Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , по якому просить стягнути з відповідача заборгованість по договору позики в сумі 62810,56 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачкою було укладено договори позики, відповідно до якого вона 30.05.2013 року взяла в «Приватбанк» кредитну картку на суму 4000 грн. і згідно домовленості віддала картку відповідачці. Як потім стало відомо в січні 2014 року по цій картці кредитний ліміт було збільшено до 8000 грн. Відповідач користувалася цим кредитом, але проценти не платила і кредит не погашала. Таким чином за договором позики відповідач повинна повернути їй кошти в сумі 8000 грн. тіло кредиту і проценти за користування кредитом, які нарахував банк на 27.07.2016 р. 54810,56 грн., а всього 62810,56 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2018 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.22-23). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.62) В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. За приписом ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до розписки від 01.06.2017 року відповідач [PERSON] , підтвердила, що 30 травня 2013 році попрохала [PERSON] взяти для неї в борг від неї кредит у Приватбанку, на що [PERSON] дала згоду і отримала кредит в сумі 4 000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , яку віддала їй. Згодом кредитний ліміт був збільшений до 8000 грн. Цією карткою користувалася особисто вона, а [PERSON] вона пообіцяла повернути кошти на кредитну картку, після чого віддати картку їй. Але, використавши всі кошти, які були на картці, на свої особисті потреби, вона кредит не погасила і гроші не повернула. На даний час вона зрозуміла свою провину, визнала, що заборгувала гроші і зобов`язалася повністю відшкодувати [PERSON] борг в сумі 8 000 грн. кредитних коштів, проценти за користування кредитом в розмірі 30% на рік, заборгованості по комісії за користування кредитами, а також штрафи, які випливають з прострочення кредиту, в тій сумі, яку нарахує банк до 01 серпня 2018 року (а.с. 6). Згідно ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Термін повернення грошових коштів в розпискам сторонами узгоджений та визначений до 01.09.2018 року. Проте, до цього часу позичальник не повернув позикодавцеві позику. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до ст. 141 ЦПК України, зокрема, у відповідності до ч. 1 та ч. 2 цієї статті судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved