Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 11.08.2015 року відповідача визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.15,ч.3 ст.190, ст.190 ч.2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і 3 місяці. 03.01.2015 року [PERSON] близько 10 год.20 хв. знаходячись на території Чорнухинської виправної колонії № 23 УДПтС України м. Луганськ умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману за допомогою мобільного телефону здійснив дзвінок на стаціонарний номер телефону позивача та представившись працівником міліції, повідомив їй неправдиву інформацію про те, що її син потрапив до відділу міліції та буде нести відповідальність за вчинення злочину, потім він зімітував голос її сина та повідомив, що для не притягнення його до відповідальності, необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 8 000 грн. на рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк», які вона перерахувала. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 8 000 грн., спричинену їй внаслідок скоєння відповідачем злочину. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, оскільки на даний час відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія /№100/» Харківської області, але про час розгляду справи відповідач був повідомлений, отримав копію позовної заяви з доданими до неї документами, що стверджується розпискою засудженого [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO], що стверджується копією її паспорта. З матеріалів справи вбачається, що згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2015 року по справі № 357/8729/15-к 1-кп/357/625/15 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.3 ст.190 ч.2, ст.190 ч.2 КК України та призначено йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Під час розгляду даного кримінального провадження було встановлено, що в т.ч. 03.01.2015 року близько 10 год.20 хв. [PERSON] знаходячись на території Чорнухинської виправної колонії № 23 УДПтС України м. Луганськ умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману [PERSON], за допомогою мобільного телефону здійснив дзвінок на стаціонарний номер телефону позивача та представившись працівником міліції, повідомив їй неправдиву інформацію про те, що її син потрапив до відділу міліції та буде нести відповідальність за вчинення злочину, потім він зімітував голос її сина та повідомив, що для не притягнення його до відповідальності, необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 8 000 грн. на рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, [PERSON] заволодів грошовими коштами [PERSON] , чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 8 000 грн. Все наведене стверджується копією вказаного вироку суду, що набрав законної сили 11.09.2015 року. При вирішенні спору суд виходить з антупного. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як передбачено в ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Отже, підставою цивільно-правової відповідальності є порушення суб'єктивних цивільних прав, оскільки цивільно-правова відповідальність являє собою відповідальність порушника перед потерпілим, її спільною метою є відновлення порушеного права . Але поряд з цим для застосування цивільно-правової відповідальності, крім підстави, необхідна наявність передбачених законом умов, а саме: порушення суб'єктивних цивільних прав, наявність збитків (шкоди), причинний зв'язок між порушенням прав і збитками (шкодою), вина порушника. З врахуванням приписів вищенаведених правових норм, покладення на особу цивільно-правової /деліктної/ відповідальності за завдану шкоду можливе за умови, якщо шкоду завдано неправомірними діями цієї особи та з її вини. Вина відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу встановлена вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. А відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, з квитанції ПриватБанку № 03012015101932 від 03.01.2015 року, яку надано позивачем, вбачається, що нею перераховано на відповідний рахунок кошти в сумі 8 000 грн. За ст.ст.10,60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, якими обґрунтовуються її вимоги або заперечення. Позивачем надано належні докази на обґрунтування її позовних вимог, вина відповідача є доведеною вироком суду, що набрав законної сили. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача спричинену їй матеріальну шкоду в сумі 8 000 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На підставі ст..ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved