Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], Відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Юридичного управління Чернівецької міської ради, третя особа: Перша Чернівецька державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання. Посилалася на те, що 13.09.2012 року між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який було зареєстровано за реєстровим номером 4-1925. На підставі вказаного договору відповідач набула у власність квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з укладенням договору Перша Чернівецька державна нотаріальна контора наклала заборону відчуження вказаної квартири. У 2013 році з метою покращення житлових умов сторонами за спільні кошти було здійснено перепланування квартири із влаштуванням другого рівня: мансарди. Після переобладнання загальна площа квартири становить 96,10 кв.м., в тому числі житлова площа - 35,70 кв.м. Вказане перепланування здійснювалося відповідно до вимог Закону, а тому 26.12.2013 року Реєстраційною службою було видано свідоцтво про право власності на квартиру на ім'я [PERSON] Вважає такі дії служби помилковими, оскільки свідоцтво було видано на ім'я набувача за договором, а не власника майна, тобто відчужувача, що порушує вимоги укладеного договору. Просила розірвати договір довічного утримання, укладений 13.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та повернути позивачу у власність квартиру [ADDRESS], загальною площею 96,10 кв.м., в тому числі житловою площею 35,70 кв.м. Скасувати обтяження на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Також просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], видане Реєстраційною службою Чернівецького міського управління Чернівецької області. Виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності №4093448, індексний номер 9583829 від 26.12.2013 року, внесений державним реєстратором Максимчук А.В. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. У поданій до суду заяві позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутності. Позов просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила суду, що відповідача належним чином умови договору довічного утримання не виконувала, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача Відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Юридичного управління Чернівецької міської ради у судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи також у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання. Згідно умов укладеного договору, [PERSON] передає, а [PERSON] отримує у власність на умовах цього договору двохкімнатну квартиру [ADDRESS], взамін чого [PERSON] зобов'язалася забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. За згодою сторін обов'язок набувача [PERSON] по наданню відчужувачу [PERSON] довічного забезпечення визнається у вигляді: забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі, забезпечення харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги, побутових послуг, забезпечення належними лікувальними засобами. Грошова оцінка зазначених у цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається у розмірі 800 гривень (а.с.36). На підставі вказаного договору державним нотаріусом було накладено заборону на відчуження зазначеної в договорі квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням (або) доглядом довічно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Таким чином, ст. 755 ЦК України встановлено вичерпний перелік осіб, які можуть звернутись до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання і лише за умови його невиконання або неналежного виконання. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України). Отже, з урахуванням підстав позову, саме відповідачка зобов'язана довести належне виконання умов договору довічного утримання. Проте, у судовому засіданні [PERSON] позов визнала, тим самим підтвердивши факт неналежного виконання нею умов договору довічного утримання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог розірвання договору довічного утримання, а також скасування обтяження на нерухоме майно підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що 26.12.2013 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого останній належить квартира [ADDRESS], загальною площею 96,1 кв.м., в тому числі житловою площею 35,7 кв.м. (а.с.9). Обставини, за яких площа зазначеної квартири значно збільшилась та відповідні докази на підтвердження цих обставин судом не досліджувались та не встановлювались. Окрім того, суд зауважує, що позивач з позовними вимогами до Чернівецької міської ради, тобто уповноваженого органу посвідчувати право власності на нерухоме майно осіб, до суду не зверталась. Суд вважає, звернення позивача до суду з позовною вимогою про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 96,1 кв.м., в тому числі житловою площею 35,7 кв.м на передчасним. Тому в цій частині позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: partial