Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання сина - [PERSON] [INFO] , про свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] ; сина - [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцто про народження серія [NUMBER] ; сина - [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, 14 вересня між [PERSON] та [PERSON] Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №454. Від шлюбу народиться троє дітей: [PERSON] [INFO] , про свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] ; сина - [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцто про народження серія [NUMBER] ; сина - [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Позивач та відповідач мають різні бачення на щодо інтересів сім`ї. В результаті чого рішенням Франківського районного суду м. Львова розірвано шлюб між сторонами. Після чого два старші сини проживають із позивачем. Дане рішення прийняте з урахуванням думки дітей. В той же час відповідачка не заперечила щодо такого рішення у зв`язку із проблемами із здоров`ям. Так, позивачка створює штучні перешкоди у спілкуванні з наймолодшим сином [PERSON] . Кожного разу все складніше налагоджувати зв`язок із відповідачкою. Такі ситуації негативно впливають на [PERSON] . Існують підозри, що дитина росте без матері у бабці та діда, які не можуть забезпечити належний догляд за дитиною в силу фізіологічних потреб. Так, відповідачка не має достатнього та стабільного доходу для матеріального забезпечення синів, у зв`язку із лікуванням. [PERSON] не маже забезпечити нормальний фізіологічний розвиток черезе погане самопочуття. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Додатково пояснили, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з синами. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в попередніх судових засіданнях проти задоволення позову не заперечила. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно дост. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статтей 12,80,81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 14 вересня між [PERSON] та [PERSON] Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №454. Від шлюбу народиться троє дітей: [PERSON] [INFO] , про свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] ; сина - [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцто про народження серія [NUMBER] ; сина - [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Рішенням Франківського районного суду м. Лтвова від 09.09.2019 р. розірвано шлюб між сторонами. Згідно акту про встановлення місця проживання від 05.11.2020 року, затвердженого Головою ТзОВ «Твій затишний дім», [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом із позивачем проживають сини - [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку опіки та піклування про визначення місця проживання від 04.03.2021 р. вказано, що доцільним визначити місце проживання [PERSON] та [PERSON] з батьком. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Принцип 6 Декларації прав дитини, зокрема, закріплює, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Крім того, згідно вищевказаного висновку судом встановлено, що в результаті обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , дана квартира складається з двох житлових кімнат, коридору, кухні, санвузола (роздільно). Власником помешкання є [PERSON] тітка [PERSON] . Умови проживання добрі, в наявності всі необхідні меблі та вся побутова техніка. Є відведена окрема кімната, у якій облаштовані два спальні ліжка, стіл для підготовки уроків, шафа для одягу, ігрова зона. Для проживання, виховання та розвитку дітей створено відмінні умови. Батько [PERSON] працює на посаді лікаря у КНП «Міська дитяча клініка м. Львова», що підтверджується довідкою №357 від 28.12.2020, сума доходу за період з 01.12.2019 р. по 30.11.2020 р. становить 108 474,97 грн. Позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Працівниками служби у справах дітей Пустомитівського району державної адміністрації від 22.01.2021 р. обстежено житлові-побутові умови проживання [PERSON] і встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , розташований двоповерховий будинок, житло знаходиться на першому поверсі, складається із чотирьох кімнат, кухні, 2 санвузлів та коридору. Власником помешкання є [PERSON] . Умови проживання добрі, кімнати світлі та сухі, для дітей відведено окремі кімнати. Для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови. На момент виїзду, для складання акту обстеження умов проживання, малолітнього [PERSON] вдома не було. На засіданні комісії 28.01.2021 р. малолітній [PERSON] та [PERSON] , повідомили, що проживають разом із батьком у Винниках , До них часто приходять дідо і баба. З мамою і молодшим братиком [PERSON] не проживають давно, дуже сумують за братиком. Мама недає можливості побачити брата. Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання та джерело існування, створив всі умови для проживання, виховання та розвитку синів, при цьому під час розгляду справи не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з батьком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в підлягають до задоволення. При цьому, судом враховано висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16, який відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до ст. 141 КУпАП, з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved