Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.11.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO]. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.01.2017 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі по 600,00 грн., щомісячно, до його повноліття. Позивач зазначає, що з часу присудження аліментів змінилося її матеріальне становище, збільшилися витрати на утримання дитини. Так, на даний час дочка [PERSON] навчається в ЗОШ І-ІІ ст. с. Перевозець Калуського району. Дитина подорослішала, потребує на себе більших витрат. Крім того зросла собівартість промислових та продуктових товарів. Також на даний час позивач офіційно не працює, її доходи складаються із сезонних заробітків. Відповідач є здоровою, працездатною собою, працює за межами України. А тому відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, проте ухиляється від виконання свого обовязку. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач подав до суду відзив на позов (а.с. 23-25), згідно якого позов визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в мінімальному розмірі, а саме в розмірі 1013,50 грн. Просить врахувати, що він ніде не працює, має на утриманні двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу. Також відповідач здійснює догляд за перестарілою бабусею його теперішньої дружини [PERSON], [INFO]. Окрім того в нього на утриманні знаходиться його мати-пенсіонер [PERSON] [INFO], його батько [PERSON] також отримує мізерну пенсію. Відповідач вказує, що дійсно перебував на заробітках у [PERSON], але там офіційно працевлаштований не був, перебивався чорновими роботами, отриманих коштів ледве вистачило на придбання білетів на повернення додому в Україну. Тому відповідач наголошує, що не має змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.11.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 4). Із свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] вбачається що її батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 3). Дочка проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана виконкомом Войнилівської селищної ради обєднаної територіальної громади Калуського району від 18.12.2018 року №1804 (а.с. 6). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.01.2017 року (а.с. 5) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 600,00 гривень, щомісячно, до її повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182\~СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов'язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку. У силу положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. Враховуючи знецінення коштів внаслідок інфляції, постійне подорожчання усіх груп товарів для дітей, суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі по 600,00 грн. є недостатніми для забезпечення належного рівня утримання дочки [PERSON]. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дочки на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін, задовільний стан здоров'я відповідача. Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює (а.с. 33-34), відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас судом встановлено, що згідно наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с. 22) відповідач в період 2017-2018 р.р. неодноразово здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебував на сезонних заробітках за кордоном, що ним і не заперечується. Також суд враховує, що відповідач звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 34 зворот) та не представив суду доказів про те, що він перебуває на обліку у центрі зайнятості з метою пошуку роботи. Відповідач є фізично здоровою особою, а тому може працевлаштуватися, в тому числі в Україні, та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обовязок щодо утримання дочки [PERSON]. Окрім того, суд відхиляє покликання відповідача щодо перебування на його утриманні батьків, оскільки, як вказує відповідач, вони є пенсіонерами, отримують пенсійне забезпечення, а отже не можуть вважатися такими, що повністю перебувають на утриманні відповідача. До того ж відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання їм такого матеріального утримання. Водночас суд враховує, що відповідач має на утриманні двоє малолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 28, 29). Також суд бере до уваги, що [PERSON] здійснює догляд за перестарілою бабусею дружини [PERSON] (а.с. 31-32). Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При таких\~обставинах,\~враховуючи матеріальне\~становище та\~стан здоровя\~сторін,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~слід задоволити\~частково,\~змінити розмір\~аліментів та стягувати\~з відповідача\~аліменти в\~розмірі по\~1400,00\~грн.,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~на утримання дочки [PERSON] [INFO], до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо вимог\~про стягнення\~з відповідача\~судових витрат. Відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові [PERSON] Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16. За таких обставин, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати нею витрат на правничу допомогу, зокрема, не долучено договору про надання правничої допомоги, в задоволені вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed