Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на кожну дитину, та на її утриманні, як матері неповнолітньої дитини з інвалідністю в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, протягом строку інвалідності дочки [PERSON] , починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття кожної дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 27.12.2003 року по 21.03.2011 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі від якого і мають неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Діти часто хворіють, що потребує додаткових витрат на лікування, а також витрати необхідні на розвиток та навчання, які несе вона вона одна, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї складених депутатом місцевого самоврядування та довідкою №05-20/539ЧМ від 11.09.2020 року виданою Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області. Посвідчення серія [NUMBER] підтверджує, що дочка [PERSON] являється дитиною - інвалідом з дитинства до 18 років. Дочка хворіє на вроджений бульозний епідермоліз дистрофічної форми та потребує щоденного стороннього догляду, постійних замін перев`язочних матеріалів, догляду за враженням шкіри, вона має обмеження до самообслуговування, до пересування, що підтверджується випискою №1526 з медичної картки амбулаторного стаціонарного, оглядом дитячого стоматолога від 06.12.2017 року, консультативним висновком дерматолога від 12.06.2017 року, консультативним висновком дерматолога від 22.01.2018 року, чеками , що підтверджують вартість медичних засобів на лікування, випискою №1045 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Таким чином дитина потребує постійного стороннього догляду, тому вона не має можливості працювати, оскільки доглядає за дитиною. Відповідач офіційно працює та має змогу надавати матеріальну допомогу, яку не надає в добровільному порядку, вихованням дітей не займається, в розвитку ніякої участі дітей не приймає, що ставить її в край скрутне матеріальне становище. Стверджує, що інших дітей на утриманні відповідач не має, стягнення за виконавчими документами не проводяться, за своїм матеріальним становищем та станом здоров`я взмозі надавати щомісяця матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю. Представник відповідача, що діє на підставі ордера серія ДП №2020/1027 від 27.10.2020 року та договору про надання правової допомоги від 26.10 2020 року, визнав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліменті в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на неповнолітніх дітей. В частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, на користь позивачки та на її утримання, як матері неповнолітньої дитини [PERSON] пов`язаних з інвалідністю, заперечував посилаючись на неспроможність матеріального забезпечення в цій частині виплат. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 27.12.2003 року по 21.03.2011 року, що підтверджується рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2011 року. Копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 19.09.2008 року та свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 25.06.2004 року підтверджують, що відповідач доводиться батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягненнями ними повноліття. В контексті ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які проживають з матір`ю про що свідчить довідка №05-20/539ЧМ від 11.09.2020 року; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який на теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом від 21.09.2018 року на три роки; наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, та інших осіб не підтверджено матеріалами справи; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів не підтверджено. Стаття 183\~СК України\~передбачає визначення\~розміру аліментів \~у\~частці від\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька дитини.\~Таким чином\~задоволенню підлягає\~розмір аліментів\~в розмірі\~1/4\~частки від\~усіх доходів\~відповідача Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 18.09.2020 року. Отже, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Стосовно вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача як матері неповнолітньої дитини з інвалідністю дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно суд вважає необхідним відмовити в задоволенні, так як не доведено матеріальну спроможність відповідача сплачувати кошти. Так доведено, що малолітня [PERSON] є інвалідом з дитинства до 18 років, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] . Дитина хворіє на вроджений бульозний епідермоліз дистрофічної форми, що підтверджується випискою №1526 з медичної картки амбулаторного стаціонарного, оглядом дитячого стоматолога від 06.12.2017 року, консультативним висновком дерматолога від 12.06.2017 року, консультативним висновком дерматолога від 22.01.2018 року. Відповідач згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 16.03.2020 року №55 перебуває в Збройних силах Українипо контракту. Доказів отримання відповідачем щомісячного доходу не надано. Згідно ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, не доведено матеріальну спроможність відповідача сплачувати матеріальну допомогу позивачу у зв`язку інвалідністю дитини. До цього, суд враховує, що мати отримує допомогу на утримання дитини інваліда. На підставі наведеного та

Outcome: partial