Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким зобов`язати відповідача [PERSON] - не чинити перешкод їй, позивачу [PERSON] в користуванні коридором загального користування, а саме: звільнити коридор від особистих речей відповідача і сміття, а також розібрати облаштовану ним комору, забезпечивши доступ до вікна в загальному коридорі квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] і користуванні ними. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим,\~що вона, позивач та відповідач по справі проживають в одному будинку за адресою: [ADDRESS] в сусідніх квартирах під [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно, вхід до квартир позивача та відповідача пролягає через коридор загального користування площею 23 кв.м. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Однак, відповідач [PERSON] відокремив частку зазначеного коридору встановивши двері і тепер користується цим приміщенням як коморою, не маючи дозвільних документів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зазначене стало приводом для звернення до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 19.08.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 08.09.2021 року о 10:00 годині (а.с.26).\~ \~ \~ \~ \~Цією ж ухвалою було витребувано з Комунального підприємства «Болградське бюро технічної інвентаризації» інвентарну справу щодо будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). \~ \~ \~ \~07.09.2021 року судом отримано відзив відповідача на позовну заяву позивача (а.с.30-45). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Станом на 08.09.2021 року головуючий суддя Кодінцева С.В. перебувала у відпустці, а відтак не вбачалось можливим провести підготовче засідання (а.с.47). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після виходу головуючого з відпустки, ухвалою суду від 13.09.2021 року судом призначено вдруге підготовче засідання на 05.10.2021 року о 13:00 годині (а.с.48), про що повідомлено сторін по справі (а.с.49), та повторно витребувано з Комунального підприємства «Болградське бюро технічної інвентаризації» інвентарну справу щодо будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.50). \~ \~ \~ \~15 вересня 2021 року судом отримано оригінал інвентарної справи на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.51). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У підготовчому засіданні 05.10.2021 року: \~ \~ \~ \~- позивач не відмовлялася від своїх позовних вимог. Підтвердила про отримання нею відзиву відповідача, та пояснила, що не буде подавати відповіді на відзив, а буде надавати пояснення по суті спору в судовому засіданні. Стверджувала, що нею подано суду усі докази. Вважала за можливе закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду; - відповідач позовні вимоги не визнав, просив прийняти відзив і врахувати його доводи. Заявив клопотання про виклик і допит свідків під час судового розгляду. Та вважав за можливе закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 05.10.2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.10.2021 року о 10:00 годині (а.с.56), про що було повідомлено сторін (а.с.57). 28.10.2021 року в судовому засіданні: Позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, та надала пояснення з підстав зазначених в позові. Стверджувала, що відповідач порушив вимоги житлового законодавства, оскільки в коридорі загального користування облаштував комору з двох частин: в одній з яких спорудив санвузол, а в іншій частині зберігає мопед. Оскільки коридор наразі не має вікна, то він досить темний, а світло відповідач вмикає лише біля своєї квартири, і лише тоді коли виходить чи заходить до квартири. Весь коридор загального користування закладений особистими речами відповідача: шафа, тумби, двері, будівельні матеріали, дві драбини та різний не потрібний мотлох. Через весь коридор натягнуті мотузки, на яких сім`я відповідача суше свої речі та білизну. В закритій коморі, яку облаштував відповідач, залишився вихід на горище, до якого вона позивач не зможе потрапити у разі потреби. В квартирі, яку вона позивач успадкувала під №5, наразі не проживає, але робить ремонт, і який може тривати стільки, скільки вона вважатиме за потрібне, хоч і 50 років, але всі речі сім`ї відповідача їй дуже сильно заважають, і вона вимагає їх негайно прибрати. Проживає в іншій квартирі, належній їй на праві власності під [ADDRESS] . Представник позивача підтримала доводи своєї довірительниці, та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач заперечував доводи позивача. Пояснив, що він дійсно з 2007 року є власником 7/100 частин зазначеного житлового будинку, які складають відокремлену квартиру [ADDRESS] , якою користується його сім`я. Звернув увагу суду, що у квартирі [ADDRESS] з моменту його вселення в зазначений будинок - ніхто не проживав, та позивач лише в 2020 році успадкувала цю квартиру. При цьому стверджував, що він мав дозволи від усіх мешканців сусідніх квартир на облаштування комори в коридорі, які там дійсно проживали, а відтак, просив допитати з цього приводу свідків. Облаштування комори він здійснив ще 2008 році, і нікому вона не заважала, та жодного разу ніхто з мешканців не вимагав її знесення, в тому числі і чоловік позивача [PERSON] [PERSON] . Наразі він прибрав речі з коридору, двері які стоять в коридорі гарної якості і він має намір ними замінити вхідні двері в загальний коридор, які з часом стали трухлявими, прийшли в непридатність, не замикаються, та ні хто з сусідів не заперечує, але на це потрібен час та кошти. Дві драбини, що стоять в коридорі є спільними, та ними користуються усі мешканці будинку при потребі. Ключ від горища зберігається у нього, відповідача, та на першу ж вимогу він надає мешканцям будинку і ключ і доступ до горища. Однак, за весь час лише він ремонтував горище, усував неполадки, чистив від снігу, тощо. Шафу та тумби також приберуть. До теперішнього часу, його сім`я не мала ніякого сараю у дворі, тому не було місця куди можливо було б винести зайві речі. Наразі, одна із сусідок надала йому свій стрий непридатний для користування сарай, який потрібно відремонтувати, і можна буде в ньому зберігати речі: мопед, велосипед, самокат, тощо. Наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог позивача. В судовому розгляді справи по суті було оголошено перерву до 17.11.2021 року. За весь час розгляду справи, сторони не дійшли ніяким чином будь-яких примирень. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи позивачем заявлено не було. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно довідки Комунального підприємства «Болградське бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2020 року за життя, [PERSON] був співвласником 7/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що складає окрему квартиру [ADDRESS] в зазначеному будинку (а.с.5). Співвласником вказаного житлового будинку у розмірі 7/100 частин також є відповідач [PERSON] , що складає квартиру [ADDRESS] в зазначеному будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.04.2007 року (а.с.38). Обидві квартири розміщені в одному коридорі загального користування. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.06.2012 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлого [INFO] є його дружина, [PERSON] , яка є позивачем у справі, спадщина складається зокрема з раніше зазначених 7/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] в зазначеному будинку. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. 17.04.2020 року (а.с.8). \~ \~ \~ \~Згідно відповіді Болградської міської ради Одеської області від 27.07.2021 року за №Ф-784, позивачу, [PERSON] було відмовлено у проведенні перевірки щодо самовільного будівництва [PERSON] комори у коридорі загального користування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] і притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.19). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (а.с.63-64) підтвердила, що вони з відповідачем є сусідами і в них вже здавна склався певний порядок проживання і користування спільним коридором. В 2008 році відповідач звернувся до усіх сусідів та попросив дозволу на облаштування комори в коридорі, та жоден з них не заперечував. До теперішнього часу облаштована відповідачем комора нікому не заважала. В коридорі загального користування стоять не тільки речі сім`ї відповідача, а також і її речі, тумба для взуття. Горище ремонтує лише відповідач, чистить від снігу, листя, тощо, і ніколи нікому відповідач не відмовляв в допомозі, оскільки він є єдиним чоловіком серед усіх судів жінок. У відповідача в загальному дворі не має сараю, а тому він не має де зберігати зайві речі, тоді як у позивачки їх аж три. Вхідні двері дерев`яні дійсно старі, не замикаються, через них дує протяг, тепло вивітрюється, та є нагальна потреба їх замінити. Відповідач має намір замінити вхідні двері, та нові, які ним придбані за власні кошти, стоять в коридорі, але на це потрібен час. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною відповідача, та в квартирі [ADDRESS] вони проживають з 2008 року. Саме з дозволу усіх сусідів в 2008 році її чоловік облаштував в коридорі комору, та в одній її частині створили санвузол, оскільки квартира не була обладнана санвузлом. Ні хто з сусідів жодного разу не робив ремонт в коридорі, не приводив його до ладу, окрім її чоловіка. До теперішнього часу, ніхто з сусідів не скаржився на здійснене її чоловіком переобладнання коридору. Позивач, яка стала власником квартири [ADDRESS] лише в 2020 році, і в якій вона взагалі не проживає, за цей період не здійснювала в коридорі а ні, прибирання, а ні ремонту, а ні його осучаснення, тощо (а.с.61-62). \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] (а.с.66-68) суду пояснила, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться в іншому коридорі. Втім їй дуже добре відомо, про інших мешканців цього будинку. Відповідач дійсно спорудив в коридорі загального користування комору, але вона нікому не заважає, так як його квартира розміщена в лівому куті цього коридору. Проблему, яка виникла між сусідами можливо було б вирішити і без суду, але позивач не бажає, а лише з усіма конфліктує. \~ \~ \~ \~Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні також досліджено ряд фотокарток, наданих сторонами, з зображеннями коридору загального користування (а.с.14-18, 39-44, 71-72). \~ \~ \~ \~Між сторонами склалася конфліктна ситуація щодо користування приміщенням спільним коридором загального користування. Що стосується вимоги про звільнення коридору від особистих речей відповідача і сміття, то вона підлягає задоволенню, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що усі власники\~квартир та\~нежитлових приміщень\~у багатоквартирному\~будинку є\~співвласниками на\~праві спільної\~сумісної власності\~спільного майна\~багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як визначено у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76, допоміжними приміщеннями житлового будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Дані правила не містять визначення приміщення загального користування. Пунктом 3.1.14 цих Правил … розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання, інвентарю та інших предметів не допускається. Входи на сходові клітки і горища, а також підходи до пожежного обладнання й інвентарю не повинні бути захаращеними. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності»: - допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); - спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні); - управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду з позовом про захист своїх прав, як власника квартири [ADDRESS] в будинку, де не створено ОСББ, стало порушення прав позивачки на вільне користування спільним коридором, де знаходиться її квартира, який є в розумінні законодавства допоміжним приміщенням. Судовим розглядом було встановлено, що дійсно в коридорі спільного користування, де розміщені квартири і позивача [ADDRESS] і відповідача № [NUMBER] , та квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , є особисті речі відповідача по справі: шафа, тумби, двері, дві драбини, та інше. Вільне користування загальним коридором з безперешкодним доступом до вихідних дверей багатоквартирного будинку по суті несе в собі аспект безпеки проживання мешканців багатоквартирного будинку, зокрема позивача [PERSON] , оскільки таким чином не сприяє можливій евакуації мешканців у разі виникнення нагальної потреби. При таких обставинах вимога про усунення позивачці перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування міжквартирним коридором підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача розібрати облаштоване ним приміщення задоволенню не підлягає. Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право мирно володіти своїм майном та неможливість позбавлення особи свого майна не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права закріплені у статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 2 ст. 382 ЦК України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку у дво- або багатоквартирному будинку. Зокрема,\~за власниками\~квартир у\~таких будинках\~на праві\~спільної сумісної\~власності закріплюються\~приміщення загального\~користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одну квартиру. Ця норма спрямована на порядок користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнанням. Власники квартир у багатоквартирному житловому будинку зобов`язані брати участь у витратах на його утримання, в тому числі допоміжних приміщень будинку відповідно до їх частки в майні будинку. \~ \~ \~ \~При цьому\~розмір частки\~в майні\~будинку кожного\~співвласника визначається\~для кожного\~з них\~пропорційно розміру\~квартири,\~яка є\~їхньою власністю. Наявність частки у спільній власності власників квартир не означає, що власники можуть здійснювати відчуження своєї частки окремо від відчуження квартири. Зазначені приміщення, що знаходяться у спільній власності, є невід`ємною частиною будинку, а тому переходять до набувача разом з відчуженням самої квартири. Крім того, власники квартир не можуть за спільною згодою змінити розмір їхніх часток у майні будинку, а тому можна дійти висновку, що спільна власність власників квартир на допоміжні приміщення та приміщення загального користування не має самостійного юридичного значення і не може бути самостійним предметом договору, за яким може бути здійснене їх відчуження. А тому до цих відносин не застосовується норма ст. 362 про переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Згідно довідки КП «Болградське БТІ» від 16.11.2021 року за №66 слідує, що за заявою [PERSON] була проведена поточна технічна інвентаризація домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження було виявлено реконструкцію у вигляді встановлення простінка у коридорі загального користування, в результаті якого облаштовано два приміщення (комора та санвузол). У розрахунку часток із коридору загального користування площею 23.0 кв.м [PERSON] належить 5.8 кв.м. Площа приміщення (комара та санвузол) складає 6.1 кв.м., відтак самовільних споруд не має (а.с.74-80). Згідно п. 3.2.5 зазначених вище Правил … вхідні двері або люки (для горищних приміщень із запасними, напірними і розширювальними баками) виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані ущільнювальними прокладками, завжди замкнені ... Вхід у горищне приміщення і на дах дозволяється тільки працівникам виконавця послуг, безпосередньо відповідальним за технічний нагляд, і тим, котрі виконують ремонтні роботи, а також працівникам експлуатаційних організацій, обладнання яких розміщене на даху й у горищному приміщенні. А відтак, позивач не може самостійно користуватися горищем, а тому і немає потреби у доступі до нього. \~ \~ \~ \~Судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане чи оспорюване право, свободи чи інтереси. Проте, позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що здійснена відповідачем реконструкція у вигляді встановленого простінка у коридорі загального користування, в результаті якого облаштовано два приміщення (комора та санвузол) площею 6.1 кв.м. є самочинним будівництвом, що облаштована комора перешкоджає їй, позивачу користуватися загальним коридором, а відтак не доведено порушення її права на користування спірним коридором, як об`єктом права спільної власності співвласників будинку. Враховуючи вищенаведене, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача немайнового характеру та складаються з двох вимог, з яких судом задовольняється лише на одна вимога, а відтак і судовий збір має бути стягнуто в пропорційному відношенні. \~ \~ \~ \~Зважаючи на зазначені процесуальні вимоги, з відповідача стягненню підлягає на користь позивача судовий збір у розмірі 454.00 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial