Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON] , на праві приватної власності, належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно картки реєстрації особи виданої Супрунівською сільською Радою від 10.05.2019року, у будинку [ADDRESS] , зареєстрована громадянка [PERSON] , [INFO] , з 19.01.2018року. Однак, [PERSON] не проживає у житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складені Акти проживаючих осіб у житловому приміщенні від 18.04.2019 року. Відповідач не проживає у даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку немає і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинив. Вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщення у будинку [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік ,без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому [PERSON] , як власник житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. В судове засідання позивач не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав його задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи, а саме копія оголошення на сайті «Судова влада». Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві приватної власності, належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно картки реєстрації особи виданої Супрунівською сільською Радою від 10.05.2019року, у будинку [ADDRESS] , зареєстрована громадянка [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] не проживає у житловому приміщенні з 18.01.2018 року тобто понад один рік без поважних причин, про що складені Акти проживаючих осіб у житловому приміщенні від 18.04.2019 року. Відповідач не проживає у даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку немає і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинив. [PERSON] втратила право користування житловим приміщення у будинку [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік ,без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому [PERSON] , як власнику житла створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення. Відповідно до ст. 41 Конституції України «..кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Право приватної власності є непорушним». Згідно змісту ст.. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Оскільки, за вище вказаною адресою відповідач не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховується за них, чим об`єктивно порушуються його права, тому позивач звернувя за захистом своїх прав до суду. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання. Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім`ю спільне проживання осіб, що пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.. 283 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися свої житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405; ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку і (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім і власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України право на житлове приміщення за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача зберігається протягом шести місяців. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є: право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідач у будинку належному позивачу не проживає понад один рік, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, а отже вважається такими, що втратив право користування будинком. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved