Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 06 червня 2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 105. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені. Батько дитини з сім`єю не проживає, допомоги на утримання доньки не надає, тому позивачка вимушена звернутись за допомогою до суду і просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06.06.2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 105. (а.с.8) Згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 06.06.2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 14) Відповідно до копії довідки про склад сім`ї № 188 від 27.04.2021 року, виданої Кальчицькою сільською радою Нікольського району Донецької області встановлено, що малолітня [PERSON] , 2019 року проживає разом з матір`ю [PERSON] за одною адресою. (а.с.16) Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя разом не проживає, відповідач не прийняв заходів для збереження сім`ї, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обов`язок батьків по утриманню дитини та порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що донька [PERSON] , 2019 року народження, проживає разом з матір`ю, домовленості між батьками щодо способу виконання батьком дитини обов`язку по її утриманню між сторонами не досягнуто, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Заявлений позивачем розмір стягуваних аліментів відповідає мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved