Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на користь малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, визначивши, що виплата аліментів, стягнутих на користь малолітньої дитини [PERSON], [INFO], здійснюється на імя [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2011 року, проте з 2014 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, незважаючи на фактичне проживання за однією адресою. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично дитиною, її здоровям, добробутом, фізичним та духовним розвитком та благополуччям опікується лише позивач. Відповідач дитиною та її потребами не займається, водночас належної фінансової допомоги на теперішній час відповідач ані позивачу ані дитині також не надає. У звязку з викладеним позивач бажає на утримання дитини стягнути з відповідача аліменти, розмір яких має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є молодою, працездатною особою, працевлаштований, інших дітей не має, аліменти нікому платить, має на праві власності будинок та земельну ділянку. Разом з тим, син сторін є дитиною-інвалідом з діагнозом: цукровий діабет І типу, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ризиком для життя, внаслідок чого потребує 1-2 рази на рік проходження медичної реабілітації в м. Харків, постійної інсулінотерапії, 1 раз на рік санаторно-курортного лікування, 1 раз на місяць медичного спостереження, по 1 разу на рік лікувального масажу та лікувальної фізкультури. Крім того, з урахуванням захворювання дитини необхідним є регулярне придбання медикаментів та супутніх їм медичних товарів. Вказане свідчить про те, що дитина сторін потребує на своє утримання підвищеного фінансового забезпечення в розмірі, вищому, ніж мінімальний 50-відсотковий розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного та зважаючи на інтереси дитини, з урахуванням принципу добросовісності та справедливості, позивач вважає за необхідне визначити аліменти на дитину в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня звернення до суду. В подальшому в ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, зазначивши, що просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду до досягненою дитиною [PERSON], [INFO], повноліття. Позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, зазначивши, що з 2014 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, але лише в 2017 році відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вони продовжують проживати всі разом в будинку, що належить відповідачу, проте, не ведуть спільного господарства. Їх спільна дитина син [PERSON], [INFO], повністю перебуває на її утриманні, при цьому він страждає на діабет і всі розходи, повязані з його лікуванням, також несе позивач, відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини, що і стало підставою для звернення до суду. Також [PERSON] повідомила суду, що вона працює в ФОП Федоряка, де отримує заробітну плату в середньому розмірі на місяць 2400 грн. При цьому позивач не заперечувала, що, починаючи з кінця липня 2017 року, відповідач перераховував кошти на її банківську карту, проте [PERSON] зауважила, що до того часу відповідач не надав жодних коштів, а тому вважає, що такі його дії носять нетривалий характер і спрямовані на введення суду в оману щодо матеріального забезпечення відповідачем свого сина, а тому наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 1500 грн., враховуючи, що він працює і має можливість матеріально утримувати дитину. Також позивач не заперечувала той факт, що отримує від держави тест-смужки для дитини, але також зауважила, що їх не вистачає і їй доводиться витрачати додаткові кошти на їх придбання. Представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав повністю, зауваживши, що хвороба дитини сторін є беззаперечною підставою для визначення аліментів у більшій частині, ніж мінімальний 50-відсотковий розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просив суд стягнути аліменти з відповідача на утримання сина саме в твердій сумі 1500 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, проте не погоджується саме з розміром визначених позивачем аліментів, оскільки сума 1500 грн. є завищеною, а його заробітна плата, яка дорівнює на місяць близько 2500 грн., не дозволить виконувати рішення суду. Вважає, що позивачем необґрунтовано визначено суму аліментів саме 1500 грн., оскільки дитина забезпечена державою інсулінотерапією та тест-смужками, а таким чином, доводи позивача про необхідність додаткових витрат на лікування є необґрунтованими. Крім того, зауважив, що щотижня надавав позивачу кошти на утримання дитини в сумі 200 грн. протягом останніх трьох років. Має можливість сплачувати аліменти в сумі 800 грн. на місяць. Просив позов задовольнити частково, зменшивши розмір аліментів. Представник відповідача [PERSON] підтримав пояснення відповідача, зазначивши, що визначена позивачем сума аліментів є необґрунтованою, при цьому, позивач має право звернутись до суду з іншим позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 02 вересня 2011 року по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 256401, виданого 02 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8), крім того вказані обставини визнані сторонами та відповідно до ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) доказуванню не підлягають. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 462014 у сторін 02 червня 2011 року народився син [PERSON], батьком якого записаний відповідач (а.с. 9). З копії медичного висновку № 29 на дитину-інваліда віком до 18 років від 07 травня 2013 року вбачається, що [PERSON], [INFO], страждає на цукровий діабет І типу (а.с. 13). Вказане також підтверджується і копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15 листопада 2017 року (а.с. 56). Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 51 від 05 травня 2015 року визначений перелік реабілітаційних заходів для неповнолітньої дитини-інваліда [PERSON], який страждає на цукровий діабет І типу, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ризиком для життя (а.с. 10-12). З відповіді заступника головного лікаря з дитинства КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» від 07 листопада 2017 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], який перебуває на обліку у лікаря ендокринолога з 03 травня 2013 року з діагнозом: цукровий діабет тип І, тяжка форма, глікемічний контроль, ліподистрофія, діабетична гепатопатія, дифузний нетоксичний зоб І ступеню. З 07 травня 2013 року оформлена інвалідність. Дитина в лікарні безкоштовно отримує інсулінотерапію актрапід, лантус та супутні медичні вироби глюкометр, тест-смужки. Щомісячно на прийом до лікаря дитину приводить мати, яка усі рекомендації лікаря щодо лікування дитини виконує беззаперечно. Батько станом здоровя дитини не цікавиться, на прийом до лікаря дитину не приводить (а.с. 55). Копією повідомлення про надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам від 06 серпня 2015 року підтверджується, що [PERSON] призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» державної допомоги інвалідам: з 10 липня 2015 року по 30 червня 2016 року в сумі 1180 грн., з 01 липня 2016 року по 01 червня 2018 року в сумі 664,30 грн., з 02 червня 2018 року по 01 червня 2030 року в сумі 664,30 грн., а також державної адресної допомоги з урахуванням доплати: з 01 липня 2016 року по 01 червня 2018 року в сумі 284,70 грн., з 02 червня 2018 року по 01 червня 2030 року в сумі 284,70 грн. (а.с. 57). Довідкою голови квартального комітету № 20 підтверджується, що [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON], [INFO], за адресою: м. Бахмут, вул. Виноградна, буд. 48 (а.с. 67). З довідки про доходи № 1 від 13 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] працює в ФОП [PERSON] на посаді водія та з січня 2017 року по вересень 2017 року включно отримав заробітну плату в сумі 23428 грн., середньомісячна заробітна плата склала 2603,11 грн. (а.с. 68). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. \~ Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). \~ Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивачем, незважаючи на наявну можливість не надано суду достовірних та достатніх доказів в обґрунтування доводів про той факт, що слід стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання неповнолітньої дитини, та \~інші істотні обставини, які б підтверджувались письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, і тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], враховуючи вік дитини та стан його здоровя, матеріальне становище сторін, той факт, що на утриманні у відповідача не має інших утриманців, що відповідач працездатний, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, та \~інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання\~ сина в розмірі\~\~1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколом (журналом) судового засідання. Суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з ч. 3 ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Розяснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. Що стосується зауважень позивача, що дитина має хронічні захворювання та потребує постійного лікування, а відповідач не надає матеріальної допомоги на лікування, то суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що, відповідно до вимог ст. 185 СК України, вона має право звернутись до суду з позовом про стягнення з батька дитини додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, розяснив сторонам їх відповідальність за прострочення сплати аліментів. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial