Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві позивач посилалась на те, що 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] .. Подружнє життя з відповідачем не склалось, а тому рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.05.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2016 року із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилалась на те, що з моменту розірвання стосунків між позивачем та відповідачем, останній повністю ігнорував обов`язок, який покладений на нього щодо виплати аліментів, заборгованість станом на 01.02.2021 року становить 106 769,12 грн.. Окрім того, відповідач ніяким чином матеріально не підтримує дитину. Також, він взагалі не спілкується з нею, не приділяє належної уваги у вихованні, не турбується про стан її здоров`я, не проявляв та не проявляє турботи до дитини, не займається матеріальним утриманням, не вітає на свята. Крім того, відповідач не провідує доньку, жодного разу не навідався до школи, не спілкується з вчителями щодо навчання дитини, не забирає до себе, не приділяє доньці увагу, а тому позивач вважає, що відповідач повністю своєю бездіяльністю у житті дитини відмовився від неї. Просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.04.2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2021 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити. Також у судовому засіданні відповідач суду пояснив, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою, а заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Також вказав, що на день народження доньки привіз їй подарунок, а саме золоті сережки та солодощі. Третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судове засідання свого представника не направили, попередньо звернулись із клопотанням про проведення розгляду справи у відсутність їхнього представника. Третя особа виконавчий комітет Коломацької сільської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання свого представника не направили, попередньо звернулись із клопотанням про проведення розгляду справи у відсутність їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.09.2014 року./а.с.12/ Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2016 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частина всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку./а.с.14/ Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано./а.с.13/ Довідкою - розрахунку заборгованості по аліментам від 24.02.2021 року №б/н, встановлено, що заборгованість станом на 01.02.2021 року становить 106769,12 грн../а.с.15-17/ Згідно характеристики виданої виконавчим комітетом Коломацької сільської ради встановлено, що [PERSON] періодично виїжджає на роботу за кордон. У період перебування за кордоном вихованням дітей займається бабуся [PERSON] .. Батько меншої дочки ніякої участі у вихованні дитини не приймає./а.с.20/ Довідкою від 09.04.2021 року №01-28/63 комунального закладу «Степненський навчально - виховний комплекс Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області» встановлено, що батько [PERSON] , учениці 2 класу, [PERSON] протягом 2020 - 2021 навчального року не співпрацював зі школою в питанні виховання доньки, не відвідував шкільні та класні батьківські збори, не було зустрічі з класним керівником./а.с.22/ Актом обстеження житлово - побутових умов від 13.04.2021 року встановлено, що дитина доглянута, відвідує школу, має все необхідне для здорового способу життя, харчується регулярно. Мама веде здоровий спосіб життя, не має негативних звичок, працює та доглядає за дитиною. Бабуся допомагає доглядати за дитиною./а.с.24-27/ Згідно висновку виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 02.06.2021 року №160, встановлено, що у жовтні 2018 року під час проведення комісійного інспектування перевірки умов проживання малолітньої [PERSON] , було з`ясовано, що вихованням та утриманням доньки займається батько [PERSON] , із його слів [PERSON] на той час перебувала за межами країни. За інформацією Полтавського дошкільного навчального закладу №55 [PERSON] відвідувала садочок з 07.10.2016 року до літа 2018 року. У заклад її приводила мати [PERSON] або старша сестра [PERSON] . З виїздом матері за кордон дитиною опікувався батько [PERSON] . Він приводив і забирав дівчинку вчасно, завжди прислухався до побажань вихователів. [PERSON] відвідувала садочок систематично, за виключенням днів коли хворіла або від`їжджала до бабусі, про що завчасно були попереджені вихователі. До садочку дитина приходила в охайному вигляді, чисто одягнена. На сьогоднішній день батько стурбований тим фактом, що йому чинять перешкоди у спілкуванні з донькою. Виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] /а.с.57-60/ Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 554/3589/18. Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст. 7 СК України є забезпечення дитині можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання. Недостатнє матеріальне забезпечення відповідачем своєї неповнолітньої доньки та наявність заборгованості по аліментам знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Але самі-по собі вони не можуть бути оцінені судом як достатня підстава для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. [PERSON] не є асоціальною особою, при розгляді справи не встановлено наявність у нього шкідливих звичок, схильності до зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. Враховуючи недоведеність в судовому засіданні винної поведінки [PERSON] , відсутність свідомого нехтування ним своїми обов`язками по вихованню неповнолітньої доньки, а також право неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , на спілкування з батьком, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо доньки буде суперечити правам та інтересам дитини. Крім того, суд зауважує, що під час перебування [PERSON] за кордоном вихованням малолітньої займався батько. Враховуючи вищевикладені обставини, позбавлення [PERSON] батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачами судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed