Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття. В обгрунтування позову зазначила, що з 22 липня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано у відділі РАЦС м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 177. Від шлюбу 23.05.2007 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Разом сторони не проживають з вересня 2013 року, донедавна відповідач надавав добровільно допомогу на утримання дитини, але зараз відмовився. Відповідач працює в Ізюмському відділенні МНС України. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). Відповідач належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши в заяві, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідністю з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом, у судовому засідані встановлено, що 22 липня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 177 (а.с.5). 25 травня 2007 року у сторін народився син [PERSON] (а.с.4). Таким чином, відповідач є батьком малолітньої дитини, і зобовязаний сплачувати аліменти на її утримання. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності з вимогами ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з матір'ю за її адресою, знаходиться на її утриманні, відсутність у відповідача інших дітей, його працездатність, можливість сплачувати аліменти. Сторони по справі проживають окремо, про що свідчить довідка про склад сім'ї видана Беззаботівською сільською радою Олександрівського району Донецької області від 05.11.2015 року № 509/02-32 про те, що позивач [PERSON] мешкає в с. Новостепанівка Олександрівського району Донецької області, вул. Молодіжна, 4, разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідач [PERSON] працює в Ізюмському відділі в Харківській області ДСНС. На час розгляду справи, з доходів відповідача стягнення не провадяться, інших неповнолітніх дітей на утриманні\~ немає. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня предявлення позову до суду. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані, а відповідач має можливість надати позивачу матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини його доходу щомісяця, починаючи з 10 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття, або до зміни сімейного, матеріального стану чи стану здоровя сторін. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved