Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що згідно постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2010 року накладено арешт на все майно, що їй належить за виконавчим провадженням № 20904059 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-869 виданого 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з неї на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» боргу по кредитному договору № 420/091-ФО1 від 26.02.2008 року в сумі 399678,74 грн., понесеного судового збору в сумі 1700 грн. витрат на ІТЗ в сумі 120 грн., а всього 401498,74 грн. Зазначила, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-869 виданого 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда завершено державним виконавцем в установленому законом порядку згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.01.2011 року. Згідно листа начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 04.03.2014 року інших відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконанні не перебуває. Виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-869 від 03.08.2010 року Ленінського районного суду про стягнення з позивача [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» коштів завершене 20.04.2011 року на підставі п. 5. ч. 1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно вищевказаний виконавчий документ стягувачем АКБ «Укрсоцбанк» на виконання відділу не пред’являвся. Вказала, що з 02.12.2010 року квартира [ADDRESS], яка їй належить на праві приватної власності перебуває під арештом накладеним державним виконавцем. Просить зняти арешт з всього майна, що їй належить, накладеного згідно виконавчого листа № 2-869, виданого 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» боргу по кредитному договору № 420/091-ФО1 від 26.02.2008 року в сумі 401498,74 грн. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що на сьогоднішній день у позивача заборгованість відсутня, будь – яких виконавчих проваджень не має. Позивач зверталася до начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ з проханням зняти арешт з її майна, однак їй було запропоновано звернутись до суду. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-869 від 03.08.2010 року Ленінського районного суду про стягнення з позивача [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» коштів завершене 20.04.2011 року на підставі п. 5. ч. 1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Боржник до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ не з’являлася, в зв’язку з чим даних про погашення кредитної заборгованості у державного виконавця не було, а тому було накладено арешт на все майно [PERSON] Потім виконавчий лист було повернути стягувачеві. Повторно вищевказаний виконавчий документ стягувачем АКБ «Укрсоцбанк» на виконання до відділу не пред’являвся. Інших виконавчих проваджень не було. Вказала, що коли виконавчий лист повертається на підставі п. 5. ч. 1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», то цим не передбачено зняття арешту з майна державним виконавцем, дане питання вирішується лише в судовому порядку. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2010 року позовні вимоги Акціонерно –комерційного банку соціально розвитку «Укрсоцбанк» в особі якого діє Кіровоградське відділення Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерно –комерційного банку соціально розвитку «Укрсоцбанк» в особі якого діє Кіровоградське відділення Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» по кредитному договору № 420/091-ФО1 від 26 лютого 2008 року заборгованість в сумі 399678,74 грн. та понесений судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 401498,74 грн. (а.с.23-25). Судове рішення набрало законної сили. На підставі даного рішення державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 20904059 від 18.08.2010 року (а.с.26). 02.12.2010 року постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS] у межах суми звернення стягнення 401498,74 грн. (а.с.27). 20.04.2011 року постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про повернення виконавчого документу стягувачеві, виконавчий лист № 2-869 виданий 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» боргу по кредитному договору № 420/091-ФО1 від 26 лютого 2008 року в сумі 399678,74 грн. та понесений судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 401498,74 грн. на підставі п. 5. ч. 1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу (а.с.28). Як вбачається з листа начальника відділу Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 7875/04-32/1 від 04.03.2014 року, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-869 від 03.08.2010 року Ленінського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» коштів завершене 20.04.2011 року на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно вищевказаний виконавчий документ стягувачем АКБ «Укрсоцбанк» на виконання до відділу не пред’являвся. (а.с.5). Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За наведених обставин, враховуючи те, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-869 від 03.08.2010 року Ленінського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» коштів завершене 20.04.2011 року на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно вищевказаний виконавчий документ стягувачем АКБ «Укрсоцбанк» на виконання до відділу не пред’являвся, суд вважає за необхідне зняти арешт з всього майна, що належить позивачу, накладеного згідно виконавчого листа № 2-869, виданого 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» боргу по кредитному договору № 420/091-ФО1 від 26.02.2008 року в сумі 401498,74 грн. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Outcome: approved