Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що разом з [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири (по 1/3 кожний) № 19 по вул. Кірова, 12 в м. Путивль Сумської області. Разом з позивачем в зазначеній квартирі зареєстрована її невістка [PERSON] В звязку з припиненням фактичних шлюбних відносин між сином позивача та [PERSON], з квітня 2015 року остання не проживає в квартирі і переїхала проживати до своїх батьків в м. Пирятин Полтавської області. Посилаючись на вище вказане, просила визнати її такою, що втратила право користування згаданою квартирою, та стягнути судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в ній доказів. Треті особи в судове засідання не зявилися, надали на адресу суду письмові заяви, в яких позов підтримали та просили справу слухати за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1996 позивач та треті особи у справі є власниками квартири [ADDRESS] (стара адреса вул. Кірова, 6а) в м. Путивль Сумської області (а.с. 10). В силу ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб. Згідно свідоцтва про шлюб від 24.11.2009 та довідки Путивльської ЖЕК від 07.12.2015 вбачається, що в цій квартирі зареєстрована, окрім інших осіб, також відповідач [PERSON], невістка позивача [PERSON] (а.с. 7, 16). Комісійним актом від 01.12.2015, засвідченим виконавчим комітетом Путивльської міської ради, посвідчений той факт, що у квартирі з квітня 2015 року вона не проживає (а.с. 15). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, суду пояснили, що з кінця березня 2015 року відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає, переїхала проживати до своїх батьків у Полтавську область. Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 04.06.2015, яке набрало законної сили 16.06.2015, шлюб між відповідачем та сином [PERSON] - [PERSON] розірвано з підстав фактичного припинення шлюбних відносин з травня 2014 року (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. В постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що відповідач понад один рік не проживає у згаданому житлі без поважних причин, тому втратила право на користування ним, тому є правові підстави для задоволення позову. В звязку із задоволення позову, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved