Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 06.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №107, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння, не ведуть спільне господарство, відносини між ними припинені. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Спору про розподіл майна та місця проживання дітей немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Також просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати в вигляді судового збору. В судове засідання відповідач [PERSON] жодного разу не з`явився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 06.06.2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №107 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8,9). Як вбачається з довідки КП «ЖУК» Лозівської міської ради від 23.01.2020 року, сторони та їх неповнолітні діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано, а також вони не мають спору про місце проживання дітей. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved