Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання у Харківському національному економічному університеті імені С.Кузнеця, в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, з наведених у позові підстав, зазначила, що витрати на сина за навчальний рік складають близько 50000 грн., які включають у себе не тільки витрати за навчання, а й вартість на проїзд, харчування, одяг та інші необхідні для навчання речі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимог визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 1500 грн. щомісяця, тобто сплачувати аліменти саме за навчання, у зв`язку з відсутність постійного місця роботи і заробітку та наявністю захворювання серцево-судинної системи, а також на утриманні матері похилого віку. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01.06.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016 було розірвано (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Як вбачається з свідоцтва про зміну імені від 18.05.2018 серії [NUMBER] , [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з свідоцтва про зміну імені від 18.05.2018 серії [NUMBER] , [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки Харківського національного економічного університету ім.Семена Кузнеця №206/2021 від 10.06.2020, [PERSON] з 15.09.2020 навчається у даному закладі на 1 курсі на денній формі навчання за кошти фізичних осіб, за спеціальністю 126 «Інформаційні системи та технології». Термін навчання до 30.06.2024 (а.с.10). Як вбачається з договору №2020.04.126.010.6.01.023 від 07.09.2020 укладеного між Харківським національним економічним університетом ім.Семена Кузнеця та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання [PERSON] у навчальному закладі, становить 78684 грн. Плата за один навчальний рік складає 19671 грн., витрати на по сплаті за яке несе позивач по справі, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.7,26,27,29). Плата за проживання [PERSON] у гуртожитку складає 4518 грн. на рік, витрати по сплаті якого несе позивач по справі, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.25,28). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18, провадження №61-16005св20. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , який є сином сторін по справі, на день звернення позивача до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, не одружений. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, відомості про його доходи з 1 кварталу 2021 по 2 квартал 2021 у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутні, на обліку у відділі обслуговування громадян №14 управління обслуговування громадян головного управління ПФУ в Харківській області, не перебуває та пенсію не отримує, 27.10.2021 звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря, з приводу захворювання серцево-судинної системи, якому була надана перша допомога та рекомендації. Відомостей щодо наявності на утриманні у відповідача матері похилого віку, хронічних захворювань які позбавляли б останнього можливості працевлаштуватися, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги чинного законодавства, обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що позивач скористалася своїм правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, у зв`язку з його продовженням навчання, син потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, суд також враховує, вартість навчання і проживання у гуртожитку, думку відповідача щодо можливості надавати матеріальну допомогу в сумі 1500 грн. щомісяця, його працездатність, відсутність доходу з першого по другий квартал 2021 року, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання 30.06.2024, у зв`язку з чим ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial