overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2009 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 584. Від даного шлюбу вони дітей не мають. З лютого 2020 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 2009 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 584. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. З лютого 2020 року фактичні шлюбні відносини припинені між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року, що був зареєстрований Виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 25. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Восени 2018 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 вересня 2011 року, що був зареєстрований Виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 25. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Восени 2018 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2009 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 475. Вказала, що від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 2009 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 475. Від наведеного шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дітей та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2015 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Словянськ Донецької області, за актовим записом № 8. Вказує на те, що від даного шлюбу дітей вони не мають. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2017 внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння та зберегти сімю стало неможливо. Відповідач добровільно розірвати шлюб не збирається. Спір про поділ майна на теперішній час відсутній. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишити їй прізвище «Петровська», а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду була повідомленою належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 березня 2015 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Словянськ Донецької області, за актовим записом № 8. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. З лютого 2017 фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння та зберегти сімю стало неможливо. Спір про поділ майна на теперішній час відсутній. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2000 року, що був зареєстрований Райгородоцькою селищною радою, про що зроблено актовий запис № 13. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З початку лютого 2020 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2000 року, що був зареєстрований Райгородоцькою селищною радою, про що зроблено актовий запис № 13. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З початку лютого 2020 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2018 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 169. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. З 09 липня 2021 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 липня 2018 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 169. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. З 09 липня 2021 року фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2016 року, що був зареєстрований виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 14. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. З лютого 2020 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач та її представник - адвокат Аканова Є.І., що діє на підставі договору № 15 про надання правової допомоги від 19.05.2021 року та ордеру серія ДН № 114573 від 27.05.2021 року у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, проте в своїй позовній заяві позивач просила розгляд справи проводити у її відсутність та її представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 2016 року, що був зареєстрований виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 14. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. З лютого 2020 року фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2008 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 64. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Приблизно з початку 2019 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 березня 2008 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 64. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Приблизно з початку 2019 року фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved