Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 23.04.2014 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 24.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця від 23.01.2020 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 72 321 грн. 00 коп., за період з 01.03.2014 р. по 31.12.2019 р. Позивач зазначає, що на підставі ст.196 СК України вона має право на стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів, за вказаний період, в сумі 22 417,87 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їхньої дитини в розмірі 1 / 4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 24.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (справа № 357/3550/14-ц) наведене слідує з копії рішення (а.с.8). Виконавчий лист з виконання вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2014 року за № 357/3550/14-ц знаходяться на примусовому виконанні в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Згідно розрахунку державного виконавця від 23.01.2020 року №69, заборгованість відповідача станом на 01.01.2020 року зі сплати аліментів становить 72321 грн. 00 коп. (а.с.5). Позивач наводить свій розрахунок неустойки по аліментах, зазначаючи, що за період невиплати аліментів з 01.03.2014 р. по 31.12.2019 року неустойка за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] становить 22 417 грн. 87 коп. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна. В даному випадку, суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності його вини щодо виникнення боргу по аліментах. А тому, вимоги позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2014 р. по 31.12.2019 р., включно, є обґрунтованими. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, з урахуванням даних щодо заборгованості по аліментах за кожен місяць, що були надані Білоцерківським міським відділом ДВС ГТУЮ в Київській області, загальна сума пені за зобов`язаннями по сплаті коштів на утримання дочки [PERSON] , за вказаний вище період становить 22417 грн. 87 коп. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] в сумі 22417 грн. 87 коп., розрахунок пені проведено у відповідності до вимог чинного законодавства. На підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved