Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12 травня 2014 року між ними був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з квітня 2015 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, проте згідно з адресованою до суду заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №085867 від 12 травня 2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бляшинець) зареєстрований 12 травня 2014 року виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №01 (а.с.4). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №152209 від 12 травня 2014 року, [PERSON] народився 28 квітня 2014 року, та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з квітня 2015 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Каленіченко». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судовий збір необхідно покласти на відповідача у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved