Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 10 листопада 2007 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, інвалідом не є, інших утриманців не має. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Також в своїй заяві уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач по справі офіційно не працевлаштований та має тимчасові заробітки, крім цього він страждає тяжким захворюванням серця. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що проти уточненого позову не заперечує та вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 200 гривень щомісячно. Крім цього в своїй заяві зазначив, що він на даний час офіційно не працює, має захворювання серця, інвалідом не є, інших утриманців не має, стягнень по виконавчим листам з нього не проводяться. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони з 10 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 082432, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 10.11.2007 року. Від даного шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ВЛ № 120077, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 04.06.2008 року. Згідно даного свідоцтва вбачається, що відповідач по справі є батьком дитини, оскільки в свідоцтві про її народження він записаний батьком. В теперішній час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Сторонами не надано доказів того що батьками досягнута угода про утримання дитини. Також сторонами не надано доказів щодо добровільного виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню доньки. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатним, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, страждає на захворювання серця, інших утриманців не має, не працює. Відповідач зі своєї сторони належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на свого неповнолітню доньку в розмірі 200 гривень щомісячно, суду не надав. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства діти мають право на рівень життя, необхідні для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідач є працездатним та зобовязаний утримувати свою дитину. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 184 Сімейного кодексу України в твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по оплаті судового збору та сплаті витрат на розміщення оголошення в засобах масової інформації суд покладає на відповідача по справі.

Outcome: approved