overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на сільськогосподарську техніку, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 лютого 2008 року між ним та ТОВ «Агенство з питань банкрутства та власності» в особі комерційного директора [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майна, згідно якого він придбав у ЗАТ «Жищинецьке» трактор ЮМЗ-6, 1991 року випуску, вартістю 3559,7 грн. без ПДВ; трактор Т-150 К, 1986 року випуску, вартістю 3869,5 грн. без ПДВ; трактор Т-150К, 1986 року випуску, вартістю 4256,4 грн. без ПДВ; трактор МТЗ-80, 1988 року випуску, вартістю 2812,8 грн. без ПДВ, що підтверджується актом прийому-передачі майна, через установу банку сплачено 14498 грн.40 коп. Дана техніка перебувала на господарському дворі ТОВ «Сатанов-Аграр» у звязку з неможливістю її транспортування. На неодноразові звернення про повернення майна, зазначене майно йому не повертають. Просить позовні вимоги задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, позивач подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належно повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та ТОВ «Агенство з питань банкрутства та власності» було укладено 11 лютого 2008 року договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки: трактор ЮМЗ-6, 1991 року випуску, вартістю 3559,7 грн. без ПДВ; трактор Т-150 К, 1986 року випуску, вартістю 3869,5 грн. без ПДВ; трактор Т-150К, 1986 року випуску, вартістю 4256,4 грн. без ПДВ; трактор МТЗ-80, 1988 року випуску, вартістю 2812,8 грн. без ПДВ, на виконання умов договору купівлі-продажу позивач сплатив 14498 грн.40 коп.. Згідно акту прийому-передачі майна від 11 лютого 2008 року СЗаТ «Жищинецьке» передало у власність [PERSON] зазначено техніку. Згідно повідомлення Городоцького відділу інспекції Держтехнагляду від 15 жовтня 2011 року встановлено, що трактора та інша сільськогосподарська техніка за ЗАТ «Жищинецьке» не була зареєстрована і не була знята з обліку. З акту прийому-передачі від 11 лютого 2008 року вбачається, що [PERSON] передав тимчасово на строк до 01 травня 2008 року на безоплатне зберігання ТОВ «Сатанів-Аграр» придбану техніку. Даний акт стверджує про наявність між сторонами зобовязальних правовідносин, що виключає можливість предявлення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки позивачем дане майно було передано на тимчасове зберігання з власної волі. Позивачем не надано суду доказів про наявність зазначеної сільськогосподарської техніки у відповідача на момент подання позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної(немайнової)шкоди. Позивачка просить стягнути з відповідача кошти на придбання ліків в сумі 2440грн. 55 коп., стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.та судові витрати в сумі 640грн. Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Роз»яснити сторонам,що з повним текстом рішення сторони зможуть ознайомитися 30 березня 2018 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що 30.09.2015 року з вини відповідача відбулося залиття квартири позивача, у зв*язку з чим позивачу була спричинена майнова шкода, на відшкодування якої позивач просила стягнути з відповідача 5640 грн. Також просила стягнути з відповідача судові витрати та витрати на проведення оцінки спричиненої шкоди в розмірі 1000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково матеріальну шкоду в розмірі 893,60 грн., судові витрати в розмірі 243,60 грн., вважала визначений оцінкою розмір матеріальної шкоди завищеним. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного: Судом встановлено, що позивач та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 19.02.1999 року р.№ 5-99-172257. Актом комісії від 02.10.2015 року, затвердженим начальником ділянки № 35 КП «Жилкомсервіс», встановлений факт залиття зазначеної квартири з вини відповідача, що мало місце 30.09.2015 року. Зазначені обставини відповідач визнала в судовому засіданні, а відтак, вони не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З висновку про вартість збитків ФОП [PERSON] від 05.11.2015 року вбачається, що вартість збитків, заподіяних позивачу внаслідок залиття 30.09.2015 року, складає 5640 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надала суду доказів на підтвердження своїх заперечень щодо завищеного розміру заподіяної майнової шкоди. За таких обставин, суд задовольняє позов в зазначеній частині в повному обсязі. Разом з цим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення оцінки вартості майнової шкоди в розмірі 1000 грн., оскільки позивач не надала суду доказів оплати зазначеного висновку, а акт прийому-передачі робіт з незалежної оцінки майна лише визначає розмір зазначених витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для подачі заяв про прийняття спадщини посилаючись на те, що 01 грудня 2014 року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом є позивач та відповідач, як його батьки. Позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини з поважної причини і їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмови докази по справі, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що 01 грудня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 02.12.2014 року. (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Спадкодавець заповіту не залишив. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом в передбачений ст.1270 ЦК України 6 - місячний строк не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, так, як на час подачі заяви перебувала на стаціонарному лікування в Фастівській центральній лікарні з 15.04.2015 по 30.04.2015 року (а.с.12,13), а в подальшому виникла необхідність звернення до суду з позовом для встановлення родинних відносин (а.с.9). При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна [PERSON] державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вищевказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, він за позовом може звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що і було зроблено позивачами. Обставини зазначені позивачем свідчать про те, що причини, з яких вона пропустила строк прийняття спадщини, є поважними, оскільки повязані з обєктивними фактами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON], померлого [INFO], оскільки після його смерті залишився спадок у вигляді нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначила, що пропустила встановлений законом строк для подання заяви з поважної причини, оскільки постійно знаходилася біля свого батька, піклувалася про нього, займалася похоронами. Після смерті тривалий час знаходилася в хворобливому стані та переживала нервовий стрес, пов'язаний зі смертю близької людини, крім того тривалий час збирала документи, необхідні для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просив розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], який є батьком сторін, помер [INFO] (а.с.2). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS] (а.с.9). Згідно зі ст.1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1270 ЦК України встановлено шести місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, але позивач з такою заявою до нотаріальної контори не зверталася. Відповідно до ст. 1272 ЦК України в разі визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, суд може визначити для спадкоємців додатковий строк, який буде достатнім для подачі ними заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. З урахуванням доводів, наведених позивачем, суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та вважає можливим визначити їй додатково двомісячний строк, який буде достатнім для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. При цьому суд також враховує, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про втрату права користування житловим приміщенням, зазначивши, що згідно рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № І-47 від 13.01.2005 року вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. 23.12.2011 року вона зареєструвала у вказаній квартирі свого сина [PERSON], який з дня реєстрації не проживає у цій квартирі. Тому, вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право на житло та зняти його з реєстрації, оскільки він не проживав у її квартирі з моменту його реєстрації - з 2011 року, не має права власності на квартиру чи частку в ній, а його теперішнє місце перебування їй невідоме. Син з нею не спілкується, не відповідає на телефонні дзвінки, їй необхідно зняти його з реєстраційного обліку для можливості оформлення субсидії на комунальні послуги. Відповідач, будучи належним чином, відповідно до діючого законодавства, повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, а тому суд вважає можливим постановити заочне рішення за наявними у справі доказами. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона давно дружить з позивачкою, підтримує відносини, часто буває у її квартирі, підтвердила суду, що син позивачки зареєстрований у квартирі матері, але не проживає там давно, приблизно з 2002 року. Суд, вислухавши позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Позивач являється власником квартири за адресою [ADDRESS] відповідно до рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № І-47 від 13.01.2005 року, а значить має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Судом встановлено, що в даній квартирі, крім позивача, зареєстрований також відповідач [PERSON] Ст. 71 ЖК України вказує, що жиле приміщення зберігається за особою при її тимчасовій відсутності протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа, яка втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлений шестимісячний строк, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на житло. Як встановлено судом та вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.11.2014 року і підтверджується показами свідка, відповідач зареєстрований в квартирі позивача з 23.12.2011 року, але з 2002 року, тобто більше шести місяців, не користується житловим приміщенням та не проживає у ньому, а значить втратив право користування ним. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право на житло та зняти його з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про втрату права користування житловим приміщенням квартирою №19 по вул. Лисенецькій, 6 в м. Львові. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про втрату права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , у якому крім неї зареєстрована відповідач. Останній більше року в її будинку не проживає. Проте, відповідач не знявся з реєстрації, що створює для неї труднощі в користуванні будинком та оформленні субсидії по оплаті комунальних послуг. Вважає, що оскільки відповідач не проживає в її квартирі понад рік, то він втратив право на користування жилим приміщенням в даному будинку. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 11.06.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. 12.11.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, письмові пояснення свідка [PERSON] , суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру прав від 27.02.2018 року (а.с.3). В даному будинку, крім позивача, зареєстрована відповідач, який більше року в її будинку не проживає. Проте відповідач не знявся з реєстрації, що створює для позивача перешкоди в користуванні даною квартирою та оформленні субсидії по оплаті комунальних послуг. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена житла без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про втрату права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , у якому крім неї зареєстрована відповідач, який є її сином. Останній семи років в її будинку не проживає, адреса місця його проживання їй невідома. Проте, відповідач не знявся з реєстрації, що створює для неї труднощі в користуванні будинком та оформленні субсидії по оплаті комунальних послуг. Вважає, що оскільки відповідач не проживає в її будинку понад рік, то він втратив право на користування жилим приміщенням в даному будинку. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 17.02.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. 25.05.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, письмові пояснення свідка [PERSON] , суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру прав від 06.04.2016 року (а.с.3,4). В даному будинку, крім позивача, зареєстрований відповідач, який більше року в її будинку не проживає (а.с.5). Проте відповідач не знявся з реєстрації, що створює для позивача перешкоди в користуванні даним будинком та оформленні субсидії по оплаті комунальних послуг. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена житла без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист права власності, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання осіб такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] в спірному будинку [ADDRESS] не мешкає, а лише зареєстрований за зазначеною адресою, маючи постійне місце проживання за іншою адресою. Оскільки, 1/2 частин будинку [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування 1/2 частин жилового будинку від 15.09.2000 року, просить захистити її право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач та її представник, [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подала заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся за місцем реєстрації належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування частини жилового будинку від 15.09.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за номером7927, дарувальник, [PERSON], який є батьком позивача, передав належну йому 1/2 частину жилового будинку [ADDRESS] у власність безоплатно [PERSON]. За цією ж адресою, в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], який відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.08.2018 року на підставі рішення суду від 14.08.2017 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано та який відповідно до довідки депутата Малинської міської ради про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 10.08.2018 року №1742 не проживає більше 2-х років. Позивач реалізувала своє право на захист власного майна, а відповідач мав похідне право користування житлом від наявності такого права у особи, членом сім'ї якого він був. Із припиненням такого права, втратилось і його право на користування житлом. Такий висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14. Відповідач не надав суду належних доказів поважності своєї відсутності у спірному будинку, чим не виконав вимоги ст. 83 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист права власності, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання осіб такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] з 2004 року в спірному будинку [ADDRESS] не мешкає, а лише зареєстрована за зазначеною адресою, маючи постійне місце проживання в іншій країні. Оскільки, 3/5 частин будинку [ADDRESS], належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування 3/5 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями від 30.06.2007 року, просить захистити її право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідач до суду не з'явилася, повідомлялася за місцем реєстрації належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування трьох п'ятих часток житлового будинку з відповідними надвірними господарськими приміщеннями, спорудами від 30.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Малинського нотаріального округу Житомирської області контори та зареєстрованого в реєстрі за номером 3157, дарувальник, [PERSON], яка є матір'ю позивача, передала належну їй 3/5 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями за [ADDRESS] у власність безоплатно [PERSON]. За цією ж адресою, відповідно до записів домової книги зареєстрованих в [ADDRESS] з 23.03.2004 року зареєстрована [PERSON], [INFO], які відповідно до довідки депутата Малинської міської ради про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 07.06.2018 року №1307 фактично не проживає. Позивач реалізував своє право на захист власного майна, а відповідач мав похідне право користування житлом від наявності такого права у особи, членом сім'ї якого вона була. Із припиненням такого права, втратилось і її право на користування житлом. Такий висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14. Відповідач не надала суду належних доказів поважності своєї відсутності у спірному будинку, чим не виконали вимоги ст. 83 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

Outcome: approved