Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Відповідач рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 12.03.2020 р. позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] . Мати останнього також рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 07.10.2010 р. позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Розпорядженням голови Волноваської райдержадміністрації [PERSON] який є онуком [PERSON] , переданий позивачу під опіку. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просить позов задоволити. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 22.10.2020 року відкрито провадження та справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його участю, з позовними вимогами згоден. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.05.2010 року Виконкомом Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №11. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 12.03.2020 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказаним рішенням також встановлено, що [PERSON] також рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 07.10.2010 року позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] . Розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] » №625 від 03.12.2010 року, призначено опікуном на д малолітнім [PERSON] , позбавленим батьківського піклування, [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своїм опікуном [PERSON] , яка здійснює фізичний та психічний розвиток дитини, тощо. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України). Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 статті 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд враховує, відповідно до вимог ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що відповідач повинен забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на виховання дитини в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд, визначаючи час, з якого необхідно присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 10.06.2020 року, а відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved