Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач являється її батьком. На даний час вона навчається на денній формі навчання в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова, у зв'язку чим потребує матеріальної допомоги. Вважає, що батько, хоча і не має постійного офіційного доходу, має можливість надавати їй допомогу. На підставі ст.199 Сімейного кодексу України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 2000 гривень, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, давши додаткові пояснення, що її батько може надавати їй допомогу, вказане підтверджується тим, що відповідач у 2015 році відпочивав за кордоном, а саме у США. Просила стягнути з відповідача аліменти. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що [PERSON] дійсно являється батьком позивача і він сплачував аліменти коли остання була неповнолітньою, разом з цим, на даний час він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки не працює. Крім цього, відповідач має заборгованість з аліментів, які сплачував на утримання позивача до досягнення нею повноліття. Не заперечував факту перебування відповідача у США, проте зазначив, що останній перебував там у 2015 році не на відпочинку, а у звязку зі своєю громадською діяльністю. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено і вказані обставини сторонами не оспорюються, що відповідач, відповідно до свідоцтва про народження серії 1 -КГ № 100527, являється батьком позивача, яка народилася 18 жовтня 1995 року. Мати позивача являється інвалідом ІІ групи. Відповідач постійного доходу (заробітку) не має, є працездатним, інших осіб на утриманні не має. В 2015 році виїжджав за межі України до США. Позивач навчається на денній формі навчання в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова, стипендію не отримує. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вона потребує допомоги. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, відсутність у останнього регулярного доходу, суд приходить до висновку, що відповідач ([INFO]), який є працездатним, на утриманні інших дітей, батьків дружини не має, може надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання, у звязку з чим, з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі - 600 гривень, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення позивачем навчання, але не більше як до досягнення останньою 23 років. Визначаючи розмір аліментів, судом також взято до уваги, що мати позивача є непрацездатною та відповідно не має можливості надавати утримання дитині. Сам по собі факт наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів, не вказує на те, що він не може надавати допомогу своїй дитині. Проте, виїзд за межі України вказує на наявність доходу у відповідача. Доводи представника останнього, що відповідач перебував в США не за свої кошти, в супереч ст. 60 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Доводи позивача, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 2000 гривень, в супереч ст.60 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 487,20 гривень судового збору. На підставі ст.199, ст.184, ст.200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial