Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер 12 березня 2016 року, всі права забудовника, в тому числі право здачі та введення будинку до експлуатації, реєстрації прав власності на будинок та отримання правовстановлюючих документів на будинок, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Знам'янка, вулиця Соборна (колишня Петровського), будинок 112. Вимоги обгрунтувала тим, що відповдіно до договору купівлі - продажу посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] 30 березня 2000 року, за реєстровим номером 317, вона та її чоловік [PERSON] набули у спільну сумісну власність незікінчений будівництвом житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Знам'янка, вулиця Петровського, будинок №112. Згідно з дозволом про індивідуальне будівництво індивідуального житлового будинку, виданного Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради на підставі розпорядження від 10 березня 1999 року з №79 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво вказаного будинку. Будинок побудований, але не введений в експлуатацію. 12 березня 2016 року [PERSON] помер, вона є його спадкоємцем першої черги. Прийнявши спадщину чоловіка вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину останнього. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок №112 по вулиці Петровського в місті Знам'янка відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Будівництво вказаного будинку здійснювалося згідно з законом. Право забудовника, яке виникло у спадкодавця [PERSON], складає об'єм спадкових прав, які відкрилися після його смерті. За таких обставин вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач як і її представник у судове засідання не з'явилися, при цьому представником позивача надано до суду заяву, в якій він у повному обсязі підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причина неявки не відома. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій не заперечує проти заявлених позовних вимог, справу просить розглядати за її відсутності. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог і просить розглядати справу без його присутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, матеріали Спадкової справи №17/2016 (номер у спадковому реєстрі 58951151), Інвентаризаційну справу №2453 на житловий будитнок №112 по вулиці Петровського в місті Знам'янка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 березня 2016 року в місті Знам'янка Кіровоградської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №219912. З матеріалів спадкової справи №17/2016 (номер у спадковому реєстрі 58951151) вбачається, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 12 травня 2016 року заведено спадкову справу. Діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] написали заяви про відмову від права на спадщину за законом, на користь матері [PERSON] Нотаріусом роз'яснено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нероухоме майно. Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] 30 березня 2000 року №317, [PERSON] та [PERSON] купили у [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок з господарською будівлею, який знаходиться у місті Знам'янка по вулиці Петровського, за номером 112, Кіровоградської області. Договір про будівництво індивідуального житлового будинку свідчить про те, що [PERSON] виконавчим комітетом [PERSON] міської ради на підставі розпорядження від 10 березня 1999 року №79 надано дозвіл на будівництво вказаного будинку. У довідці [PERSON] міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» зазначено, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: місто Знам'янка Кіровоградська область, вулиця Соборна, 112 належить [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] 30 березня 2000 року р№317, на незакінчений будівництвом житловий будинок з господарського-побутовими будівлями та спорудами в цілому на який відсутній правовстановлюючий документ і видати цей документ не має можливості так як відповідно до ст.346 ЦК однією з підстав припинення права власності є смерть власника майна. Померлий [PERSON] і [PERSON] побудували житловий будинок в 2006 році, але на той час не прийняли його в експлуатацію і не отримали документ, який підтверджує право власності на майно. На житловий будинок по вулиці Соборна, 112 в місті Знам'янка за станом на 16 жовтня 2016 року виготовлено технічний паспорт, в якому також зазначено, що власниками вказаного житлового будинку є [PERSON], [PERSON] Про те, що [PERSON] доводилася [PERSON] дружиною, свідчить свідоцтво про реєстрацію їх шлюбу. На день смерті [PERSON] проживав разом з [PERSON] за адресою: вулиця Петровського, 112 , місто Знам'янка Кіровоградської області. Рішенням [PERSON] міської ради №195 від 22 квітня 2016 року вулицю Петровського в місті Знам'янка перейменовано на вулицю Соборна. Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування. Згідно з п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» № 10-1387/0/4-12 від 27 вересня 2012 року, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Інструкцію про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом Держбуду України від 9 червня 1998 року № 121, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 червня 1986 року за № 399/2839, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36 у зв'язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445. З положень ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації - з моменту його державної реєстрації. До закінчення будівництва забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого обєкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. За ст.190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Тому права і обов'язки спадкодавця як забудовника незавершенного будівництва є майновими і включаються до майна в розумінні ч.1 ст.190 ЦК України. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Крім цього, з розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних викладених у листі №24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні зясовано, що будинок, який є предметом спору побудовано спадкодавцем у 2006 році, але не прийнято до експлуатації та не здійснено його державної реєстрації, будинок не належить до самочинного будівництва, оскільки його будівництво здійснювалося згідно із законом, тому до завершення будівництва до спадкоємців переходять права і обов'язки забудовника, які входять до складу спадщини, підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність реєстрації права власності на житловий будинок. Таким чином, приймаючи надані [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за нею прав та обов'язків забудовника житлового будинку та господарських будівель в порядку спадкування після смерті [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Наявність рішення суду, що набрало законної сили про визнання прав і обов'язків забудовника, не позбавляє обовязку введення побудови в експлуатацію на загальних підставах та подальшої необхідності звернення до реєстраційних органів для проведення відповідної державної реєстрації права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved