Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 липня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції був зроблений актовий запис №559. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 18 січня 2011 року, сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними не склалися. Вони зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. З цього приводу у них почали виникати сварки та непорозуміння. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2014 року, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сімя з відповідачем розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про розподіл майна та стягнення аліментів відсутній. Діти будуть проживати з позивачем. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.18), у судове засідання 18 вересня 2015 року не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила розірвати шлюб, слухати справу за її відсутності (а.с.24). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.21), у судове засідання 18 вересня 2015 року не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с.23). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 липня 2002 року, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 559 (а.с.6), в період якого у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] (а.с.7), донька [PERSON], [INFO] (а.с.8), син [PERSON], 18 січня 2011 року (а.с.9), син [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно довідки Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року № 897, відповідач не проживає з сімєю з грудня 2014 року, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.12). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, а вказані причини призвели до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки вони припинили з грудня 2014 року, проживають окремо. Спір про розподіл майна та утримання дітей відсутній, діти будуть проживати з позивачкою. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Крім того, у звязку з задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем під звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved