Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної компенсації, просила зобов'язати сплатити співвласників квартири [ADDRESS] на її користь матеріальну компенсацію її частини квартири, що складає 7,49 кв.м., згідно звіту про оцінку нерухомого майна виданого, ТОВ «Фортуна- плюс» від 29 жовтня 2012 року у розмірі 40703,00 грн., обґрунтовуючи вимоги тими обставинами, що нею було отримано Свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване у реєстрі за № 3-831 від 01.04.2011р. та ХМБТІ № П-7-16143 в книзі № 1, на 1/8 частину зазначеної вище квартири, що складає 7,49 кв.м. загальної площі квартири. Надалі, за вказаною адресою було зареєстроване її місце проживання. До цього часу, в належне їй житло вона не має змоги вселитися через перешкоди, що чинить відповідач. 28.10.2013р. Орджонікідзевський районний суд виніс рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про примусове вселення. Посилаючись на положення ст. 364 ЦК України , згідно якого, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із Законом або є неможливим (частина друга ст.183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації його частки, просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, пояснення надала аналогічні, викладеним у позовній заяві, на пропозицію залучити до участі у справі осіб, щодо яких можливо заявити позовні вимоги, відповіла відмовою, просила стягнути зазначену компенсацію саме з визначеного нею відповідача, на підтвердження своїх вимог надала в якості доказів вищезазначений Звіт від 29 жовтня 2012 року ( дійсний лише 6 місяців) та вищезазначене Свідоцтво про її право на спадщину на 1/8 частину квартири. Відповідач та її представник позов не визнали повністю, заперечували з тих підстав, що позов безпідставний та необґрунтований, позивачем не зазначено хто є співвласниками зазначеної квартири, з яких вона просить стягнути на її користь компенсацію частки квартири, незрозуміло чому саме з відповідача [PERSON] вимагається така сплата компенсації, крім того наданий позивачем Звіт про оцінку майна вже давно не дійсний. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідив наявні докази по справі, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Факту наявності права позивача на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації частки житла, як і фактичних співвласників майна з позивачем, в судовому засіданні не встановлено, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог. Посилання позивача на вище перелічені докази для підтвердження тих обставин, що саме відповідач є тими співвласниками, які зобов'язані сплатити позивачу матеріальну компенсацію її частки у зазначеній квартирі й у розмірі, визначеному позивачем, безпідставні, бо надані докази не підтверджують вимог позивача, такі документи підтверджують лише наявність у позивача 1/8 частини квартири, що станом на 29.10.2012 року становить 40703 грн., інших доказів позивач суду не надала. Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що вона має право на одержання матеріальної компенсації її частки квартири, що таку компенсацію належно стягнути з співвласників квартири, що такими співвласниками саме й є та особа, до якої пред'явлено позов. Зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed