overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2008 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] , на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, нехтування відповідачем утримувати сім`ю, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав, але заперечив підстави позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 18.07.2008 року зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що сторони з вересня 2019 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Позивач категорично не бажає відновлювати відносини, вказує, що причинами розірвання шлюбу є втрата почуттів, непорозуміння, небажання відповідача належно забезпечувати сім`ю матеріально. Відповідач вказує, що причиною розірвання шлюбу є подружня зрада з боку позивача. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Позивач просила не змінювати прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач звернулася\~ до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2016 року,\~ від шлюбу\~ мають\~ сина [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач\~ в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~\~ подав\~ суду заяву в якій вказав,\~\~\~ що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі, попередньо направив відзив.\~\~\~\~ Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 19.04.2016 року зареєстрували шлюб,\~ від шлюбу\~ мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .\~\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини тривалий час проживають окремо, мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно.\~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування їй судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем\~ у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2011 року,\~ від шлюбу\~ мають сина [PERSON] , [INFO] , сторони мають різні\~ характери,\~ вподобання та погляди на сімейне життя,\~ не підтримують сімейно-шлюбних відносин, а тому позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні 10.03.2020 року позивач підтримала позовні вимоги. На розгляд справи\~\~ 10.04.2020 року не з`явилася,\~\~ подала\~ заяву в якій просить\~\~ розірвати шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданнні 10.03.2020\~\~ року відповідач\~ визнав позовні вимоги, але мав сумніви щодо доцільності розірвання шлюбу. На розгляд справи 10.04.2020 року відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 21.05.2011 року зареєстрували шлюб,\~ від шлюбу\~ мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .\~\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини,\~ мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначила,\~ що втратила почуття до відповідача, збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам,\~ сім`я розпалася остаточно.\~\~\~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити\~\~ « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013 року, від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановленими та визнаними обставинами є : - 21.06.2013 року сторони зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - сторони припинили подружні відносини, два роки проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач просилала залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO], після розірвання стосунків між ними матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом з пояснень позивача встановлено, що відповідач на користь інших осіб аліментів не сплачує, працює, має постійне джерело прибутків, приймає участь у вихованні та матеріальному утриманні сина, але вона бажає, щоб допомога з боку відповідача носила постійний характер і була оформлена офіційно, крім того, нею подано також до суду заяву про розірвання шлюбу між ними. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання дитини1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто, в даному випадку з 30.06.2015 року. На підставі ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, а відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн.60 коп. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2011 року, мають доньку Тетяну [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що позовні вимоги вона підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2011 року, від якого мають доньку Тетяну [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. З матеріалів справи також вбачається, що позивач разом донькою проживає в [INFO], що слідує з довідки Озернянської сільської ради від 29.07.2015 року № 1263. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров»я, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Доказів для спростування цих висновків суду не надано. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання дитини1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто, в даному випадку з 29.07.2015 року. На підставі ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, а відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн.60 коп. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач звернулася\~ до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем\~ у зареєстрованому шлюбі з 23.06.1989\~ року, від шлюбу мають повнолітніх дітей,\~ на даний час сім`я розпалася, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила\~ розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася,\~ подала\~ заяву де просить\~ розірвати\~ шлюб та провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.\~ В судове засідання відповідач не з`явився,\~ про день та час розгляду справи був повідомлений\~ за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань чи заперечень суду не подав,\~\~ та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ до задоволення.\~ Судом встановлено, що сторони 23.06.1989\~\~ року\~ зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітнії дітей.\~\~\~ Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивач вважає шлюб формальним та\~ зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно.\~ \~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. \~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Позивач не ставить вимогу про відшкодування їй\~ судових витрат. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити\~ - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2007 року, від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] [INFO] , на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, фізичне та психологічне насилля в сім`ї, сторони не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 23.06.2007 року зареєстрували шлюб. Сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що між сторонами існує триває конфлікт, сторони проживають окремо. 17.09.2021 року за клопотанням відповідача, судом було надано сторонам строк для примирення, однак позитивного результато зазначене не спричинило. Позивач в судовому засіданні пояснила, що її чоловік принижує та б`є, в період, наданий судом для примирення, відповідач прийшов до квартири де мешкає позивач та побив її. Позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, зазначив, що має відносини з іншою жінкою, вказав, що і позивач має співмешканця, а тому [PERSON] просив розірвати шлюб. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища. Згідно ст. 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved