Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований її колишній зять, відповідач у справі. Після розірвання шлюбу з її донькою відповідач забрав свої речі та переїхав жити до своїх батьків. Більше року відповідач з нею не спілкується і в квартирі не з'являється. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає їй розпоряджатися своєю власністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Пояснила, що відповідач не проживає у квартирі позивача з серпня 2015 року. Вчинити дії для зняття з реєстрації відповідач не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності від відповідача до суду не надходило. Свідок [PERSON] показала, що була одружена з відповідачем. В серпні 2015 року через погіршення стосунків чоловік залишив сім'ю та переїхав проживати до своїх батьків. Стосунки між ними неприязні, тому добровільно знятися з реєстрації відповідач не хоче. Наміру повернутися та проживати у квартирі позивача відповідач не висловлював. Свідок [PERSON] показав, що донька його двоюрідної сестри, позивача у справі, [PERSON] не проживає разом зі своїм чоловіком більше року. Після розлучення бачився з відповідачем, який проживає у своїх батьків. На прохання [PERSON] завозив дитину до батьків [PERSON]. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується договором дарування від 24 лютого 2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 4 березня 2004 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 9 грудня 2016 року. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідач зареєстрований у [ADDRESS], про що свідчить будинкова книга та довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Рівненській області. Відповідач у вказаній квартирі не проживає більше року, що встановлено з показань свідків, актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 10 серпня 2015 року, 7 грудня 2015 року та 8 вересня 2016 року. Таким чином, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування належною позивачу квартирою. За правилами ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved