Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в період з 01 вересня 2007 року по 25 листопада 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO]. Поряд з тим зазначила, що батько на утримання дитини добровільно коштів не надає, від утримання сина ухиляється. А тому, оскільки відповідач є здоровим, офіційно працює, інших утриманців не має, просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі 600грн. до досягнення дитиною повноліття. Під час судового розгляду [PERSON] надала суду заяву про уточнення позовних вимог до якої просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та згідний сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції, актовий запис №82, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. [INFO] народився [PERSON] і його батьками є [PERSON] та [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 квітня 2009 року відділом реєстрації актів громадського стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Поряд з тим, встановлено, що син проживає з матір'ю, що сторонами визнається та не оспорюється. Згідно із довідкою КЗ «Шепетівський центр первинної медико-санітарної допомоги» за №20/50 від 12 березня 2014 року, [PERSON] працює фельдшером допоміжного медичного персоналу ЗПСМ і його дохід в період з 01 березня 2013 року по 28 лютого 2014 року становить 20 438грн. 35коп. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, має постійний дохід, інших утриманців не має, то зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів є справедливими, обґрунтованими та підставними. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача судовий збір по справі.

Outcome: approved