Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обгурунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 11.12.2012 року відповідач отримала у неї грошові кошти у сумі 26000 грн., які зобов'язалася повернути 30 червня 2013 року. Про отримання грошових коштів відповідач склала письмову розписку. Але до теперішнього часу відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, гроші не повернула. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу 26000 грн., 254,30 грн. - 3% річних, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позивачем вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 26000 суму боргу, 254,30 грн. - 3% річних, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 262 грн.56 коп. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, тому суд вважає можливим справу розглянути без її участі, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та давши аналіз матеріалам справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 цього ж Кодексу встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданий йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із письмової розписки відповідача вбачається . що вона 11.12.2012 року отримала від позивача позику у сумі 26000 грн. і зобов'язалася повернути грошові кошти 30 червня 2013 року. Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, із письмових доказів, пояснень представника позивача встановлено, що відповідач порушила умови договору позики, взяті на себе зобов'язання не виконала , тому сума позики підлягає стягненню з нею на користь позивача. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із договору позики ( письмової розписки відповідача) вбачається, що розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання не встановлений, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми, відповідно до вимог зазначеної статті ЦК України також підлягають задоволенню і стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних, а саме суми 254 грн. 30 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано суду квитанцію про спалу судових витрат у сумі 262 грн. 56 коп., тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та ст.. 625,626, 1046,1047 ЦК України,

Outcome: approved