Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до моменту досягнення сином повноліття, та на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до моменту досягнення сином - [PERSON], [INFO], шести років. Вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 7.03.2013 року, від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони розлучилися, на теперішній час син проживає з нею та находиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, він працює та отримує стабільний дохід, отримує високу заробітну плату, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Крім того, вказує, що син [PERSON] має захворювання «головчата гіпоспадія» і потребує лікування та проведення операцій, перша була проведена 28.10.2015 року, що підтверджується медичною довідкою. Вказує, що син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, має фізичні вади та потребує лікування та домашнього догляду, що підтверджується медичними документами, тому вважає, що відповідач повинен та має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення сином шести років. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, а саме - в частині стягнення на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, визнав у повному обсязі, в частині стягнення на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до моменту досягнення сином - [PERSON], [INFO], шести років, - не визнав та зазначив, що на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина та дружини одночасно, що складе половину його зарплати. Разом з тим, фактично не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дружини, але в меншому розмірі. Вказав, що є батьком, а тому не відмовляється допомагати синові. Матеріально він допомагає позивачу так як може. Він самостійно написав заяву за місцем роботи аби з нього утримувалися аліменти. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Судом встановлено, що 7.03.2013 року сторони уклали шлюб (а.с.5). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки (історія хвороби № 9100), яка видана лікарем ХОУЗ «Харківський обласний клінічний центр урології і нефрології», [PERSON] знаходився в дитячому відділенні на лікуванні з 28.10.2015 по 4.11.2015 року з діагнозом гіпоспадія, 29.10.2016 року дитині була проведена операція (а.с.7) та відповідно до довідки КЗ «Артемівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 26.07.2016 року, [PERSON], 13.08.2016 року знаходиться на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду (а.с.51). Відповідно до довідки № 241 від 26.04.2016 року, [PERSON] працює на Вуглегірській ТЕС ПАТ «Центренерго» та з нього були утриманні аліменти на користь [PERSON] (а.с.30). Згідно довідки від 12.07.2016 Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні та отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на [PERSON], [INFO] на період з 1.09.2015 по 13.08.2016 включно у сумі 130 гр. щомісячно (а.с.45). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до моменту досягнення дитиною повноліття. При цьому суд стягує аліменти на утримання дитини з дня постановлення рішення, оскільки як вказав відповідач в судовому засіданні ним за місцем роботи - Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго» була складена заява про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання сина. Позивач в судовому засіданні не оспорювала вказані обставини та вказала, що дійсно з моменту подачі цього позову до суду отримувала аліменти на неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У цьому випадку аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України). Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ст. 85 Сімейного Кодексу України право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Згідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Судом достовірно встановлено, що неповнолітній [PERSON] знаходився в дитячому відділенні на лікуванні з 28.10.2015 по 4.11.2015 року з діагнозом гіпоспадія, 29.10.2016 року дитині була проведена операція, на теперішній час дитина знаходиться на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду. Відповідно до пояснень позивача дитина потребує оперативного втручання в зв'язку з хворобою - головчата гіпоспадія. Цього факту не спростовує і відповідач. Позивач вказує, що в зв'язку з цими обставинами вона не має змоги працювати, оскільки дитина потребує домашнього догляду, а в зв'язку з тим, що дитині необхідна операція, [PERSON] буде потребувати реабілітації, в зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до моменту досягнення сином шести років. Суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON]. в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до моменту досягнення сином - [PERSON], [INFO], шести років, починаючи з дня пред'явлення позову. Доводи позивача про занадто великий розмір аліментів не можуть братися до уваги, оскільки, враховуючи економічний стан країни в цілому, а також пріоритет дитини, суд приходить до висновку, що менший розмір аліментів не зможе забезпечити її нормального розвитку та забезпечення її мінімальних життєвих потреб. Позивач є батьком дитини та відповідно до норм законодавства повинен утримувати її та дбати про її фізичний та духовний розвиток до досягнення повноліття. Зокрема, за змістом ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Разом з тим, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто відповідач не позбавлений права в майбутньому в разі зміни обставин, а саме - зміни матеріального стану, погіршення стану його здоров'я, зміни обставин щодо здоров'я дитини або поліпшення матеріальних умов матері тощо звернутися до суду з метою зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 гр. 20 коп.

Outcome: partial