Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить надати додатковий строк для поданя заяви про прийняття спадщини, а саме земельної частки (паю) розміром 4,08 га, що належала її бабусі [PERSON], що померла [INFO]. Позивач в позовній заяві пояснює, що через невірне трактування, встановлених законом черг та правил прийняття спадщини своєчасно не звернулась до нотаріальної контори, та не подала заяву про прийняття спадщини в термін до 6 місяців, що явилося причиною пропуску строку, виділеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини, тому змушена звернутися до суду про визначення додаткового строку для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її бабусі [PERSON] Позивач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом на один місяць. Відповідач, яка проживає на території Російської Федерації була опитана Компетентним судом Російської Федереції, де в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги позивача не визнає, так як після смерті матері [PERSON], вона звернулася з відповідною заявою в нотаріус та в 2010 році вступила в спадщину за законом, але спадщину на даний час не прийняла, тому що хотіла зробити це в 2014 році. Також представник відповідача надала до суду заперечення проти позову про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачу, у якій просить відмовити в позові в повному обсязі. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З ч.1 ст 1270 ЦК України вбачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК передбачено що судом може бути встановлено додатковий строк для прийняття спадщини, якщо судом буде визнано поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, при цьому поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини в шестимісячний термін вважається: відсутність у спадкоємця інформації про наявність заповіту, складеного на його користь; важка хвороба спадкоємців, що мала місце протягом основної частини строку для прийняття спадщини, за відсутністю у них можливості відправити заяву про прийняття спадщини поштою; перебування спадкоємця протягом основної частини строку для прийняття спадщини за кордоном; перебування протягом основної частини строку для прийняття спадщини у відрядженні, за відсутністю у них можливості відправити заяву про прийняття спадщини поштою; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних сил України. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини за заповітом, оскільки через невірне тлумачення нею закону, що регулює правовідносини прийняття спадщини та несвоєчасне отримання інформації про смерть спадкодавця їй не було відомо про необхідність подання заяви про прийняття спадщини, також з пояснень позивача вбачається, що під час подання заяви про прийняття спадщини, вона народила дитину, у зв'язку із необхідністю догляду за дитиною, не мала можливості дізнатись про порядок прийняття спадщини, що судом не визнається поважною причиною для поновлення строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач мала можливість прийняти спадщину на протязі 6 місяців, шляхом написання заяви до нотаріусу або направленням заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору поштою. Суд не приймає доводів позивача щодо неможливості своєчасно звернутись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки за сімейними обставинами не можна відволіктись від своїх сімейних проблем, та вважає ці доводи надуманими. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність особи про наявність спадкового майна, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed