Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що після смерті чоловіка, який помер [INFO], відкрилася спадщина - земельна частка (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари члена колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області по території Грабівської сільської ради. Вона як єдиний спадкоємець за законом фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. До неї перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікат на право на земельну частку (пай). В подальшому вона зазначений сертифікат втратила, що привело до неможливості оформлення спадщини. Своєчасно до нотаріуса не змогла звернутися і в силу того, що коштів на оплату судових витрат не мала. З цих же причин пропустила і строк позовної давності та просить поновити його, визнавши за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,71 умовних кадастрових гектари члена КСП «Правда» с. Грабово, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08 січня 2002 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області 24 лютого 1973 року [PERSON] і [PERSON] одружились 24 лютого 1973 року. Після реєстрації одруження присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Згідно довідки Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області №93 від 24 січня 2014 року [PERSON] дійсно проживав разом зі своєю дружиною - [PERSON] по день своєї смерті, [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Інші особи за цією адресою не зареєстровані. Згідно інформації Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №12-12-05/605 від 18 лютого 2014 року [PERSON] видавався сертифікат на парво на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари, розташовану по Грабівській сільській раді. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом від спадщини не відмовилася, фактично вступивши у володіння спадковим майном (ст. 549 п.1 ЦК України в редакції 1963 року). До спадкової маси, що залишилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай), розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розташовану на території Грабівської сільської ради. Зазначений правовстановлюючий документ позивачем був утрачений, що унеможливило оформелння нею спадщини. Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже, суд констатує, що позивач фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця і тим самим набула право власності на неї. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю витмогу виходив наступного. Позивач є особою юридично не освіченою, матеріально не забезпеченою. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється втри роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою юридично не освіченою і таким, що не мав коштів для зверення до суду, а звідси - не мав можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved