Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається їз земельної ділянки площею 4,37 га, що розташована на території Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області. За життя мати склала заповіт, яким заповіла їй земельну ділянку та майновий пай. Заповіт було посвідчено секретарем Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області 03 лютого 2005 року. Після смерті матері позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, який би підтверджував право власності покійної на спадкове майно. [PERSON] зазначила, що після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, оскільки на день її смерті проживали з матір'ю однією сім'єю, тому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку покійної. У дане судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1217, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 7). Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області 03 лютого 2005 року, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі, на день смерті спадкодаця є чинним (а.с.9, 25,26). [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,37 га, яка розташована на теориторії Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно довідки нотаріуса, витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа на ім'я [PERSON] відкрита Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою 19 листопада 2013 року за заявою про прийняття спадщини, яка надійшла від дочки покійної [PERSON] (а.с.24). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку покійної [PERSON] через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 12). Судом встановлено, що позивач як спадкоємець майна покійної не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті матері, своєчасно подала заяву нотаріусу, де була відкрита спадкова справа. [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку покійної матері з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку, яка належала покійній [PERSON]

Outcome: approved