Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2774; визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . При цьому посилається на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, подальше сумісне життя не можливе, а спільне проживання дітей з матір`ю відповідає їхнім інтересам. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник надала клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про проведення судового засідання без його участі, в якому позов визнав повністю та просив його задовольнити. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.12.2007 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2774. Від шлюбу у сторін є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішення спору суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved