Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини яка продовжує навчатись щомісяця у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що [PERSON] є батьком її сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 лютого 2003 року, виданого третім відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції у м. Одеси. На даний час син проживає разом із Позивачем та перебуває на повному забезпеченні останньої. Починаючи з 01 вересня 2020 року [PERSON] навчається на денному відділенні Національного університету «Одеська морська академія» на держзамовленні і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що вона є інвалідом ІІ-ої групи, не працює та її пенсія складає 2100 гривень на місяць. Позивач також зазначає, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в період його навчання, оскільки Відповідач працює на посаді капітана далекого плавання з 2016 року від компанії Марлоу Навігейшн Україна на судах типу - контейнеровози та має постійний дохід. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з на 01 червня 2021 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року у справі відкрито провадження, справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 01 червня 2021 року. У судове засідання 01 червня 2021 року з`явився представник відповідача. Позивач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою дитини, суд на місці ухвалив задовольнити клопотання та відклав розгляд справи на 05 липня 2021 рік. У судове засідання 05 червня 2021 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Учасникам справи роз`яснені їх права та обов`язки. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для уточнення позовних вимог. Оголошено перерву на 03 серпня 2021 року. У судове засідання 03 серпня 2021 року з`явилися представник позивача адвокат Столяренко Вікторія Миколаївна та представник відповідача адвокат Демкович Ірина Владиславівна. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача адвокат Демкович Ірина Владиславівна залишив це питання на розсуд суду. Клопотання про витребування доказів, яке надійшло разом із позовною заявою, у судовому засіданні представник позивача підтримав та просив суд витребувати у Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) відомості щодо перетинання Державного кордону України громадянином України [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) з 01 січня 2021 року по день відповіді на ухвалу суду та в разі перетину вказаною особою державного кордону України у вказаний проміжок часу надати інформацію про: дату та час перетину кордону України, кордон з якою державою (державами) перетинав останній та в якому напрямі перетинав (на виїзд з України чи на в`їзд до України), а також документи на підставі яких були здійсненні перетинання. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2021 року суду клопотання представника позивача адвоката Столяренко Вікторії Миколаївни задоволено та залучено до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2021 року клопотання представника позивача адвоката Столяренко Вікторії Миколаївни про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено та ухвалено витребувати у Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) відомості щодо перетинання Державного кордону України громадянином України [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) з 01 січня 2021 року по день відповіді на ухвалу суду та в разі перетину вказаною особою державного кордону України у вказаний проміжок часу надати інформацію про: дату та час перетину кордону України, кордон з якою державою (державами) перетинав останній та в якому напрямі перетинав (на виїзд з України чи на в`їзд до України), а також документи на підставі яких були здійсненні перетинання. Судом оголошено перерву на 28 вересня 2021 року. У судове засідання 28 вересня 2021 року з`явилася представник позивача адвокат Столяренко В.М. заявлені вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі у мінімальному рекомендованому розмірі, який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також представник позивача зазначила, що [PERSON] не старається у навчанні, учбову сесія здав з однією тройкою, у зв`язку з чим не отримує стипендію. У судове засідання 28 вересня 2021 року з`явилася представник відповідача адвокат Демкович І.В. позовні вимоги заперечувала у повному обсязі. Представник відповідача посилалася на те, позивач не надала жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту наявності потреби у матеріальні допомозі. Зокрема, але не виключно, позивач не надала жодних належних, допустимих та достатніх доказів, підтверджуючих витрати на харчування, проїзд, придбання підручників, зошитів та інші витрати, пов`язані саме у зв`язку із навчанням та доказів, підтверджуючих наявність можливості у Відповідача надавати матеріальну допомогу, що є обов`язковими складовими (юридичними фактами), які зумовлюють виникнення права у позивача стягувати аліменти на повнолітнього сина, що продовжує навчання. До того ж, представник відповідача зазначила, що останній не має постійного заробітку, та на його утриманні знаходиться також нова сім`я - дружина та малолітня дитина, а також мати похилого віку. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із такого. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільний повнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 лютого 2003 року, виданого третім відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції у м. Одеси. Також, судом встановлено, що на даний час [PERSON] проживає разом із матір`ю (позивачем), що підтверджується відомостями з листа №К1-9456-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, виданого Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 18 січня 2021 року. Позивач є інвалідом ІІ-ої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №888512 від 29.11.2017 року. [PERSON] навчається у Національному університеті «Одеська морська академія» на судноводійному факультеті (денна форма навчання, держзамовлення) відповідно до наказу ректора НУ «ОМА» №1085 від 05.09.2020 року, що підтверджується довідкою, виданою Національним університетом «Одеська морська академія», про зарахування [PERSON] на перший курс. Термін закінчення навчання - 30 червня 2024 року. [PERSON] , включений до складу студентів, якому було призначено академічну стипендію, що підтверджується рейтингом успішності для призначення стипендії студентам Національного університету «Одеська морська академія» за професійним спрямуванням «Судноводіння», у 1 семестрі 1 курсу. На час вирішення справи [PERSON] стипендію не отримує, згідно інформації, наданої Позивачем. Позивач належних та допустимих доказів укладення будь-якого контракту відповідачем з судноволодільцем та/або крюїнговою компанією чи отримання постійного доходу до суду не надав. Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог послався на такі фактичні обставини, встановлені судом. 10 грудня 2014 року між відповідачем та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 10 грудня 2014 року. Від спільного проживання у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 17 січня 2015 року. Судом також встановлено, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна мати, [PERSON] , особа пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] . Відповідач постійного доходу не має, офіційно не працевлаштований. При вирішенні даного спору, з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених судом та наданих сторонами доказів на їх підтвердження, керуються наступним. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до змісту зазначеної статті батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, встановлений Сімейним кодексом України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей виникає виключно у разі встановлення судом фактичного складу (сукупності юридичних фактів) до яких належать: продовження навчання дитини; наявність потреби у матеріальній допомозі внаслідок продовження навчання дитини; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За відсутності хоча б одного із складових фактичного складу - обов`язок у батьків утримувати дітей, які продовжують навчання, - не виникає. Отже, законодавцем саме задля реалізації соціальної функції держави встановлені спеціальні додаткові інститути у сімейному праві щодо утримання батьками своїх повнолітніх, але непрацездатних дітей (ст. 198 СК України) та повнолітніх дітей, які продовжують навчання після набуття повної цивільної дієздатності, але потребують такої допомоги саме внаслідок продовження навчання (ст. 199 СК України). Сам по собі звичний до цього спосіб життя для дитини (тобто, до настання юридичного факту набуття повноліття) для вирішення аналогічних спорів - значення не має. Адже ці додаткові інститути сімейного права не є інститутом аліментів, який встановлює обов`язок повного забезпечення сталого розвитку й утримання батьками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Саме тому, законодавець обмежив і встановив обов`язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей до настання ними повноліття, передбачаючи, що після набуття повної цивільної дієздатності, фізична особа здатна самостійно забезпечувати своє фізичне та матеріальне існування, у тому числі, шляхом реалізації конституційного права на працю. Таке законодавче правило не випадкове, адже саме внаслідок цих життєвих складових відбувається соціалізація особи, яка набула повної цивільної дієздатності та власною працею вимушена заробляти собі на проживання, а не утримуватись за рахунок своїх батьків. Інакше, соціалізація дітей та їх виховання не буде відповідати сучасним реаліям суспільства, а дитина не буде вихована у повазі до праці та цінності власного заробітку. Винятком із цього правила є непрацездатність повнолітніх дітей чи продовження дітьми навчання та наявністю у них витрат, пов`язаних із навчанням. Виходячи із фактичних обставин та з урахуванням того, що станом на момент ухвалення рішення [PERSON] не отримує стипендію, проте після набуття повноліття продовжує навчання, внаслідок чого останній має фізичну потребу у матеріальній допомозі. Отже, позивач має право на стягнення витрат на утримання повнолітньої дитини у зв`язку із продовженням нею навчання, а батько зобов`язаний брати участь у вказаній допомозі. Під час розгляду справи, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого у позові розміру витрат, які підлягають стягнення з відповідача. Виходячи із вищевикладеного, суд при визначенні розміру витрат, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує положення ст. 182 СК України, а саме наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного з батьків. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд керуються тим, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання покладається на обох батьків у рівних частинах, а сума яка підлягає стягненню є достатньою з врахуванням навчання на державному замовленні [PERSON] , наявності місця проживання у місті навчання (Одеса) та відсутності будь-яких інших доказів на підтвердження понесення позивачем та/або дитиною витрат, пов`язаних безпосередньо із навчанням у вищому навчальному закладі (оренда житла, сплата за гуртожиток, оплата за контракт, транспортні витрати, придбання підручників тощо). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає частковому задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 26 січня 2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись підлягає частковому задоволенню, та вважає за можливе стягнути з відповідача на її користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчатись у розмірі 1500, 00 грн. щомісячно, починаючи з 26 січня 2021 року до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно із ст.133,141 ЦПК України, судовий збір, у розмірі 1006,5 грн, на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Інші судові витрати сторони не заявляли

Outcome: partial