Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона придбала у [PERSON] житловий будинок за адресою: вул. Вердовського, буд. 18 в м. Лозова Харківської області на підставі договору купівлі продажу від 16.12.1998 року. Згодом, 23.11.2003 року, [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку при цьому житловому будинку, розміром 0,0792 га, що підтверджується договором купівлі продажу від 23.11.2003 року. Відповідно до вищевказаного договору купівлі продажу, земельна ділянка, яка розташована за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 147341. В позовній заяві [PERSON] зазначає про те, що передача земельної ділянки у власність [PERSON] проведено з порушенням чинного законодавства та просить суд визнати недійсним приватизацію [PERSON] земельної ділянки, розміром 0,0792 га, розташованої за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 147341 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. При цьому позивач зазначила, що про порушення її права на цю земельну ділянку вона дізналася в 2016 році. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі, наполягали на його задоволенні з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмове заперечення, в якому зазначено, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду, оскільки [PERSON] у 2003 році з власної ініціативи продала належне їй майно в установленому законом порядку. Крім цього, позивач посилається на норми законодавства, які не діяли на момент виникнення спірних відносин, а також позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав. Представник відповідача [PERSON] міської ради Харківської області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте надав до суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Харківської області у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав письмове заперечення, в якому зазначено, що позивачем порушено строки позовної давності, визначені для захисту її прав щодо спірної земельної ділянки. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до договору від 16.12.1998 року (а.с. 9) [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області. Згідно договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 23.11.2003 року (а.с. 10) [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку при цьому житловому будинку, розміром 0,0792 [PERSON], що знаходяться за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області. Як вбачається з відповіді на запит управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Харківської області від 23.06.2016 року № 29-20.04-0.3-2077/2-16 (а.с. 13) у період з 16.12.1998 року по 23.11.2003 року право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, зареєстроване [PERSON] згідно Дердавного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 147341 від 22.10.2003 року. З листа виконавчого комітету [PERSON] міської ради Харківської області від 01.08.2016 року № 0-899/804 (а.с. 14-15) вбачається, що 23.11.2003 року здійснено продаж позивачем [PERSON] житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області. Також додатково розяснено, що у звязку з продажем нею нерухомого майна у 2003 році, позивач втратила право користування земельною ділянкою на якій розташований вищевказаний будинок та документи, які підтверджують право користування нею даною земельною ділянкою в період з 1998 року по 2003 рік виконавчий комітет [PERSON] міської ради Харківської області позивачу надати не може, у звязку з тим, що право власності на землю [PERSON] не оформлялось. Як вбачається з довідки від 30.11.2015 року (а.с. 18) [PERSON] є власницею домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області. Відповідно до Державного акту серії ХР № 147341 (а.с. 85) [PERSON] на підставі рішення ХІІ сесії ХХІV скликання [PERSON] міської ради № 458 від 15.08.2003 року є власником земельної ділянки площею 0,0792 га, яка розташована за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області. З проекту відведення земельної ділянки в м. Лозова Харківської області по вул. Вердовського, 18 (а.с. 95-96) вбачається, що земельна ділянка, на яку оформлюється технічна документація та готується до видачі Державний акт на право приватної власності на землю, знаходиться у власності [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 30.09.1997 року № 526/40. Згідно рішення від 30.09.1997 року № 526/40 (а.с. 98) виконавчий комітет міської ради народних депутатів вирішив передати безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, площею 815 кв.м. З рішення № 458 від 15.08.2003 року «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок» (а.с. 99) вбачається, що на сесії [PERSON] міської ради Харківської області вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки, що перебуває в приватній власності [PERSON] Матеріали проекту відведення також містять технічний паспорт на імя [PERSON], плани земельної ділянки, висновки [PERSON] міського відділу земельних ресурсів та відділу з питань будівництва та архітектури [PERSON] міської ради (а.с. 101-108). Судом враховуються норми Земельного кодексу України, які були чинними на момент початку оформлення прав на земельну ділянку, а саме станом на 03.07.2003 року, коли було складене технічне завдання на виконання робіт по складанню проекту відведення. Пунктом 1 Перехідних положень до Земельного кодексу України в редакції від 11.06.2003 року передбачено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Також пунктом 7 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції від 11.06.2003 року передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не оформила свого права на земельну ділянку до набрання чинності Земельним кодексом України 2001 року та оформлення її права власності здійснювалося згідно норм Земельного кодексу України 2001 року. Так, відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України в редакції від 11.06.2003 року, передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, який включає в себе: подання заяви громадянина до органу місцевого самоврядування, дозвіл органу місцевого самоврядування на розробку проекту відведення земельної ділянки, розробку проекту відведення відповідною організацією, погодження проекту відведення з органами земельних ресурсів, природоохоронними органами, органами санітарно-епідемічної служби та архітектури, передача проекту відведення на розгляд органу місцевого самоврядування та прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельної ділянки у власність. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для розробки проекту відведення земельної ділянки було рішення [PERSON] виконавчого комітету № 526/40 від 30.09.1997 року про передачу безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 815 кв.м., тобто в порушення приписів ст. 118 Земельного кодексу України від 11.06.2003 року, [PERSON] заяву до органу місцевого самоврядування про виділення їй земельної ділянки розміром 792 кв.м не подавалася, а також рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки розміром 792 кв.м, органом місцевого самоврядування не надавалося. Крім цього, проект відведення, на підставі якого прийнято рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, в порушення ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України від 11.06.2003 року, не погоджений з природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що передача у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, відбулася з порушенням норм чинного законодавства, у звязку із чим відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог по суті. Поряд із цим, суд приймає до уваги доводи відповідача щодо спливу строку позовної давності, оскільки позивач, при укладенні договору купівлі продажу будинку та земельної ділянки від 23.11.2003 року, була обізнана з тим, що право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, належить саме [PERSON] Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ч. 1 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що строк позовної давності сплинув, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, не вбачається поважних причин пропуску строку позовної давності, у звязку із чим, наявні підстави для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed