Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя квартири [ADDRESS], шляхом визнання права власності на 1/2 частину квартири за кожною із сторін. Позовні вимоги мотивувала тим спірне майно кооперативна квартира була отримана і виплачена в період шлюбу, а отже вона вважає, що квартирира є спільною сумісною власністю її та відповідача, відповідачем було отримано реєстраційне посвідчення 20.01.1992 року на своє імя, однак право власності на цю квартиру не було зареєстроване у встановленому порядку, у звязку із чим вона була змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду в судове засідання не зявився, у звязку із чим, за згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 червня 1983 року, актовий запис № 619, шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.02.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 4-5). [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Чернігів, акл. Рокосовського, 56-А, кв. 25, що підтверджується довідкою ОЖБК № 1518 від 17.05.2017 року (а.с. 6). Згідно із довідкою обднання житлово-будівльних кооперативів від 19.06.2017 року № 88, рік вступу [PERSON] в члени ЖБК 1986 рік, квартира [ADDRESS] в 1990 році. Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухомемайно № 94953262 від 18.08.2017 року, право власності на квартиру [ADDRESS] в. Чернігові не зареєстроване. Відповідно до статті 15 Закону України «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності. Оскільки майно було набуте під час дії КпШС, то набуття спільного майна та його правовий режим визначається ст.. 22 КпШС, відповідно до якого майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Частиною 1 ст. 22 КпШС України передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 1 ст. 24 КпШС України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до статті 1 Прокотоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридина особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно зі статтями 41 та 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку , визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожному надається право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Обставин, визначених ч. 2 ст. 70 СК України в якості підстав для відступу від засад рівності часток подружжя, по даній справі не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Оскільки пайові внески на квартиру [ADDRESS], сплачені в період шлюбу сторін, вона є обєктом спільної сумісної власності, а отже 1/2 частина вказаної квартири є власністю [PERSON], як частина спільного сумісного майна, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України,

Outcome: approved