Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року, від шлюбних стосунків мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися з лютого 2012 року, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між нами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 43. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні підтримує повністю, просила шлюб розірвати, а позов задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке було в неї до моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: «[PERSON]». Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованими шлюбі з 26 січня 2002 року (а.с.6). Від сумісного подружнього життя мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с.5).Також судом встановлено, що сім'я сторін по даній справі фактично розпалась з лютого 2012 року, на даний час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Відповідно до приписів до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке було в неї до моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: «[PERSON]». Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved