overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 4-7). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , але не проживає в ньому, що підтверджується актом про фактичне не проживання особи № 927 від 02.07.2019 року, довідкою про склад сім`ї № 926 від 02.07.2019 року (8, 9). З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 05.03.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2013 року не проживає, особистих речей його у будинку не має (а.с. 10, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у вказаній квартирі, але не проживає в ній. За вказаних обставин просила позбавити відповідача права користування квартирою [ADDRESS] . В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач на задоволені позовних вимог наполягає, відповідач з позовними вимогами згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.05.2020 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5-8). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , але не проживає в ній, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.07.2020 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для позбавлення відповідача права користування вищевказаною квартирою. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS] Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає в ній. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], але не проживає в ній, що підтверджується довідкою від 21.12.2018 року, наданою ОСББ «Надія» та довідкою про склад сімї від 27.12.2018 року (а.с. 6-9). Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 2016 року, особистих речей його у квартирі не має. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у належній позивачу квартирі прописаний відповідач, але з 2016 року вона його не бачила, його речей у квартирі позивача не має. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. У силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст. 12, 13. 81, 141, 263-265, 273, 283-285, 289 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі права власності належить будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування належить будинок [ADDRESS] (а.с. 5-8, 18, 19). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , але не проживає в ньому, що підтверджується домовою книгою, довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради за № 1702-д 30.05.2019 року (а.с. 9-17, 21). Згідно довідки квартальної № 345 від 30.11.2018 року, [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач не проживає у будинку позивача більше трьох років (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору дарування на праві власності належить будинок [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі права приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідача такою, що втратила\~право користування\~житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належно сповіщена про місце та час розгляду справи. На підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~\~відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі права власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , але не проживає в ньому, що підтверджується актом від 26.02.2019 року, виданого Каховською міською радою Херсонської області та довідкою про склад сім`ї, виданою відділом реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради 23.05.2019 року № 1638-д (а.с. 9, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі права власності належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстрована відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289\~ ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі права приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі права приватної власності належить будинок [ADDRESS] (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що відповідач є колишнім чоловіком позивача і у відповідності до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.05.2013 року шлюб поміж ними було розірвано (а.с. 9, 18). Разом з позивачем у її будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , але не проживає в ньому, що підтверджується довідкою № 301 виконавчого комітету Каховської міської ради, актом ТОВ «Керуюча компанія Нове місто» від 25.03.2019 року (а.с. 6, 8, 10-13). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що позивачу на підставі права власності належить будинок [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі права приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив\~право користування\~житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. На підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~\~відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 9-11). Як вбачається з матеріалів справи, у житловому будинку, належного позивачу, зареєстрований відповідач [PERSON] , але не проживає в ньому, що підтверджується актом обстеження за місцем проживання від 20.05.2019 року та довідкою, виданою відділом реєстрації місця проживання осіб від 20.05.2019 року (а.с. 7, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289\~ ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив\~право користування\~квартирою №\~61\~ у\~будинку №\~1 по вул. Ентузіастів у м. Каховка Херсонської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. На підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~\~відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], але не проживає в ній, що підтверджується актом фактичного проживання від 24.10.2018 року (а.с. 10). Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 2016 року, особистих речей його у квартирі не має. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. З урахуванням\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289\~ ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло на підставі права спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає в ній. За вказаних обставин просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . \~ \~ Позивач\~всудове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. На підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності\~\~відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу та її померлому [INFO] чоловікові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло на підставі права спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до нотаріально завіреної заяви [PERSON] відмовляється від своєї частки спадщини на користь своєї матері [PERSON] (а.с. 15). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у її квартирі зареєстрований відповідач, але не проживає в ній, що підтверджується актом фактичного проживання від 14.06.2018 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач, але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273, 283-285, 289\~ ЦПК України,

Outcome: approved