Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2007 року. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося у зв`язку з відсутністю між ними взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя, на ґрунті яких сімейне життя поступово погіршилося, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного та фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2019 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільний бюджет відсутній. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. В зв`язку з повторною неявкою відповідача у судове засідання, згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.04.2020 року, розгляд справи проводиться заочно. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ухилення відповідача від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що в справі достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 26.10.2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №811. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » (а.с.7). Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинено, примиритися не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, а відповідач проти зазначеного не заперечує, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved