overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок №27 (колишній №25) по вулиці Вітчизняній в місті Одесі в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] Феодосьєвича та [PERSON]. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявні відмітки та повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, на підставі існуючих у справі документів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить будинок №25 (нині №27) по вулиці Вітчизняній в місті Одесі, на підставі Рішення Іллічівського народного суду м. Одеси від 04 червня 1962 року та Ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2010 року про виправлення описки у зазначеному рішенні. 19 серпня 1941 року [PERSON] був розстріляний (актовий запис про смерть №3186-В17, зроблений 08 квітня 1992 року Відділом ЗАГС Жовтневого району м. Одеси). 19 червня 1951 року померла [PERSON] померла (актовий запис про смерть №2192, зроблений 20 червня 1951 року Відділом ЗАГС Жовтневого району м. Одеси) Після її смерті відкрилася спадщина на будинок №25 (нині №27) по вулиці Вітчизняній в місті Одесі. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка по справі [PERSON] є донькою померлих, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 6) - актовий запис про народження №3788, зроблений 22 серпня 1939 року міським ЗАГС м. Одеси). Спадкоємиця І черги, позивачка по справі, у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори не звернулася, однак фактично прийняла спадщину, оскільки зареєстрована та проживає у спірному будинку, про відмову від спадщини не заявляла. За повідомленням Одеського державного нотаріального архіву від 20 січня 2010 року вих. №62/01-20 до майна померлих [PERSON] та [PERSON] спадкові справа не заводилися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців він не заявив про відмову від неї. Отже, [PERSON] прийняла спадщину та має право на будинок №27 (колишній №25) по вулиці Вітчизняній в місті Одесі. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 жовтня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, згідно актового запису № 815 - розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 07 жовтня 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 07 жовтня 1995 року уклали шлюб./а.с.7/ Від зазначеного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 липня 2011 року у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 386\\~ - розірвати. Від шлюбу дітей немає. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, оскільки всі її намагання зберегти сім`ю були марними, в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, відповідач грубо поводився з позивачем,\\~ що призвело до того, що позивач зібрала свої речі та переїхала жити до своєї матері. На цей час сторони проживають окремо, спільне господарство та сімейні відносини припинені з лютого 2014 року. \\~ В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \\~ \\~ \\~ \\~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив що, зі згоди позивача, є підставою для вирішення справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення. \\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. \\~ Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони 23 липня 2011 року у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 386\\~ - розірвати. Від шлюбу дітей немає. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, оскільки всі її намагання зберегти сім`ю були марними, в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, відповідач грубо поводився з позивачем,\\~ що призвело до того, що позивач зібрала свої речі та переїхала жити до своєї матері. На цей час сторони проживають окремо, спільне господарство та сімейні відносини припинені з лютого 2014 року. Отже шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 31 серпня 2016 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , згідно актового запису № 280 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 31 серпня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 31 серпня 2016 року уклали шлюб./а.с.8/ Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ./а.с.9/ Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якому просить розірвати шлюб, укладений 04.04.2015 року між нею та відповідачем, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю порозуміння, зникли спільні інтереси, втрачено почуття кохання, мають різні погляди на сімю. Позивач подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повному обсязі, не заперечував шодо задоволення позовної заяви. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~ сторін\~ на підставі вимог ст. 169\~ ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 04.04.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 487 (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України\~\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якому просить розірвати шлюб, укладений 09.08.2008 року між нею та відповідачем, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю порозуміння, зникли спільні інтереси, втрачено почуття кохання, мають різні погляди на сім'ю. Позивач подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повному обсязі, не заперечував шодо задоволення позовної заяви. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 09.08.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1241 (а.с. 9). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якому просить розірвати шлюб, укладений 15.03.2008 року між ним та відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинилися, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Шлюб існує лише формально. Позивач подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримав. Відповідач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 15.03.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 323, серія [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якому просить розірвати шлюб, укладений 18.07.2014 року між нею та відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинилися, проживають окремо з лютого 2016 року, спільного господарства не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Шлюб існує лише формально. Відповідач не погоджується розірвати шлюб. Позивач просила залишити після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище Добрянська. Позивач подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримав. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 18.07.2014 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирської області, актовий запис № 1150, серія І-ТП № 116284. Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Суд визнає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаємоповаги, довіри та любові, тому спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved