Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити розмір аліментів на неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з відповідача на її користь аліменти у вказаному розмірі на утримання неповнолітньої дитини щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2005, від якого у них народилось двоє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2011 у цивільній справі №2-5414/2011 шлюб між нею та відповідачем розірвано, а також з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.09.2011 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Син [PERSON] досяг повноліття [INFO] , у зв`язку з чим позивач, на підставі ч. 3 ст. 183 СК України, змушена звернутись до суду для визначення розміру аліментів на другу дитину - доньку [PERSON] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника та стягнення аліментів з відповідача на її користь саме у такому розмірі щомісячно до досягнення донькою повноліття. Ухвалою від 20.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2005 року, який розірвано за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2011. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.11.2007року. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2011 у цивільній справі №2-5414/2011 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.09.2011 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідну позицію викладено й в рішенні ВССУ від 22 лютого 2017р. у справі № 756/14962/15 року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Частиною третьою ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку з наведеним, враховуючи, що відповідачем позов визнаний повністю, старша дитина досягла повноліття, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов, визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.09.2021 (дня звернення до суду з позовом) до досягнення донькою повноліття. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved