Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за № [NUMBER] від 21.06.1996 року, що розташована на території Цвітненської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що незадовго до смерті [PERSON], матері позивача, на її ім'я було виготовлено сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай), проте нею сертифікат не був отриманий на руки. Після смерті матері позивач звернувшись в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Представник відповідача - Цвітнеської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечує. Представник відповідача - Олександрівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). З свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до актового запису про шлюб [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). Довідкою Цвітненської сільської ради підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована в с. Цвітне Олександрівського району Кіровоградської області з 1986 року по день смерті [INFO], також разом з нею була зареєстрована її дочка [PERSON], з 1995 року по даний час (а.с. 12). Згідно інформаційних довідок з заповітів та спадкових справ із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 13, 14). З листа відділу Держземагенства в Олександрівському районі вбачається, що сертифікат на право власності на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] серії [NUMBER] зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Дзержинського на території Цвітнеської сільської ради за № [NUMBER] від 21.06.1996 року власником отриманий не був та зберігається в архіві відділу. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті - [PERSON] на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Цвітненської сільської ради у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК Української РСР (в редакції 1963р.) часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пунктом 17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України передбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації вимоги на відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток в натурі та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивач є належним спадкоємцем майна після смерті матері [PERSON], суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та базуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved