Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 08.09.2007 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. По суті спору зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з часом в родині стали виникати непорозуміння, протиріччя, сварки та скандали, що зробило подальше спільне проживання неможливим. Після того, як сину виповнилося чотири місяця, відповідач залишив сім'ю. В 2012 році вона подала позов про розірвання шлюбу, однак відповідач переконав її не розлучатися. Але, в них нічого не склалося, вони не розпочали вести спільне господарство. Таким чином, шлюбні відносини між ними були фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб носить суто формальний характер з грудня 2010 року, і його подальше збереження не відповідає як її інтересам, та і інтересам дитини. В додаткових обґрунтуваннях зазначила, що у них в родині були матеріальні негаразди, ночівля відповідача через день, зловживання ним алкогольними напоями. Крім того, у нього є наречена, про що ним зазначено в соціальних мережах і в його запереченнях, і саме наявність у відповідача інших позашлюбних стосунків - є підстава розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вважала, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час розгляду справи був повідомлений під розписку, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подавав. В матеріалах справи містяться його письмові заперечення в частині тверджень та обставин по справі, та прохання розірвати шлюб з позивачем з підстав неможливості подальшого сумісного життя і збереження сім'ї. По суті спору зазначив, що їх подружні стосунки завжди були нестабільними, то сварки, то примирення. Підтвердив, що з грудня 2010 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважав, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи двічі відкладався для повторного виклику відповідача та ознайомлення позивача з документами по справі. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.09.2007 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що з грудня 2010 року між сторонами відсутні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved