Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19 січня 2009 року вона народила дитину - [PERSON], батьком якого вказано позивача. З 12 липня 2013 року уклала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у неї з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. Станом на момент подання позову сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріально дітей не утримує, внаслідок чого позивач звернулася із позовом до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими судові свідоцтвами про народження дітей. Також матеріали справи свідчать, що позивач з відповідачем з 12 липня 2013 року знаходяться у шлюбі. З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб вбачається, що станом на момент розгляду справи, діти фактично проживають за адресою: [INFO] разом із [PERSON] Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження наявності домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, позивач наполягав, а відповідачем не спростовано, що станом на день розгляду справи неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Матеріали справи свідчать, що [PERSON], [INFO] є дитиною-інвалідом підгрупи «А». Доказів наявності негативного стану здоров`я [PERSON] суду не надано. Доказів негативного стану здоров`я відповідача, який би позбавляв можливості останнього працювати та отримувати дохід суду не доведено. Доказів наявності у платника аліментів інших осіб на утриманні матеріали справи не містять, як не надано суду і доказів наявності у відповідача нерухомого майна, інших обставин, які б мали істотне значення для визначення розміру аліментів, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, саме означеного розміру аліментів, з урахуванням обставин справи, наданих сторонами доказів, відомостей про дохід сторін та прохальної частини позову буде достатньо для утримання дітей. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась з позовом 20 березня 2017 року, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved