Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що будучи членом КСП АТ «Україна» у 1996 році отримала право на земельну частку (пай), посвідчене відповідним сертифікатом. На даний час вказаний правовстановлюючий документ втрачено, що позбавляє реалізувати право на виділення земельної ділянки в натурі. Про втрату сертифіката позивач розмістила відповідне оголошення в газеті «Сільське життя». При зверненні до управління Держгеокадастру у Знам`янському районі Кіровоградської області з метою отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку їй було роз`яснено про необхідність вирішення даного питання у судовому порядку. Просила визнати за нею на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) площею 4,89 га в умовних кадастрових гектарах із земель бувшого КСП АТ «Україна» на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що позивачем пропущено строк позовної давності та не доведено її перебування у трудових відносинах з підприємством на момент розпаювання. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Дослідивши матеріалами справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до листа управління Держгеокадастру у Знам`янському районі Кіровоградської області від 22.02.2016 №29-28-993-200/15-16 з наявної книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися громадянам колишнього АТ «Україна» на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району 15.05.1996 позивач отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] площею 4,89 га в умовних кадастрових гектарах. Інформація щодо отримання державного акту позивачем в управлінні відсутня. Оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий на ім`я позивача було втрачено, про що свідчить оголошення, опубліковане в газеті «Сільське життя» від 10.03.2018 №10(2165). При зверненні позивача до Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується листом №01-31/34/2 від 12.12.2018. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720 визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Відповідно до ст.1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 5 червня 2003 року № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. За змістом ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Тобто дія сертифікату на право на земельну часту (пай) не обмежена в часі та сертифікат є належним правовстановлюючим документом до моменту виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач набула право на земельну частку (пай) із земель КСП АТ «Україна» на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , однак у зв`язку з його втратою не може реалізувати своє право на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), іншого порядку видачі нового сертифікату не передбачено, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заперечення відповідача щодо пропуску строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки з письмових пояснень позивача вбачається, що про невизнання свого права вона дізналася 22.02.2016 після отримання листа відділу Держгеокадастру у Знам`янському районі, до суду звернулася 15.01.2019, тобто в межах строку позовної давності, відтак позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності підтвердження перебування позивача у трудових відносинах з підприємством на момент розпаювання з тих підстав, що встановлення такого факту не буде мати жодного правового значення по справі, адже право [PERSON] вже посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай), який у встановленому порядку недійсним не визнавався, земельна ділянка в натурі не виділялася. На підставі викладеного,

Outcome: approved