Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що сторони мають спільного сина - [PERSON] , та спільну доньку - [PERSON] , які наразі досягли повноліття, здобувають вищу освіту, проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Враховуючи, що син та донька навчаються на денній формі навчання, не мають можливості працевлаштуватись та самостійно забезпечувати себе, відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, однак, добровільно домовитись з відповідачем про сплату аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не вдається, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду та до закінчення навчання чи досягнення позивачем 23-річного віку. Окрім того, позивач зазначає, що за рішенням суду відповідач має сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, однак, ухиляється від сплати аліментів, заборгованість станом на день звернення до суду становить 22356,00 грн., та вказаної суми аліментів не вистачає на побутові потреби доньки, у зв`язку з чим просить суд збільшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. До того ж, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь половину суми додаткових витрат на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 25277,00 грн., що складаються із витрат на канцтовари, одяг, взуття, спортивні товари, придбання ноутбуку, річного абонементу в спортивний клуб та вартості навчання сина та доньки в автошколі «Віраж». Ухвалою від 31.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання, визначено учасникам процесу строки, для подачі до суду заяв по суті справи. 11.03.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково. Відповідач зазначає, що на його утриманні перебуває ще одна дитина від іншого шлюбу - [PERSON] , 2015 року народження, у зв`язку з чим, враховуючи майновий стан, має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення ним 23 років. В іншій же частині відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, спір про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки вже вирішено судом, а щодо стягнення додаткових витрат на утримання [PERSON] та [PERSON] зазначає, що правила ст. 185 СК України у даному випадку не застосовуються, оскільки у разі, якщо син чи донька потребує допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення 23 років, то зазначені правовідносини регулюються положеннями ст. 199 СК України. Окрім того, будь-яких особливих обставин, які б викликали додаткові витрати на утримання повнолітніх сина та доньки, позивачем не наведено. Ухвалою від 11.03.2021 до участі у справі в якості третіх осіб залучено [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Треті особи подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , та спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 07.08.2015 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07.08.2015 серії [NUMBER] . Крім того, відповідач має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.01.2016 серії [NUMBER] . Відповідно до довідки від 15.10.2020 № 5663, виданої виконавчим комітетом Вишневої міської ради Київської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 369/7609/19 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на період її навчання у Національному педагогічному університеті імені М.П. Драгоманова, починаючи з 12.06.2019 і до закінчення дочкою навчання, а саме 30.06.2023, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 років. Стягнення аліментів припинити у разі припинення навчання. До того ж, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення та до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ у справі № 369/7209/18 відкликано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 10000,00 грн. Як вбачається із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні щодо примусового стягнення аліментів на утримання [PERSON] за рішенням суду у справі № 369/7609/19, загальний борг станом на 01.10.2020 становить 22356,00 грн. Відповідно довідки від 15.10.2020 № 1904, виданої Національним авіаційним університетом, [PERSON] є студентом 2 курсу (група МТ - 203Б) денної форми навчання Факультету транспорту, менеджменту і логістики Національного авіаційного університету та навчається за державним замовленням. Наказ від 01.08.2019 № 1589/ст, термін навчання за ОС «Бакалавр» з 01.09.2019 по 30.06.2023. Згідно довідки від 21.09.2020 № 253/20, виданої Національним педагогічним університетом ім. М.П. Драгоманова, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Факультету педагогіки та психології НПУ ім. М.П. Драгоманова, навчається за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Позивачем на підтвердження понесення додаткових витрат на утримання [PERSON] та [PERSON] надано суду копії чеків, що посвідчують купівлю одягу, взуття, спортивних товарів, придбання ноутбуку, річного абонементу в спортивний клуб та оплати вартості навчання сина та доньки в автошколі «Віраж». З довідки від 01.03.2021 № 661/13, виданої Національним авіаційним університетом, слідує, що [PERSON] працює в згаданій організації на посаді начальника відділу та його сукупний дохід за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року становить 139150 грн. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що [PERSON] продовжує навчання, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітнього сина потреби у матеріальній допомозі, у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання денна, навчається за рахунок державного бюджету, що відповідач працює, має на утриманні одну малолітню дитину, визнав позовні вимоги частково та вказав на те, що може надавати допомогу на утримання сина у розмірі 1500 грн., враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] на строк навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення останнім 23 років, але не більше строку навчання. Щодо позовних вимог [PERSON] про збільшення суми розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, то суд зазначає, що позивачем не надано нових доказів або ж зміни обставин, які оцінювались судом у справі № 369/7609/19, при вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 3000,00 грн., та часткового задоволення останніх, у зв`язку з чим заявлені вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрати на утримання [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає таке. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Законодавством не передбачено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами, на повнолітніх сина чи дочку, тобто на осіб, які зберігають статус дітей по відношенню до своїх батьків в соціальному розумінні їх взаємовідносин, але втрачають даний статус з моменту досягнення ним повноліття з юридичної точки зору. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , які навчаються, є повнолітніми. Тому, у випадках, коли особа потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України, ст. 141, 150 СК України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Саме такі правові висновки висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15 та Верховного Суду у постанові № 701/1299/16-ц від 20.06.2018. На різну правову природу додаткових витрат Верховний Суд України вказує також і в п. 18 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006. Крім того, позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження існування особливих обставин, які б викликали додаткові витрати на утримання повнолітніх сина та доньки. З врахуванням зазначеного, вимоги позивача в частині стягнення половини вартості додаткових витрат на утримання [PERSON] та [PERSON] до задоволення не підлягають. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial