Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою вказуючи, що на підставі договору дарування від 19.12.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстром №6823 належить 424/1000 часток будівлі гуртожитку, що складається з квартир 1,5,11,13,18,21,22,24,27,28,29,33,36,44,56 кімнат 16,17 розташованих у будинку №8а по вул. Батюка м. Словянська Донецької області, загальною площею 2035,4 житловою площею 1144,3кв.м. Відповідачі зареєстровані в квартирі №33, відповідач [PERSON] в квартирі не проживає відповідач [PERSON] в квартирі проживає але відмовляється сплачувати за квартплату та комунальні послуги, на звернення до суду борг за комунальні послуги складає 13065,98грн. Відповідач [PERSON] відмовляється укладати договір найму спірної квартири. Просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою №33 у будинку №8а по вул. Батюка у м. Словянськ та позбавити [PERSON], [PERSON] права користування житловою площею в спірній квартирі відповідно до ст.391 ЦК України. Позивач в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала суду надала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що з 1990 року він проживає у кімнаті №33 гуртожитку 8а, по вул. Батюка, м. Словянська, право користування житловою площею він отримав на підставі ордеру від 06.01.1990року як працівник ВАТ «Спецізоляторбуд». До червня 2015 року він своєчасно сплачував рахунки за квартплату та комунальні послуги. Після червня 2015року новий власник гуртожитку почав відмовлятися від прийняття грошей за комунальні послуги, намагався таким чином змусити його та членів його сімї укласти з ним договір найму житлового приміщення на невигідних для нього умовах. На даний час він намагається сплачувати за комунальні послуги мінуя власника гуртожитку організаціям яки безпосередньо надають послуги. Не заперечує укласти договір найму на обоюдне вигідних умовах. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала суду пояснила, що з 1991 року вона спільно зі своїм батьком [PERSON] проживає у кімнаті №33 гуртожитку 8а, по вул. Батюка, м. Словянська. також підтвердила той факт, що до червня 2015 року вона своєчасно сплачувала рахунки за квартплату та комунальні послуги. Після червня 2015року власник гуртожитку почав відмовлятися приймати гроші за комунальні послуги, намагаючись таким чином змусити їх укласти з ним договір найму житлового приміщення на невигідних для них умовах. Не заперечує сплачувати за комунальні послуги та укласти договір найму житлового приміщення на обоюдне вигідних умовах. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] захисник [PERSON], в судовому засіданні погодився з поясненнями [PERSON] та [PERSON] Просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] та його донька [PERSON] постійно проживають у гуртожитку більше двадцяти років. З червня 2015року власник гуртожитку відмовляє певним мешканцям гуртожитку у прийнятті від них оплати за комунальні послуги, намагаючись таким чином збільшити борг та змусити людей яки проживають у гуртожитку укласти з власником гуртожитку договір найму житлового приміщення на невигідних для них умовах. На даний час відповідачі намагаються сплачувати за комунальні послуги мінуя власника гуртожитку, організаціям яки безпосередньо надають послуги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що [PERSON] та його донька [PERSON] постійно проживають у гуртожитку більше двадцяти років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] та його донька [PERSON] постійно проживають у гуртожитку. Договір найму житлового приміщення з власником гуртожитку вони не укладали, оскільки вважають, що власник гуртожитку намагається укласти договір найму на невигідних для них умовах і в наступному через такий договір позбавити їх права проживання у гуртожитку. Заслухавши пояснення сторін свідків, дослідивши надані докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач відповідно до ст.391 ЦК України намагається захистити своє право власності шляхом усунення перешкод у користуванні квартирою №33 у будинку №8а по вул. Батюка у м. Словянськ і таким чином позбавити [PERSON] і [PERSON] права користування житловою площею в спірній квартирі. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] в квартирі фактично не проживає, а відповідач [PERSON] проживає у спірній квартирі, але відмовляється оплачувати рахунки за комунальні послуги. Позивач вважає, що таки дії відповідачів здійснюють йому перешкоди в користуванні власністю. В підтвердження своїх позовних вимог позивач представив суду договір дарування частки будівлі гуртожитку від 19.12.2013 року засвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстром №6823, відповідно до якого [PERSON] є власником 424/1000 часток будівлі гуртожитку, що складається з квартир 1,5,11,13,18,21,22,24,27,28,29,33,36,44,56 кімнат 16,17 розташованих у будинку гуртожитку №8а по вул. Батюка м. Словянська Донецької області загальною площею 2035,4кв.м., житловою площею 1144,3кв.м., в тому числі квартири №33, в який проживають відповідачі по справі. Актом про не проживання від 13.10.2015 року відповідно до якого [PERSON] не проживає в [INFO]. Відповідачі не погодилися з позовними вимогами і намагаються спростувати докази позивача поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] з яких вбачається, що [PERSON] та його донька [PERSON] постійно проживають у гуртожитку вже більше двадцяти років. З червня 2015 року власник гуртожитку відмовляє певним мешканцям гуртожитку у прийнятті від них оплати за комунальні послуги, намагаючись таким чином збільшити борг та змусити людей яки проживають у гуртожитку укласти з власником гуртожитку договір найму житлового приміщення на невигідних для них умовах. На даний час відповідачі намагаються сплачувати за комунальні послуги мінуя власника гуртожитку організаціям яки безпосередньо надають послуги. Крім того, відповідачі представили суду копію ордеру від 06.01.1990 року відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав право на вселення в гуртожиток квартиру [ADDRESS]. Квитанції про сплату за комунальні послуги, акт про проживання відповідачів у спірній квартирі, що свідчіть про тощо відповідачі не втратили право користування спірною квартирою і бажають продовжити проживати у спірній квартирі та намагаються укласти договір найму з власником гуртожитку. Зазначені доводи суд приймає до уваги вважає їх доведеними у судовому засіданні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому обєкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР. У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні сторона позивача не довела суду, що дії відповідачів несуть реальну небезпеку та порушують права позивача на право володіння нерухомим майном, тощо відповідачі втратили право на користування житловою площею та не бажають укладати договір найму житлового приміщення. До доводів позивача про не проживання відповідача [PERSON] та про тощо відповідачі відмовляються оплачувати рахунки за комунальні послуги суд відноситься критично та до уваги не приймає, оскільки вони не були доведені в судовому засіданні достовірними та допустимими доказами. В судовому засіданні було доведено, що відповідачі фактично проживають у спірній квартирі, намагаються здійснювати оплату за комунальні послуги як власнику гуртожитку, так і безпосередньо організаціям яки надають комунальні послуги, мінуя власника гуртожитку який відмовляється отримувати гроші за комунальні послуги. Не заперечують укласти договір найму на обоюдне вигідних умовах. Враховуючи вище наведені обставини, той факт, що своїми діями позивач фактично намагається позбавити відповідачів права користуванням житловою площею, квартирою №33 у будинку №8а по вул. Батюка м. Словянська не довів свої доводи у судовому засіданні суд вважає за можливо відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed