Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, який в ході розгляду зменшила та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментах в сумі 7240,70 гривень та неустойку від суми несплачених аліментів в розмірі 4389,11 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.1998 р., з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Після вказаного рішення відповідач офіційно не працював, а тому не сплачував аліменти у спосіб визначений судом. Вона повторно звернулася до Павлоградського суду Дніпропетровської області, рішенням якого від 21.11.2006 р. було змінено розмір аліментів на тверду грошову суму в розмірі 200 грн. щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.02.2006 р. і до повноліття дитини. Однак відповідач і дані кошти не сплачував в результаті чого утворилася вищевказана заборгованість 7240,70 гривень, яку вона просить примусово стягнути. В зв'язку з утворенням заборгованості, утворилася пеня в розмірі 4389,11 грн., яку вона також просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася. В своїй письмовій заяві просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте до суду подав письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності. Уточнені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Думку щодо позовних вимог не висловив. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, суд відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснював фіксування судового процесу. Суд дослідив та проаналізував всі зібрані по справі докази і прийшов до переконання, що не зважаючи на повне визнання відповідачем позовних вимог, що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає, суд вважає, що позивачем доведені обставини, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України і останні підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2006 р., змінено розмір аліментів, що стягується із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO] та стягнено 200 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.02.2006 р. до повноліття дитини (а.с.9). Дане рішення набрало законної сили 02.12.2006 р. та виписано виконавчий лист (а.с.12). На підставі даного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження. Згідно довідки розрахунку ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції № 18737 від 11.04.2014 р. (а.с.42-45), яка була перерахована в зв'язку з наданням відповідачем квитанцій про сплату суми аліментів, заборгованість з аліментів за період з 28.02.2006 р. по 15.06.2013 р. становить 7240,70 грн. А тому відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України, позовні вимоги в частині стягнення боргу за аліментами підлягають задоволенню. Таким чином суд приходить до переконання, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів, а сплачував їх в неповній мірі, в результаті чого утворилася заборгованість. Враховуючи вищевказані обставини, відповідач сплачував аліменти по мірі можливості, зважаючи не невелику заробітну плату. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за період з вересня 2012 р. по червень 2013 р. у розмірі 4389,11 грн.(а.с.46). Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Зважаючи на досліджені письмові докази в їх сукупності, суд вважає за можливе стягнути розмір неустойки до суми основного боргу в розмірі 4389,11 грн., враховуючи те, що достовірність даного розрахунку не заперечує відповідач та не заперечує проти його стягнення. За даних обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., який підтверджується квитанцією про оплату (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved