Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 10.09.2018, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 06.07.2012 року виконавчим комітетом Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1. Також просила суд вирішити питання про розподіл судових витрат. Вказувала, що вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, з серпня 2018 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними не можливе. Вказувала, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх у повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Горбань» (а.с. 17). Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзиву не надав, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував (а.с. 18). У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.07.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 (а.с. 7). Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «Антоненко» на «Горбань» (а.с. 7). Від вказано шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8), який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 648 від 08.10.2018 (а.с.15 ). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з серпня 2018 року, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, про що вказував у позові позивач та не заперечив відповідач. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 06.07.2012 року виконавчим комітетом Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Горбань». Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Крім того, згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 352,40 грн. Беручи до уваги повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову (а.с.1), що складає 352,40 грн. Крім цього, позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., розмір яких підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера та актом виконаних робіт за договором про надання послуг від 22.08.2018 (а.с. 9-10). Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.3-6 ст. 137 ЦПК України, для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вказаних вимог\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки позивачем, у звязку з розглядом даної справи, понесено судові витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 грн., розмір яких підтверджено квитанцією, а обсяг правничої допомоги актом виконаних робіт від 22.08.2018, який містить детальний опис робіт виконаних адвокатом, а відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подав, тому суд,

Outcome: approved