Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на реєстрацію та користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 12.05.2011 року вона є власницею житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В будинку, окрім позивачки, ще зареєстровані: [PERSON] - донька позивачки та [PERSON] - зять позивачки. [PERSON] в грудні 2016 року виїхав в Росію на заробітки, з того часу жодного разу не приїжджав і фактичне місце проживання відповідача їй не відоме. Вважає, що факт реєстрації відповідача у належному їй на праві власності будинку порушує її права, як власника, оскільки вона була змушена сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги. Реєстрація відповідача в будинку створює і інші наслідки, пов'язані з його реєстрацією, а саме позивачка належним чином оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. У зв'язку з відсутністю відповідача в зареєстрованому житлі понад один рік позивачка просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та примусово зняти його з реєстраційного обліку. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання 04.07.2018р. та 30.07.2018 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації: с.Курячівка Білокуракинський район Луганської області. Згідно поштових довідок [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. На підставі п.3 ч.8 ст.128 ЦПК [PERSON] вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи - територіальної громади Білокуракинської селищної ради в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. 30.07.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 12.05.2011 року (а.с. 8-9). В зазначеному житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який з грудня 2016 року фактично не проживає, що підтверджено актом обстеження матеріально побутових умов (а.с.12). Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач не є членом сім'ї власника, за адресою реєстрації не проживає більш ніж один рік, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved