Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона на протязі десяти років користується нежитловою будівлею - гаражем, загальною площею 16,10 кв. м, який розташований по [ADDRESS]. Власником зазначеного гаражу є відповідач по справі - [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради народних депутатів № 8 від 22 січня 1987 року. У грудні 2006 року відповідач продав зазначений гараж позивачу, однак, на теперішній час у [PERSON] не має можливості належним чином переоформити його, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на те, що виготовляються необхідні документи. На сьогоднішній день [PERSON] добросовісно, безперервно та відкрито користується спірним гаражем, зберігає у ньому своє майно, зробила ремонт покрівлі, провела електропостачання та несе витрати за комунальні платежі. З 2006 року вказане майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої позов визнає та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, на протязі десяти років [PERSON] користується нежитловою будівлею - гаражем, загальною площею 16,10 кв. м, який розташований по [ADDRESS]. Власником зазначеного гаражу є відповідач по справі - [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради народних депутатів № 8 від 22 січня 1987 року. У грудні 2006 року відповідач продав зазначений гараж позивачу, однак, на теперішній час у [PERSON] не має можливості належним чином переоформити його, оскільки [PERSON] ухиляється від цього, посилаючись на те, що виготовляються необхідні документи. На сьогоднішній день [PERSON] добросовісно, безперервно та відкрито користується спірним гаражем, зберігає у ньому своє майно, зробила ремонт покрівлі, провела електропостачання та несе витрати за комунальні платежі. З 2006 року вказане майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалося. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, а частина 3 цієї статті передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном. А на підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірний гараж за позивачем [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved