Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором завдатку, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору завдатку від 03.11.2014 р. передав відповідачу завдаток в загальній сумі 3000,00 доларів США, оскільки сторони мали намір до 31 грудня 2014 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], за ціною 14000,00 доларів США. В подальшому і по теперішній час договір купівлі продажу вказаного домоволодіння так укладений і не був, позивач вважає, що у відповідача виник обов'язок повернути грошові кошти, одержані як завдаток за договором та додатково сплатити суму у розмірі завдатку. Позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 3000,00 доларів США (еквівалент за курсом НБУ становить 74 868,60 грн.) та суму яка має бути сплачена за невиконання договору завдатку 3000,00 доларів США (еквівалент за курсом НБУ становить 74 868,60 грн.), що загалом становить - 149 737,19 гривень, а також стягнути понесені судові витрати по справі. В останнє судове засідання позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату та час слухання справи, не з'явились. На адресу суду надано заяву, відповідно до якої представник позивача, у зв'язку з неможливістю бути присутньою у судовому засіданні, просить розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в останнє судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомлялися. У судовому засіданні позивач пояснював, що у листопаді 2014 року він мав намір придбати житловий будинок житловою площею 46,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS], за ціною 14000,00 доларів США. Про продаж вказаного будинку вони усно домовились з відповідачем у строк до 31 грудня 2014 року, однак укладення правочину постійно відкладалось, 09 лютого 2015 р. в процесі оформлення правочину у приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON] з'ясувалося, що на вказаний житловий будинок накладено арешт ВДВС Голопристанського РУЮ Херсонськї області за виконавчим листом з метою примусового виконання рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.12.2014 р. по справі № 654/4978/14-ц. В подальшому, на підтвердження вказаної домовленості за розписками від 03.11.2014 р. були передані відповідачу грошові кошти на суму 2000,00 доларів США, 19.11.2014 р. - 500,00 доларів США та 06.02.2015 р. - 500,00 доларів США. Так як, на той момент зі слів відповідача, у нього не було грошей для оформлення документів на будинок та на земельну ділянку. У зв'язку із вищезазначеним позивач дійшов висновку, що утворилися довготриваючі перешкоди в укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку, запропонував відповідачеві повернути кошти у сумі 6000 дол. США, оскільки правочин не відбувся з вини продавця. Грошові кошти до теперішнього часу не повернуті позивачу. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] підтвердила вказані обставини. Представник відповідача пояснив, що відповідач дійсно отримав за вказаними розписками грошові кошти у загальній сумі 3000,00 доларів США, однак заперечував проти граничного терміну домовленості на укладення договору купівлі-продажу будинку, оскільки вважав даний факт не доведеним позивачем, при цьому заявив клопотання про допит у якості свідка приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON], який може надати пояснення на спростування правової позиції позивача, однак не забезпечив явку свідку та не надав інших доказів на підтвердження своїх пояснень. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Стаття 202 ЦК України вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Щодо письмової форми правочину, стаття 207 ЦК України надає таке тлумачення: Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно вимог ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Розписка, на яку посилається позивач, як на доказ своїх вимог, досліджена судом в оригіналі, підписана відповідачем, що відповідає вимогам цивільного законодавства. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком визначається грошова сума, що видається однією з договірних сторін в рахунок належних з неї за договором платежів другій стороні в підтвердження укладення договору і в забезпечення його виконання. Відповідно ч. 1, 2 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржнику завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Твердження представника відповідача про те, що із розписок не вбачається запланованої дати укладення договору купівлі-продажу будинку, суд вважає надуманим через те, що допитаний свідок повідомив суд про те, що за усною домовленістю сторін договору, датою нотаріального посвідчення правочину було визначено 31.12.2014 р. та у зв'язку із неготовністю документів у відповідача ця дата постійно переносилася, але 09.02.2015 р. під час оформлення договору купівлі-продажу у приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON] з'ясувалося, що за виконавчим листом ВДВС Голопристанського РУЮ Херсонської області з метою примусового виконання рішення Голопристанського районного суду Херсонської області накладений арешт на все майно відповідача, що унеможливлює укладення будь-якого правочину стосовно майна відповідача, тому порушення домовленості сталося з вини відповідача, а отримані кошти відповідачем є завдатком. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором завдатку підлягає задоволенню, оскільки має місце невиконання обов'язків з боку відповідача, який був обумовлений договором завдатку. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, серед яких витрати, пов`язані із явкою сторін та їх представників до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати по справі, а саме: судовий збір в загальному розмірі 1619,17 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн., витрати пов'язані з викликом до суду в розмірі 80,28 грн., а всього - 4199,45 грн., дані витрати підтверджуються наданими до суду розрахунковими та платіжними документами. На підставі викладеного,

Outcome: approved