Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому зазначила, що 23 січня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери, різні погляди на сімейне життя та постійні свари. З серпня 2015 року вони з відповідачем однією сімєю не проживають та спільного господарства не ведуть. Від сумісного шлюбу у них є малолітня дитина, [PERSON] [INFO], який проживає та буде проживати з позивачем. 26 серпня 2015 року, позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про розірвання шлюбу. На початку червня 2015р. сторонами було здійснено продаж автомобіля ВАЗ 21099 (який був придбаний 18.10.2011р. у період шлюбу з відповідачем за кошти батьків позивача ) за 1000 доларів США та в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин і припинення ведення спільного господарства у червні 2015р. за спільні кошти позивачем та відповідачем на підставі довідки рахунку було придбано автомобіль „Ford Sierra 1989 р.в., за 1600 доларів США, державний номер [NUMBER]. Реєстрація автомобіля здійснювалась на відповідача. Згідно висновку проведеного ПП [PERSON] вартість вищезазначеного автомобіля складає 34 000 грн. Вищезазначений автомобіль знаходиться у користуванні відповідача, допуску до автомобіля позивач не має, виплачувати грошову компенсацію відповідач відмовляється. Позивач просить визнати за нею та відповідачкою право власності по 1/2 частині автомобіля „Ford Sierra 1989 р.в., державний номер [NUMBER]. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно\~\~ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.\~\~ Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні їм правовідносини. З 23.01.2010 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №24. Перебуваючи у шлюбі сторони придбали автомобіль „Ford Sierra 1989 р.в., державний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині, чоловікові на праві спільної сумісної власності та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3 статті 368 ЦК України). Згідно частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди виходячи з дійсною його вартості на час розгляду справи. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 своєї Постанови „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 р. №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявногона час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що спірний автомобіль придбаний за час шлюбу сторін, а тому він є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання за сторонами права власності по 1/2 частині автомобіля „Ford Sierra 1989 р.в., державний номер [NUMBER] є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved