overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 07.11.2007 року, мають сина [PERSON] [INFO], відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що позов вона підтримує. Відповідач також надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про визнання позову. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено по справі, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.01.2002 року до 07.11.2007 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження дитини, копією паспорта позивачки з відмітками органу РАЦС про реєстрацію та розірвання шлюбу між сторонами по справі. Судом встановлено, що позивачка проживає разом з дитиною [ADDRESS]. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб аліментів не сплачує, працює і отримує заробітну плату. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання сина 1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України Про судовий збір з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 22.07.2008 року, мають повнолітню дочку [PERSON] [INFO] та малолітню дочку [PERSON] [INFO], відповідач відмовляється в повному обсязі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] вв розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. В суді позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, пояснив, що він постійно надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, але якщо позивач бажає стягнути аліменти, то він не заперечує проти цього. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.05.1988 року по 22.07.2008 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження дитини. Згідно довідки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 1, позивач з донькою зареєстровані і проживають [INFO]. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 цього Кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав, а тому відповідно до вимог ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дитини-1/4 частину заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 08.04.2016 року. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі-за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідач також звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.11.2016року, від шлюбу сторони мають трьох дітей, синів [PERSON] [INFO].н.,[PERSON] [INFO].,та дочку [PERSON] [INFO].н . Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян відповідно до віку дітей, щомісячно, до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають трьох неповнолітній дітей синів [PERSON] [INFO].н.,[PERSON] [INFO].,та дочку [PERSON] [INFO].н . Дане підтверджено свідоцтвами про народження, де батьками значаться позивач і відповідач (а.с.5,6,7). Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України , якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 551грн.20коп., відповідно до вимог ст.79,88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2013році, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], якому виповнилось 18 років, проте він продовжує навчатись в Чернівецькому національному університеті ім. Юрія Федьковича та потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з цим позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину,яка продовжує навчання в розмірі 1/5 частини його заробітку, щомісячно, до припинення ним навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 річного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін по даній справі, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 02.10.2013році, що підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] 06.05.1999року народження. Дана обставина підтверджена свідоцтвом про народження серія ІІ-БК № 257365 від 20.05.1999р.(а.с.8) Встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання в Чернівецькому національному університеті імені [PERSON] з 01.09.2016року по 30.06.2020року. Дане підтверджується довідкою № 153 від 24.04.2017 р. Позивач пояснила, що її дохід замалий, дитина потребує матеріальної допомоги, навчання платне, а відповідач є працездатною, здоровою людиною, та має можливість надавати матеріальну допомогу сину на час його навчання. Відповідач, визнаючи позов, зазначив, що син буде навчатися до 2021 року, а тому аліменти просив стягувати з нього по 30.06.2021 рік. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення та підлягає до стягнення на користь позивача аліменти в розмірі 1/5 частині всіх видів доходів, щомісячно, до закінчення дитиною навчання. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, мають сина [PERSON] [INFO], їхня сім»я розпалася, дитина залишилася проживати з нею, відповідач не надає систематичну матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач працює, є приватним підприємцем, на користь інших осіб аліментів не сплачує, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення повноліття та стягнути аліменти на її особисте утримання у розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. До суду позивачем було надано письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просить суд стягнути з відповідача тільки аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття та просить суд провести розгляд справи без її участі. Відповідач також надав письмову заяву про визнання позову про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі по 1000 грн. щомісячно та щодо розгляду справи без його участі. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком сина позивачки [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що позивачка проживає разом з сином [PERSON] та старшою донькою [PERSON] [INFO] [ADDRESS], що вбачається з довідки Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 1. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, зареєстрований як фізична особа-підприємець, тобто, має мінливий дохід. А тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно з врахуванням всіх вищенаведених обставин. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України Про судовий збір з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що після смерті її дядька [PERSON],який помер [INFO] р. вона та брат померлого звернулися до приватного нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав, потім з цим же питанням вони звернулися до державного нотаріуса, але через черги, завантаженість та хворобу позивача, вони не встигли вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов в повному обсязі. Відповідач не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, направили клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Позивач по справі є племінницею [PERSON], що підтверджується зібраними матеріалами справи. Але спадкоємцем по закону на майно спадкодавця є [PERSON], громадянин Латвії, який відмовляється від прийняття спадщини на користь племінниці померлого - [PERSON], що підтверджується копією заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] 09.09.2013 р. (а.с.6). Згідно постанови державного нотаріуса Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори від 23.11.2013 р., позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину, бо пропущено встановлений законом строк - 6 місяців з дня відкриття спадщини для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні пояснила, що тривалий час було витрачено на звернення до нотаріуса, підготовки всіх належних документів, потім позивач хворіла, що унеможливило вчасно подати заяву до державної нотаріальної контори, було пропущено всього декілька тижнів, а на даний час вона не може оформити свої спадкові права, що суттєво впливає на її інтереси. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що після смерті її матері [PERSON] 03.09.2006р., залишилося спадкове майно у вигляді нерухомого майна будинку в м.Узині . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом і звернулася до нотаріуса, щоб оформити спадщину, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після покійної матері, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що з поважних причин не змогла вчасно звернутися до нотаріуса, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов в повному обсязі. Відповідач не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.09.2006 року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ОК № 059489. Позивач по справі є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та поясненнями позивача. Також, встановленим є те, що [PERSON] склала заповіт на імя позивача. Встановленим є те, що державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори прийняв постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк у шість місяців з дня відкриття спадщини. Позивач в судовому засіданні пояснила, що не мав коштів для оформлення своїх спадкових права, а також, не була юридично обізнаною щодо строку звернення з заявою на прийняття спадщини. Знаючи, що є єдиним спадкоємцем, вважала, що може в будь-який час переоформити спадщину на себе. Крім того, поважною є причина неможливості вчасно звернутися до нотаріуса за оформлення спадкових справ це постійний догляд за сином, який є інвалідом з дитинства 2 групи. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що після смерті її матері залишилася спадщина у вигляді квартири у мікрорайоні Гайок м. Біла Церква. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом і звернулася до нотаріуса, щоб оформити спадщину, але виявилося, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, що унеможливлює отримання свідоцтва про прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що через юридичну необізнаність та проживання в іншій державі не змогла вчасно звернутися до нотаріуса, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представники позивача, згідно довіреності, підтримав заявлений позов в повному обсязі. Відповідач не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, направили суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Третя особа по справі не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, направили суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.7). Позивач по справі є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що після померлої [PERSON] спадкова справа не заводилась. Наведене підтверджується інформаційним листом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори. Судом встановлено, що позивач проживає в м. Москві, є громадянином Росії, надала довіреність на оформлення своїх спадкових прав представнику та через збіг ряду обставин, віддаленість місця проживання, вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved