Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту її постійного проживання із [PERSON] на момент смерті останньої [INFO] , посилаючись на те, що вона разом із покійною постійно проживали в одному господарстві, однак покійна там не була зареєстрована і тому вона не вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останньої та ця обставина перешкоджає їй оформити право власності на спадкове майно. 24.06.2021 року було відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі. 15.09.2021 року представником позивача було подано позовну заяву в новій редакції, в якій вона просила визнати факт спільного проживання [PERSON] із покійною [PERSON] та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на Ѕ частку господарства по [ADDRESS] після смерті. \~ В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, від допиту свідків відмовилася. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Вказане означає, що для підтвердження факту прийняття спадщини особі, яка не подала таку заяву в нотаріальну контору, необхідно доводити саме обставини, що підтверджують факт спільного постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті. Постійним є проживання в певному місці впродовж більше ніж 183 дні на рік. Враховуючи те, що [PERSON] померла [INFO] , то відповідно для встановлення факту постійного проживання із нею позивача необхідно довести обставину такого проживання впродовж не менше ніж 183 дні до дати її смерті. Разом з тим такої обставини встановлено не було, оскільки суду на її підтвердження жодних доказів надано не було. З довідки приватного нотаріуса від 04.03.2021 року №89/01-09 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась та шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений. Відповідно до довідки Тарасовецького старостинського округу №3 Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №211 від 12.02.2021 року встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 05.07.2017 року по [ADDRESS] . Довідкою виконавчого комітету Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №534 від 24.06.2021 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Згідно акту №360 від 05.03.2021 року встановлено, що позивач здійснювала догляд та поховання [PERSON] . Обставина того, що позивач доглядала за тіткою та здійснювала її поховання не може свідчити про факт постійного проживання із спадкодавцем на день її смерті, оскільки догляд не означає обов?язкове проживання з особою, над якою він здійснюється та може відбуватися у різних формах. Аналогічні обставини встановлені із довідки Тарасовецького старостинського округу №3 Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №361 від 05.03.2021 року. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В свою чергу представник позивача відмовилась від допиту заявлених в позовній заяві свідків, які могли підтвердити таку обставину. Таким чином, будь-яких доказів, які б свідчили, що [PERSON] дійсно постійно проживала разом із [PERSON] на момент смерті останньої суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено факту її постійного проживання із [PERSON] на момент смерті останньої, а отже і в задоволенні вимоги про встановлення факту постійного проживання необхідно відмовити. Оскільки судом не було встановлено факту постійного проживання позивача із спадкодавцем, а у зв`язку із цим не підтверджено прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] , то і в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частину господарства по [ADDRESS] після смерті [PERSON] слід відмовити. На підставі ст.ст.1265,1268 ЦК України, ст.315 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed