Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Крім того відповідач не надає коштів на утримання дітей, самоусунувся від виконання своїх обов'язків які полягають у матеріальному забезпечені дітей. Також, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та також потребує коштів на утримання. Просить суд: розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем по справі 02.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 999; стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі 1200 гривень щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дітей; стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 300 (триста) гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги, підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], визнав частково, просив суд зменшити розмір аліментів враховуючи розмір заробітної плати так як він працює офіційно, на позивачку взагалі не погоджується надавати кошти на утримання, в частині розірвання шлюбу позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 999, (а.с.7). Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Як вбачається з поданої позовної заяви, сімейне життя сторін не склалося. Припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним, оскільки суперечить інтересам обох сторін. Визнання позову відповідачем в цій частині не порушує прав інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідач не у достатній мірі піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, належного матеріального утримання дітям не забезпечує. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні відповідач надав докази на підтвердження своїх заперечень, зокрема щодо безпідставності вимог позивача про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а саме: надав довідку про те, що він має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, а також, надав для огляду довідку про отримання коштів як інвалід 3 групи. Відповідно до ст. 182 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, а також з урахуванням стану матеріального становища дітей, які перебувають на утриманні позивача, стану здоров'я та матеріального становища відповідача, часткове визнання ним позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів та необхідності визначити аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка не працює, здійснює догляд та утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно дружину не утримує, в судовому засіданні проти позовних вимог в цій частині заперечив з підстав того, що вона не надає можливості вільно спілкуватись з дітьми, що суд оцінює як спосіб уникнення утримання дружини. Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст..88 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 84, 110, 112, 150, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial