Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться в шлюбі зареєстрованому 11 травня 1991 року у Федірківській сільській раді Світловодського району Кіровоградської області, за актовим записом №2. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають, відповідач через органи ДРАЦС розривати шлюб не бажає. Подружні взаємини між ними припинені остаточно рік тому, через постійні суперечки та сварки, які виникали внаслідок різних поглядів на життя та нерозуміння один одного. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Вказала, що після розірвання шлюбу відновлювати дошлюбне прізвище не бажає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи встановив, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 11 травня 1991 року у Федірківській сільській раді Світловодського району Кіровоградськгої області, за актовим записом №2. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, примирення вони не бажають. За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим розгляд справи проводився заочно, вважаючи, що шлюб існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved