Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись, що 27.11.2018 між сторонами зареєстровано шлюб. Вказує, що від даного шлюбу сторони дітей не мають. З 2019 року відносини з чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Сторони на теперішній час шлюбних відносин та будь-яких контактів не підтримують, спільного господарства не ведуть, з 2019 року проживають окремо. Подальше збереження шлюбних відносин позивач вважає не можливим, тому звернулася з даним позовом до суду. Відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану. Майновий спір між сторонами відсутній. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір за подання нею позовної заяви. У судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Також уточнила, що шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2020 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.11.2018 Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 153, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.5/. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, що підтверджується інформацією Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.05.2020 № 889/21.24-137 /а.с. 6/. Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2020 року, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають, на теперішній час спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Майновий спір між сторонами відсутній. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved