Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2003 року. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають різні бюджети, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає збереження шлюбу неможливим та суперечить їх інтересам. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 07 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 531; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Кульчиковська». Позивач до суду подала заяву, в якій позов підтримала, просить справу розглянути у її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «Кульчиковська». Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладання чи заперечень до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 21,24,104,105,110,112,113 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 531. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, проживають окремо, мають різні бюджети, шлюб носить формальний характер. Отже, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя не можливе, їх сімейний союз розпався остаточно, збереження шлюбу і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак враховуючи заяву позивача про її небажання стягувати із відповідача понесені нею судові витрати при зверненні до суду з позовом, суд вважає можливим не стягувати із відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 21,24,104,105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved