Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між сторонами зареєстровано 19 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 14. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, з березня 2020 року стосунки з відповідачем припинено. Сторони проживають окремо, спільних витрат не мають, спільного господарства не ведуть. Відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя. На час звернення до суду з позовом шлюбні стосунки фактично припинилися. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Сім`я фактично розпалась у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області від 27 липня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явилася надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, категорично наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання також не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив не подав. За наявності умов визначених ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вимогами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до\~ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 2\~ст.\~112\~СК України передбачено, що\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини. Відповідно до ч. 2\~\~ст.114 Сімейного кодексу України\~\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 19 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). На час звернення до суду з позовом шлюбні стосунки сторін фактично припинилися, відповідач мешкає окремо від сім`ї. Таким чином, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюбні стосунки між сторонами припинено, збереження сім`ї за вказаних обставин неможливо та суперечить інтересам позивача, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved