Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточненим в ході розгляду справи, посилаючись на те, що 24 грудня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким відповідач позичила у неї 100000 грн., які зобов'язалася повернути до 23 грудня 2014 року, що також підтверджується її нотаріально посвідченою заявою. 25 грудня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду, за умовами якої за користування позикою позичальник сплачує позикодавцю проценти в розмірі 33% річних від суми позики, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики, строк повернення позики - до 31 серпня 2016 року. Проте відповідач суму позики не повернула. Станом на 30.11.2016 року відповідач має перед позивачем заборгованість по сплаті процентів за договором позики в розмірі 96250 грн. (нараховані за 35 місяців) та суми позики в розмірі 100000 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму позики у розмірі 100000 грн. та заборгованість по сплаті процентів за договором позики в розмірі 96250 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримала від позивача позику в розмірі 100000 грн., які зобов'язалася повернути до 23 грудня 2014 року, на підтвердження чого 25 грудня 2013 року було складено нотаріально посвідчену її заяву. Також 25 грудня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1, за умовами якої сторони домовились, що за користування позикою позичальник сплачує позикодавцю проценти в розмірі 33% річних від суми позики, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики, а строк повернення позики встановлений до 31 серпня 2016 року. 08 квітня 2016 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення суми нарахованих процентів у розмірі 74250 грн., проте вимога виконана не була. З пояснень представника позивача вбачається, що по теперішній час відповідач отриману суму позики та проценти за користування позикою позивачу не повернула. Відповідачем доказів повного або часткового повернення суми позики та сплати відсотків не надано. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики, отримана відповідачем згідно нотаріальної посвідченої заяви від 25 грудня 2013 року в розмірі 100000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки додатковою угодою №1 від 25 грудня 2013 року до Договору позики від 24.12.2013 року сторони погодили щомісячну сплату процентів за користування позикою в розмірі 33% річних від суми позики, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі 96250 грн., у відповідності до наступного розрахунку: 33% /12=2,75% (за 1 місяць); 100000 грн. * 2,75% = 2750 грн. (розміру щомісячного платежу); 2750 грн. * 35 місяців (в межах заявлених позовних вимог, за період з січня 2014 року по 30.11.2016 року) = 96250 грн. Всього з відповідача на користь позивача слід стягнути 196250 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1962 грн. 50 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved