Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем з 15 червня 2002 року перебуває в шлюбних відносинах, від яких сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, ухиляється від допомоги в їх утриманні та вихованні, добровільно не надає кошти на утримання дітей. Позивач не працює, маючи другу групу інвалідності. Відповідач працює, розмір його заробітної плати складає приблизно 1800,00 грн., стягнень за виконавчими документами не має. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Визнала, що сторони проживають разом, відповідач надає допомогу на утримання дітей, однак грошових коштів, які він надає не достатньо для утримання дітей, забезпечення їх сталого розвитку, харчування, моральних та матеріальних потреб. Вказала на те, що стан здоров`я дітей задовільний, відповідач є працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. За бажанням сплачує грошові кошти на утримання дітей в дошкільному навчальному закладі та школі, водночас відмовився давати грошові кошти на додаткові зайняття доньки. Визнала факт сплати відповідачем грошових коштів в листопаді 2016 року в розмірі 1500,00 грн., як аліментів на утримання дітей. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказуючи, що допомогу на утримання дітей надає. Придбаває дітям їжу, одяг. Витратив приблизно 1500,00 грн. на утримання дітей, надаючи доньці грошові кошти на харчування в школі, оплативши витрати на перебування сина в дошкільному закладі, купуючи одяг. Придбавав доньці ліки під час її хвороби. В грудні 2016 року передав відповідачу грошові кошти в розмірі 600,00 грн. на утримання дітей та запропонувавши позивачу вирішити питання щодо утримання дітей мирним шляхом, передаючи щомісяця суму в розмірі 1500,00 грн., на що остання відмовилась. Зазначив, що оплачує комунальні послуги за утримання будинку, в якому проживають сторони та діти. Вказав, що в листопаді 2016 року передав позивачу грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. на утримання дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторонами визнано, що вони проживають разом та догляд за дітьми більшість часу здійснює позивач. Сторонами визнано, що стан здоров`я дітей задовільний, відповідач є працездатним та працює, отримує дохід у розмірі 2320,00 грн. щомісяця, позивач не працює, оскільки має другу групу інвалідності, інших осіб на утриманні позивача, окрім дітей, на утримання яких позивач просить стягнути аліменти немає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять. Позивач наполягав, а відповідачем не спростовано, що станом на день розгляду справи неповнолітні діти знаходяться на утриманні матері, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню і, з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась з позовом 03 листопада 2016 року. Водночас, в судовому засіданні сторонами визнано факт сплати відповідачем 1500,00 грн. на утримання дітей, які сторони визначили, як аліменти на їх утримання за листопад 2016 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з 01 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Посилання відповідача на передачу позивачу грошових коштів на утримання дітей не підтверджені матеріалами справи, а тому суд не може прийняти їх до уваги під час вирішення питання про дату, з якої необхідно стягувати аліменти на утримання дітей. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп.

Outcome: partial