Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1660,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 11.12.2014 року, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Малолітній син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони не проживають разом. Відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий та нерегулярний дохід. Відповідач допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим позивач змушена була звернутися до суду з позовом. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог із проханням розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову, просив розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, на сплату аліментів згоден, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 11 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2023. Від шлюбу [INFO] року у сторін народився син - [PERSON], про що 01.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 6129. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом із позивачем, знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суду не було надано відомостей щодо офіційного працевлаштування відповідача, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне присудити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved