Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло вона є власником квартири № [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований онук позивача [PERSON], який більше десяти років не проживає у зазначеному житловому приміщенні, не сплачує за комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, та, взагалі, не з'являється за місцем своєї реєстрації, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування цим житлом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. В судове засідання відповідач не з'явився, але був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованими листами, а також, був викликаний через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 18.11.1992 року.(а.с.5). Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім'ї № 5052 від 11.10.2018 року, в зазначеній квартирі зареєстровано двоє осіб: власник [PERSON], та зареєстрований, але не проживає [PERSON], відповідач по справі. (а.с.10). На підставі заяви позивача, працівниками КП ЖЕК № 1 було складено Акт від 05.10.2018 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в будинку під № [ADDRESS], за підписом начальника ЖЕК № 1, про непроживання відповідача [PERSON], в квартирі [ADDRESS] Позивач суду пояснила, що в 1989 році помер її чоловік, в 1994 році в пологовому будинку померла її дочка, у якої залишилося троє дітей, яких позивач забрала собі на виховання. Відповідач по справі [PERSON], її онук, який вже дорослий, проте тривалий час не проживає у вказаній квартирі, та, взагалі, не з'являється за місцем своєї реєстрації. Два місяці тому відповідач приїздив до позивача, але в добровільному порядку не виписався, оскільки не мав документів і часу, пояснив, що має де жити, але адреси не назвав. Відповідач не приймає жодної участі в утриманні спірного житла та оплаті комунальних послуг, факт реєстрації відповідача створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом та перешкоджає їй оформити субсидію. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], яка є сусідкою позивача протягом 50 років, суду показала, що відповідач [PERSON], це онук позивача, який не проживає в будинку близько 10 років. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача з 1969 року, суду показала, що давно не бачила відповідача [PERSON], фактично позивач проживає в квартирі сама. Свідку відомо, що позивач вимушена була звернулася до суду через необхідність оформити субсидію. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписівст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідача можливо визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved