Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер батько її чоловіка [PERSON], який на час смерті мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Спадщину після його смерті прийняв його син (чоловік позивача) - [PERSON], проте не встигши її переоформити на своє ім'я, помер [INFO]. На час смерті він мав у власності вищезгаданий житловий будинок та дві квартири №101 та №103 за адресою [ADDRESS]. На час сметрі [PERSON] позивач проживала разом з ним. Проте нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів та необхідність підтвердити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить суд встановити факт спільного проживання її, [PERSON], та її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]; визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями що знаходиться по [ADDRESS] та в цілому складається з: «А-1»-житлового будинку (загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м.), «Б»-сараю, «№1»-огорожі; квартиру №101 (загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м.) у житловому будинку [ADDRESS]; квартиру №103 (загальною площею 53,6 кв.м. житловою площею 29,1 кв.м.) у житловому будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник просили задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, покладаючись на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Гребінківським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.7). На час смерті він мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та в цілому складається з: «А-1»-житлового будинку (загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м.), «Б»-сараю, «№1»-огорожі, згідно технічного паспорту [NUMBER], виданого 0401.2017 року (а.с.10-13). Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (що був чинним на момент відкриття спадщини) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] у володіння спадковим майном вступив його син [PERSON], про це свідчить довідка виконавчого комітету Гребінківської міської ради №1818 від 07.12.2001 року (а.с.18). [INFO] [PERSON] помер згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Гребінківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.8). На час смерті йому належали вищезгаданий житловий будинок; квартира №101 (загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м.) у житловому будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.06.1996 року органом приватизації 55 будинкоуправління 8-ї дистанції цивільних споруд ст. Гребінка (а.с.19); квартира №103 (загальною площею 53,6 кв.м. житловою площею 29,1 кв.м.) у житловому будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, посвідченим 18.06.1996 року Гребінківським державним нотаріусом (а.с.27-28). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1270 Кодексу, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою прийняття спадщини, позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовила. Свої дії мотивувала відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Про цей факт свідчить письмове роз'яснення Гребінківської державної нотаріальної контори №77/01-16 від 02.02.2017 року. У відповідності зі ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт спільного проживання позивача [PERSON] з її чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає факт, що має юридичне значення - встановленим. На підставі викладеного,

Outcome: approved