Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку; стягнути витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2015 року. Від шлюбних відносин вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею та знаходяться на її утриманні. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує лише соціальну допомогу, інших джерел прибутку та збережень вона не має. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не регулярно надає матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною, хоча має таку можливість. 09 лютого 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 194 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, актовий запис № 500 (а.с. 9), довідкою про склад сім'ї від 15 січня 2018 року (а.с. 10). На теперішній час сторони мешкають окремо, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дочкою [PERSON] до досягнення нею трьох років (а.с. 11, 12), відповідач працездатний, має можливість надавати їй як дружині матеріальну допомогу. Як зазначено позивачем в позові, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання їй як дружині не здійснює, що не було спростовано відповідачем. Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнав, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Зясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що вбачаються законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі понесених позивачем за отримання нею правової допомоги.

Outcome: approved