Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 06 січня 1995 року між нею та колгоспом «Україна» було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір 06 січня 1995 року посвідчений державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори та зареєстрований у виконкомі Магдалинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області за №20. Ціна по вказаному договору становила 3040000 карбованців, які вона сплатила в повному обсязі. На підставі вказаного договору Каховським БТІ 08 червня 2011 року їй було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС №923823, а також Витяг про державну реєстрацію прав серії ССУ №765289. В даних документах встановлено її право приватної спільної часткової власності на 24/100 часток будинку [ADDRESS]. Однак працівниками Каховського БТІ допущено помилку у вказаному свідоцтві та Витягу, а саме не зазначено квартира [ADDRESS], як вказано у самому договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 06 січня 1995 року, та встановлено спільну часткову власність на вказане майно. В подальшому стало відомо про те, що квартира [ADDRESS] знаходиться під обтяженям №3208241 від 15.05.2006 року, зареєстрованим Чаплинською державною нотаріальною конторою. Рішенням Чаплинського районного суду від 09 серпня 2013 року було зобов»язано Чаплинську державну нотаріальну контору скасувати заборону на відчуження квартири. Звернувшись до нотаріальної контори з відповідним рішенням їй пояснили, що заборону з квартири зняти не можуть, оскільки заборона стоїть саме на квартиру [ADDRESS], а в реєстраційних документах зазначена спільна часткова власність в розмірі 24/100 часток. У реєстраційній службі Чаплинського районного управління юстиції на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №923823 їй видали Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАХ №412277 від 27.02.2014 року, в якому також вказано її право приватної спільної часткової власності у розмірі 24/100 часток на будинок [ADDRESS]. Крім того реєстраційна служба видала їй свідоцтво про право власності на земельну ділянку серії САЕ №814493 від 06.09.2013 року, на якій розміщений даний будинок а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку серії ЕАІ №941669 від 06.09.2013 року. Отже на даний час вона позбавлена можливості зняти заборону на своє майно, в результаті чого порушується її право власника. Просить суд припинити право спільної часткової власності на нерухоме майно за [PERSON] на 24/100 частки будинку [ADDRESS] та виділити дане майно в натурі, визнати право приватної власності на нерухоме майно за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та становить 24/100 даного будинку, з відповідною частиною надвірних будівель, а саме: «А»-квартира загальною площею -72,6 кв.м., із ним житлова площа-42,6 кв.м; « 1/4 пА -будівля, підвал; « 1/2 а4»--вхід в підвал; «а№»-ганок; «а8»-приямок; «В»-будівля, навіс; «Г»-будівля, сарай; « 1/4 І» будівля, туалет; « 1/4Н» будівля, сарай; «Т» - будівля, сарай; №1-5І- споруди, огорожі, дворові. Крім того просить суд присвоїти поштову адресу квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі згідно позовних вимог викладених в позовній заяві. Відповідач представник Магдалинівської сільської ради Чаплинського району в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву згідно якої проти задоволення позовних вимог вони не заперечують. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив слідуючі факти і відповідні їм правовідносини. 06 січня 1995 року між позивачкою та колгоспом «Україна» було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір 06 січня 1995 року посвідчений державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори та зареєстрований у виконкомі Магдалинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області за №20. Ціна по вказаному договору становила 3040000 карбованців, які вона сплатила в повному обсязі. На підставі вказаного договору Каховським БТІ 08 червня 2011 року їй було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС №923823, а також Витяг про державну реєстрацію прав серії ССУ №765289. В даних документах встановлено її право приватної спільної часткової власності на 24/100 часток будинку [ADDRESS]. Однак працівниками Каховського БТІ допущено помилку у вказаному свідоцтві та Витягу, а саме не зазначено квартира [ADDRESS], як вказано у самому договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 06 січня 1995 року, та встановлено спільну часткову власність на вказане майно. В подальшому стало відомо про те, що квартира [ADDRESS] знаходиться під обтяженям №3208241 від 15.05.2006 року, зареєстрованим Чаплинською державною нотаріальною конторою. Рішенням Чаплинського районного суду від 09 серпня 2013 року було зобов»язано Чаплинську державну нотаріальну контору скасувати заборону на відчуження квартири. Звернувшись до нотаріальної контори з відповідним рішенням їй пояснили, що заборону з квартири зняти не можуть, оскільки заборона стоїть саме на квартиру [ADDRESS], а в реєстраційних документах зазначена спільна часткова власність в розмірі 24/100 часток. У реєстраційній службі Чаплинського районного управління юстиції на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №923823 їй видали Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАХ №412277 від 27.02.2014 року, в якому також вказано її право приватної спільної часткової власності у розмірі 24/100 часток на будинок [ADDRESS]. Крім того реєстраційна служба видала їй свідоцтво про право власності на земельну ділянку серії САЕ №814493 від 06.09.2013 року, на якій розміщений даний будинок а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку серії ЕАІ №941669 від 06.09.2013 року. Отже на даний час позивачка позбавлена можливості зняти заборону на своє майно, в результаті чого порушується її право власника. Стаття 316 ЦК України визначено правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності повинно набуватися на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно статті 364 Цк України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виходячи з викладеного, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved