Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку щодо утримання своїх дітей, в той час, як позивач самостійно не має змоги у повному обсязі забезпечувати усім необхідним дітей, тому звернулась до суду за захистом своїх прав, прав та охоронюваних законом інтересів дітей та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а потім у розмірі ? частини зарплати до повноліття [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, але подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Справу просила розглядати у її відсутність та не заперечила проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с. 2). Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.3-4). Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що оскільки відповідач має регулярний, достатнього рівня дохід, позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України розмір аЯкщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тому в частині позовних вимог позивача про стягнення аліментів у розмірі ? частини зарплати відповідача до повноліття [PERSON] в подальшому (після досягнення повноліття донькою [PERSON]), слід відмовити. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 80, 180-184 СК України. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави, оскільки позивач була звільнена від сплати збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial