Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2007 року по 21.09.2013 року. Сторони мають спільну дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем і перебуває повністю на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1\\ 4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2007року сторони по справі зареєстрували шлюб та з 21.09.2013 року даний шлюб розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 30.08.2013 року. Встановленим є те, що [INFO] у сторін по справі народилась донька [PERSON], що підтверджується зібраними матеріалами справи (а.с.2,3,4) Відповідно до довідки ЖЕК №6 позивач зареєстрована та проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] Як вбачається зі змісту позовної заяви сторони по справі проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, заперечень на позовну заяву на адресу суду не направляв. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню в дохід держави сума судових витрат по справі в розмірі 551грн. 20 коп. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved