Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада» про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить визнати квартиру за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати право власності: за [PERSON] на Ѕ частину квартири за адресою [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири за адресою [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що відповідач та позивач зареєстрували шлюб 28.07.2006 року, від шлюбу подружжя має неповнолітніх сині [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час перебування сторін у шлюбі, саме в інтересах сім`ї, була придбана у власність для спільного проживання сім`ї, ведення спільного господарства та побуту трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , котра була зареєстрована на відповідача - його жінку. Для придбання даного житла, було укладено договір з ПАТ АКБ « Аркада» про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до якого об`єктом інвестування була трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS] про що було видано свідоцтво про участь у Фонді фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ « Будеволюція» 13.02.2014р. Даний договір будо виконано сторонами в повному обсязі. а саме сплачено в повному обсязі кошти на будівництво квартири в розмірі 1090680,00грн., а управителем ПАТ АКБ « Аркада» використані кошти за цільовим призначенням, побудовано житловий будинок та введений в експлуатацію, що підтверджується сертифікатом. Кошти на участь у Фонді фінансування будівництва для придбання нового житла подружжя отримали наступним чином, а саме: кошти на інвестування будівництва сторони передали матері відповідача [PERSON] за договором позики від 15.12.2007року укладений між позивачем та [PERSON] сума позики склала 189000грн., що еквівалентно 37500 доларів США на придбання об`єкту інвестування за договором №54528 від 17.07.2007року про участь у ФФБ за програмою АТХК « Київміськбуд» в АНБ « Аркада». Кошти в розмірі 20 000,00доларів США були отримані позивачем в кредит в ВАТ АБ « Укргазбанк» відповідно до кредитного договору №418-Ф/07 від 20.11.2007року, поручителем якого виступала мати позивача [PERSON] , яка в якості забезпечення виконання умов кредитного договору передала в іпотеку свою квартиру за адресою [ADDRESS] . Решту коштів 17500 доларів США надали батьки позивача. В першому кварталі 2008 року квартира, в будівництво якої сторонами були інвестовані кошти була побудована та на ім`я матері відповідача було видано свідоцтво про право приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] ,загальною площею 73,2кв.м. 10.04.2009року [PERSON] продала квартиру за адресою [ADDRESS] , за 744 000гривень, що еквівалентно 93 000,00доларів США, та передала дані кошти сторонам. В подальшому сторонами за дані кошти була придбана трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , та на ім`я позивача було видано свідоцтво про право власності. В подальшому дана квартира за адресою [ADDRESS] подружжям була продана та придбана трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , шляхом укладення договір з ПАТ АКБ « Аркада» про участь у Фонді фінансування будівництва. З огляду на викладене, враховуючи відсутність можливості добровільного вирішення спору, [PERSON] був вимушений звернутисяь до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що від шлюбу у сторін є неповнолітні діти, інтереси, яких не враховані при поділі мана, окрім того кошти використані для інвестування в об`єкт будівництва, а саме в розмірі 685 800,00грн. відповідачка отримала від свої матері [PERSON] на підставі договору пожертви( дарування) від 04.06.2009р., тому вони є особистою приватною власністю відповідача. Третя особа до судового засідання не зявилася про дату, місце та час повідомлялася належним чином до початку судового засідання надали клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представника, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у т.ч. самостійно обирати спосіб захисту свого права. В судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.07.2006 року (а.с. 6). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2007року( а.с.85). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.11.2009року( а.с.86). Відповідно до акту прийому передачі квартири інвестору від 29.07.2008 року [PERSON] побудувала квартиру [ADDRESS] за ціною 291908,96 грн. Дана квартира була побудована для подружжя [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Кошти на участь у Фонді фінансування будівництва для придбання даного житла подружжя отримали наступним чином, а саме: кошти на інвестування будівництва сторони передали матері відповідача [PERSON] за договором позики від 15.12.2007року укладений між позивачем та [PERSON] сума позики склала 189000грн., що еквівалентно 37500 доларів США на придбання об`єкту інвестування за договором №54528 від 17.07.2007року про участь у ФФБ за програмою АТХК « Київміськбуд» в АНБ « Аркада».( а.с. 19). Кошти в розмірі 20 000,00доларів США були отримані позивачем в кредит в ВАТ АБ « Укргазбанк» відповідно до кредитного договору №418-Ф/07 від 20.11.2007року, поручителем якого виступала мати позивача [PERSON] , яка в якості забезпечення виконання умов кредитного договору передала в іпотеку свою квартиру за адресою [ADDRESS] ( а.с.25-29). 10.04.2009року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS] за ціною 744 000,00 грн.( а.с.23-24). В подальшому сторонами за дані кошти була придбана трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , та на ім`я позивача було видано свідоцтво про право власності( а.с.36). В продальшому, саме в інтересах сім`ї, була придбана у власність для спільного проживання сім`ї, ведення спільного господарства та побуту трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , котра була зареєстрована на відповідача - [PERSON] . Для придбання даного житла, між [PERSON] та ПАТ АКБ « Аркада» було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до якого об`єктом інвестування була трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS] про що було видано свідоцтво про участь у Фонді фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ « Будеволюція» 13.02.2014р.( а.с.7). Після введення об`єкта будівництва в експлуатацію ПАТ АКБ « Аркада» видав [PERSON] довідку про право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об`єкта інвестування від 21.07.2015року. 04.06.2009року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір пожертви, відповідно до умов якого пожертувач передає у пожертву( дарує), а обдарований приймає в пожертву грошові кошти в розмірі 685 800,00грн., що еквівалентно на дань підписання договору 90 000,00доларів США. При цьому пожертувач ставить вимогу, а обдаровуваний погоджується її виконати, про те, що пожертва буде спрямована на купівлі обдаровуванню будь- якої квартири в м. Києві в особисту приватну власність( а.с.231-232). Відповідач посилалася на те, що квартира [ADDRESS] є її особистою приватною власністю, тому що вона придбана за власні, грошові кошти, одержані від матері відповідно до умов договору пожертви. Відповідно до п.2ч.1 ст.57 Сімейно кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ч.7 ст.57 Сімейно кодексу України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Таким чином, суд першої інстанції вважає встановленим, що квартиру [ADDRESS] було придбано [PERSON] за кошти, що належали їй на праві особистою приватної влансості, а тому суд дійшов висновку, що спірна квартира є особисто приватною власністю [PERSON] . Згідно зі ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Згідно розяснень, викладених у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, і також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сімї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч.1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що від шлюбу подружжя має неповнолітніх сині [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.70 Сімейного кодексу України, за рішенням суду частка майна дружини чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син. дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Таким чином позивач при зверненні з позовом про визнання права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] не враховував права на частки неповнолітніх синів на дане житло. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Outcome: dismissed