Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона є власниками будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровано також місце проживання відповідача по справі, який не проживає за вказаною адресою без поважних причин з червня 2018 року, а існування його реєстрації порушує права позивача як власника будинку, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, який фактично не проживає у вказаному будинку. Посилаючись на ст.ст.391, 405 ЦК України, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Ухвалою судді від 20.07.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, від відповідача не надійшло відзиву на позовну заяву. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, надав до суду заяву про слухання справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору довічного утримання від 17.07.2007 року державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Луб`янським А.В. за №1-1895, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15326663, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2008 року Дар`ївською сільською радою Білозерського району Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.01.2008 року Дар`ївською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Відповідно до актів обстеження за місцем реєстрації позивача від 30.06.2020 року та 15.09.2020 року, відповідач [PERSON] , значиться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , проте фактично за вказаною адресою не проживає з червня 2018 року. Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Аналогічна правові\~позиції Верховного\~Суду України\~та Верховного\~Суду викладені\~в постановах\~від 16\~листопада 2016\~року у справі № 6-709цс16, 25.07.2018 року у справі №638/13030/13-ц та 14.08.2019 року у справі №702/101/18, які відповідно до ст.417\~ЦПК України є обов`язковою для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Відповідно положень ст.405\~ч.2\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між сторонами щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених ст.71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у житловому будинку позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, у зв`язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved