Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 21 серпня 2011 року між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, який зареєстрований Носковецькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, про що складено актовий запис № 04. За час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 13 грудня 2017 року. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивачу відомо, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень з відповідача не проводиться. Відповідач працездатний, а тому має можливість сплачувати аліменти. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З пололожень ч. 1 ст. 280 ЦК України слідує, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів зокрема, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2011 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Носковецькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], зареєстроване та видане виконкомом Тхорівської сільської ради Сквирського району Київської області від 17 квітня 2012 року, актовий запис № 4. Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 13 грудня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина залишилась проживати з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивачем вибраний спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця і до повноліття дитини. Крім того при визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 СК України, а саме відповідач фізично здоровий, інших осіб на яких сплачуються аліменти не має. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved