Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2008 року, від якого вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Їхнє спільне життя складалося не найкращим чином, виникали постійні суперечки тому, що вони різні люди з вірними поглядами на життя, не розуміють один одного. Все це вплинуло на їхні шлюбні стосунки та призвело до відчуження та втрати почуття любові та поваги один до одного. З листопада 2014 року вони припинили спільне проживання, спільного бюджету не мають, господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу зх. Відповідачем носить лише умовний характер , сім»я розпалася остаточно і відновленню не підлягає, тому просить суд шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії1-КИ №120844, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №717. Від шлюбу вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії їй розясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved