Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] належали на праві власності 1/2 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,1565 га, що знаходиться в м. Ірпінь Київської області та 13% (13/100) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 2,4059 га, що знаходиться на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Позивач зазначає, що вона є донькою померлої та прийняла спадщину відповідно до правил ст. 1269 ЦК України шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори Спадкова справа № 384 за 2017 рік. З метою оформлення права на спадщину 31.07.2018 позивач звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище майно після смерті її матері. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. № 1998/02-31 від 31 липня 2018 р. державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області у спадковій справі №387/2017 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності на зазначені вище земельні ділянки, а також з неможливістю встановити розмір частки земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Також вирішуючи питання про оформлення спадкових прав, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у правоустановчому документі на спадкове майно розмір частки померлої визначено у відсотках, а не у арифметичних дробах. Позивач стверджує, що на момент оформлення земельного паю у 2007 році частки пайовиків у державних актах зазначалися у відсотках, а в даний час для внесення у державний реєстр визначаються у конкретній арифметичній частці. Тому, постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачу було відмовлено, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] у графі список співвласників земельної ділянки зазначено 8 осіб, серед яких частка матері, [PERSON] становить 13%, які є предметом спадкування, а визначення частки у відсотках суперечить чинному законодавству і в свою чергу унеможливлює видачу свідоцтва в порядку спадкування за законом. У зв'язку з вищевикладеним просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] право власності на спадкове майно, а саме: 1/2 (одну другу) частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,1565 га, що знаходиться в м. Ірпінь Київської області та 13/100 (тринадцять сотих) частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 2,4059 га, що знаходиться на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач Ірпінська міська ради свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься заява від представника відповідача про розгляд справи без їх участі. В судове засідання відповідач Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. В судове засідання третя особа Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. В судове засідання третя особа Михайлівсько-Рубежівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. За життя [PERSON] належали на праві власності 1/2 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,1565 га, що знаходиться в м. Ірпінь Київської області та 13% (13/100) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 2,4059 га, що знаходиться на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Дані відомості підтверджуються Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02 липня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010991301800 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 21.03.2018 р. № НВ-0001374652018 та від 24.04.2018 р. № НВ-3211520022018. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. З метою оформлення права на спадщину 31.07.2018 позивач звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище майно після смерті її матері. Дані відомості підтверджуються спадковою справою № 384 за 2017 рік. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. № 1998/02-31 від 31 липня 2018 р. державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області у спадковій справі №387/2017 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності на зазначені вище земельні ділянки, а також з неможливістю встановити розмір частки земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст. 16 Цивільного кодексу України засобом захисту свого права є визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки за життя [PERSON] належали на праві власності 1/2 (одна друга) частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,1565 га, що знаходиться в м. Ірпінь Київської області, та 13/100 (тринадцять сотих) частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 2,4059 га, що знаходиться на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, суд прийшов до висновку, що позовна заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved