державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ № 002153 від 07.06.1996 року з планом землекористування. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарськогоакціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Судом було встановлено, що позивач постійно зареєстрована в [ADDRESS], працювала в агрофірмі «Матюші» з 1982 року по 2007 рік, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ по Матюшівській сільській раді на ім»я [PERSON] /порядковий номер 329/ зареєстровано сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії КВ № 0125250, площею 2,14 га, згідно схеми розподілу номер земельної ділянки 123, що стверджується витягом з Книги реєстрації сертифікатів, довідкою Матюшівської сільської ради Білоцерківського району за підписом сільського голови від 11.07.2013 року № 918, витягом зі схеми розподілу земель. Позивач звертається до суду з даним позовом посилаючись на те, що оригінал сертифікату на право на земельну частку /пай/, який їй було оформлено, втрачено. А згідно відповіді управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області від 02.04.2014 року за № 06-7/228 на звернення позивача, видати дублікат сертифіката на земельний пай в управління не має законних підстав. На запит суду до Білоцерківської районної державної адміністрації відповідь надано управлінням Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області від 12.06.2014 року № 06-7/594, з якої вбачається, що в архіві управління Книга записів сертифікатів на земельну частку /пай/ Матюшівської сільської ради відсутня. За зверненням позивача в газеті «Гриф» за березень 2014 року опубліковано оголошення про те, що втрачений сертифікат на земельний пай [NUMBER] в с. Матюші на ім»я [PERSON] вважати недійсним, що стверджується ксерокопією сторінки з газети «Гриф» в матеріалах справи. Отже, на ім»я позивача дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на земельну частку /пай/, оригінал якого втрачено, а отримати дублікат сертифікату позивач не має можливості. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку /пай/ є дійсними до виділення власникам таких часток /паїв/ у натурі /на місцевості/ земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Виходячи з норм Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» та Закону України «Про оренду землі», громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Власнику однієї чи більше земельної частки (паю) в межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, видається один державний акт на право власності на земельну ділянку. Власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності. Отже, аналіх вищенаведених правових норм дає підстави стверджувати, що право громадянина на земельну частку /пай/ посвідчується відповідним сертифікатом до виділення часток /паїв/ в натурі /на місцевості/, а після цього -власнику земельної частки /паю/ видається державний акт на право власності на земельну ділянку. В даному випадку [PERSON] державний акт на земельну частку /пай/ не видавався, що стверджується довідкою Матюшівської сільської ради від 11.07.2013 року № 918, а тому документом, що посвідчує її право на земельну частку /пай/ є відповідний сертифікат, оригінал якого втрачено, на що вказано вище в рішенні. За ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, правовстановлюючий документ на земельну частку /пай/ у позивача відсутній, оскільки оригінал сертифіката на право на земельну частку /пай/ не зберігся, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] не виготовлявся, одержати дублікат сертифіката позивач також в даний час не має можливості. А тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку /пай/ площею 2,14 га, що знаходиться на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району.

Outcome: approved