Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої дитини на підставі того, що шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї, позивач вказує на той факт, що за час спільного проживання сторони не знайшли спільних інтересів, вони є різними за характерами людьми. Сторони не мають бажання бути разом, позивач та відповідач живуть кожен своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 гривень щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO]. Позивач надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути позов за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'являвся неодноразово, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 2008 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 426. Оригінал наведеного свідоцтва вилучено в позивача та долучено до матеріалів цієї цивільної справи. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони у цій справі. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність спільних цілей та мети створення та існування сім'ї. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні та вихованні матері, при цьому, відповідач участі в утриманні дітей належним чином не бере. При постановлені рішення суд враховано стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та майнового спору судом не встановлено. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно із ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому, згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України судом підлягає врахуванню те, що дитина проживає з матір'ю, мати здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитини є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: в розмірі 1059 гривень, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», а також той факт, що можливості матері із забезпечення дитини є обмеженими, дитина потребує додаткових витрат на утримання. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за цим рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за іншим рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, що позивачка сплатила суму судового збору під час звернення до суду, також підлягає задоволенню вирішенню питання про стягнення з відповідача на її користь судових витрат у сумі 243,60 гривень відповідно із положеннями ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved