Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що вона\~є співвласником\~квартири №\~29\~будинку №\~32\~на вул.\~Окружна в\~м.\~Мукачево, однак в будинку зареєстрований також [PERSON], який в будинку не проживає з травня 2014 року. Таким чином реєстрація відповідача в будинку створює незручності, додаткові витрати на його утримання, порушує її право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася повідомлялася належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, відзив на позов не подав. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно до довіки виданої Мукачівським МБТІ та ЕО від 25.09.2015 року № 2933[ADDRESS] будинку № 32 на вул. Окружна в м. Мукачево на праві особистої власності належить [PERSON] ? частка та [PERSON] ? частка. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.05.2012 року шлюб маж [PERSON] та [PERSON]В розірвано та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] та утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно до акту ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» № 27 від 06.06.2017 року, [PERSON], [INFO] не проживає в [INFO] з травня 2014 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України) Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не набув самостійного права на житло з підстав, передбачених законом, та втратив право на користування будинком за адресою м. Мукачево, вул. вул. Окружна, 32/29 у звязку із зміною власника, оскільки до нового власника будинку, тобто до позивача, не перейшло збереження права користування житлом колишніх власників (членів їх сімї), а тому позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved