Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «СК «ВУСО» (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) про стягнення матеріального та морального збитку, у якій з урахуванням уточнених вимог просила стягнути на свою користь: з відповідача 2 матеріальну шкоду у розмірі 24 256,98 грн, моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн, судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог; з відповідача 1 страхове відшкодування в розмірі 22 251,41 грн, пеню - 8 432,49 грн, судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 3 червня 2015 року з вини [PERSON] (відповідач 2) внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль [PERSON] (позивач). На момент ДТП цивільна - правова відповідальність відповідача 2 була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» ( відповідач 1). Внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля позивача, остання отримала матеріальний збиток розмірі 72 954,98 грн. Проте 22 вересня 2015 року відповідач 1 добровільно виплатив позивачу страхове відшкодування тільки в розмірі 27 748,59 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 22 954,98 грн. Страховик повинен був зробити виплату страхового відшкодування до 02.09.2015 включно, однак страховик (відповідач 1) зробив тільки часткову виплату і лише 22 вересня 2015 року, тому з нього необхідно ще стягнути 8 432,49 грн пені. Крім пошкодження майна позивач понесла додаткові витрати пов'язані з відновленням порушених прав, а саме на виготовлення копій документів 102,00 грн, та за розрахунок розміру судового збору 1 200,00 грн. Позивачу також була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 5 000,00 грн. За надання правової допомоги позивач сплатила у загальному розмірі 6 672,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача 1 ПрАТ «СК «ВУСО» у судовому засіданні задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду. Відповідач 2 [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року по справі №3/756/3397/15 [PERSON] (відповідач 2) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.9-10). Відповідно до вищевказаної постанови [PERSON] 03 червня 2015 року, близько 17 години 55 хвилин, керуючи автомобілем «DAIMLER CHRYSLER», державний номерний знак [NUMBER], та рухаючись по пр. Г.Сталінграда в м. Києві, в залежності від швидкості руху не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «HONDA CIVIC», д.н.з. [NUMBER] (а.с.9-10). Власником автомобіля «HONDA CIVIC», д.н.з. [NUMBER], є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). Станом на день ДТП 03.06.2015 цивільно-правова відповідальність автомобіля «DAIMLER CHRYSLER», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» з лімітом майнової відповідальності до 50 000,00 грн (франшиза 0,00 грн), що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2903909 (а.с.55). Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За результатами розгляду заяви позивача про страхове відшкодування від 22.09.2015 та на підставі звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «HONDA CIVIC», д.н.з. [NUMBER], наданого на замовлення відповідача 1, останнім було перераховано позивачу страхове відшкодування в розмірі 27 748,59 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.56-77, 85). Проте позивач звернулася до ФОП [PERSON] для визначення вартості пошкодження автомобіля. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 9371 від 05.10.2015 вартість матеріального збитку автомобілю «HONDA CIVIC», д.н.з. [NUMBER], становить 43 575,04 грн (а.с.12-19). Враховуючи суттєві розбіжності у наведених вище звітах щодо визначення вартості пошкодження автомобіля позивача, суд ухвалою від 15 лютого 2016 року призначив по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Державного науково - дослідного експертно - криміналістичному центру МВС України (а.с.110-111). Висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України №19/12-3/22 від 07 червня 2016 року встановлено, що вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «HONDA CIVIC», д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, яка сталася 03 червня 2015 року, станом на дату страхового випадку може складати 59 011,03 грн. Також висновком експерта встановлено, що на дату проведення експертизи така вартість може складати 72 954,98 грн (а.с.131-144). Відповідач 1 ПрАТ «СК «ВУСО» не здійснив на користь позивача страхове відшкодування у повному розмірі визначеному полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відтак автомобіль позивача станом на день розгляду справи не відремонтовано. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Суд вважає доцільним з метою дотримання вищезазначених принципів цивільного законодавства стягнути з відповідача 1 страхове відшкодування на користь позивача саме виходячи з розміру визначеному експертом Державного науково - дослідного експертно - криміналістичному центру МВС України станом на день проведення експертизи (72 954,98 грн). Враховуючи ліміт майнової відповідальності до 50 000,00 грн та вже здійснену частину страхової виплати у розмірі 27 748,59 грн, суд вважає можливим стягнути з відповідача 1 на користь позивача страхове відшкодування за матеріальну шкоду у сумі 22 251,41 грн. Згідно ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на таке відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, повинен на протязі 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. В даному випадку страховик повинен був зробити виплату страхового відшкодування до 02.09.2015 включно, оскільки заяву було подано 04 червня 2015 pоку. Проте відповідач 1 зробив тільки часткову виплату у розмірі 27 748,59 грн лише 22 вересня 2015 року. Тому суд, перевіривши розрахунки заборгованості з пені, вбачає необхідним стягнути з відповідача 1 на користь позивача пеню за кожен день прострочення сплати страхового відшкодування за період з 03 вересня 2015 року по 26 липня 2016 року, у загальному розмірі 8 432,49 грн. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 22 954,98 грн. До того ж позивач для відновлення порушеного права понесла витрати на виготовлення копій документів у розмірі 102,00 грн та за визначення вартості пошкодження автомобіля для розрахунку ціни позову у розмірі 1 200,00 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.11, 32). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, суд дійшов висновку, що з відповідача 2 необхідно стягнути на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням разом з витратами на відновлення порушеного права у загальному розмірі 24 256,98 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача з відповідача 2 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн суд вбачає необхідним зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Пунктом 8 Постанови визначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. З огляду на те, що внаслідок пошкодження відповідачем 2 автомобіля позивача, остання зазнала душевних та фізичних страждань, на думку суду, моральна шкода, яка заподіяна позивачу, внаслідок неправомірних дій 03 червня 2015 року відповідача 2, може бути оцінена в розмірі 2 500,00 грн. Саме така сума моральної шкоди, на думку суду, є справедливою та розумною. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу до Договору про надання правової допомоги №4-10/15 від 14 жовтня 2015 року та відповідних квитанцій, судом встановлено, що позивач здійснила витрати на правову допомогу у загальному розмірі 6 672,00 грн. Відтак відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд вважає необхідним стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу по 3 336,00 грн з кожного з відповідачів. До того ж за проведення судової автотоварознавчої експертизи Державним науково - дослідним експертно - криміналістичному центру МВС України позивач сплатив 507,60 грн. За позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди разом з уточненням позивач сплатила у загальному розмірі 551,20 грн, у зв'язку з цим на її користь необхідно стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам з кожного судовий збір у розмірі 529,40 грн. За подання позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача 2 позивач сплатила судовий збір у розмірі 487,20 грн, що підтверджується квитанцією про оплату. Враховуючи часткове задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вбачає необхідним стягнути додатково з відповідача 2 на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн за розгляд цієї вимоги. На підставі вищевикладеного та ст. 23, 992, 1166, 1167, 1172, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial