Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що 20 квітня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок № 400/1, площею 2,0048 га, та № 400/2, площею 4,6083 га. Позивач звернулася до суду з позовом та рішенням суду від 18 травня 2015 року за нею було визнано право власності на вказані земельні ділянки. Пізніше позивач довідалася, що окрім зазначених земельних ділянок померлій [PERSON] належали ще й 4,36 невикористаних умовних кадастрових га, в тому числі 2,82 га сіножатих та 1,54 га пасовищ, про які вона не мала відомостей на момент подачі першого позову. А тому позивач звертається до суду з позовом та прохає визнати за нею право власності на 2,82 га сіножатих та 1,54 га пасовищ відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0071443 після смерті матері в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала (а.с. 22). Відповідач в судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 31,32). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 18 травня 2015 року за [PERSON] визнано право власності на земельні ділянки № 400/1, площею 2,0048 га та № 400/2, площею 4,6083 га, розташовані на землях Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області та на майновий пай в СТОВ «Краснянське», які належали [PERSON] згідно з державними актами серії ЛГ № 017964 та серії ЛГ № 017965, виданих Кремінською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року та свідоцтвом про право власності на майновий пай, виданий Новокраснянською сільською радою 29 серпня 2002 року і які [PERSON] прийняла в спадщину фактично (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з довідки Відділу Держгеокадастру у Кремінському районі Луганської області [PERSON] належить невикористана частка земельної частки (пай) із земель колишнього КСП «Краснянське», яка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0071443 становить 4,36 умовних кадастрових га, в тому числі 2,82 га сіножатих та 1,54 га пасовищ (а.с. 7). З свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] та [PERSON] померли 7 липня 2008 року та 20 квітня 2014 року відповідно (а.с. 8,9). Відповідно до заповіту від 24 червня 2008 року, [PERSON] заповідала всі свої права та обов'язки [PERSON] (а.с. 10). Згідно зі Сертифікатом на право на земельну частку (пай) № 0071443, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 10,16 умовних кадастрових га без визначення меж цієї земельної ділянки (а.с. 15). Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як вбачається зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд вважає заявлені вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають повному задоволенню. Позивач по справі є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців, що бажають прийняти спадщину, не має, іншої можливості оформити спадщину, аніж через звернення до суду позивач не має. А тому позов підлягає повному задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved