Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 28 березня 2017 року, який зареєстрували у Нікопольському міськрйонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 145. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Останнім часом сторони припинили шлюбні відносини та зараз проживають окремо один від одного. [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою судді від 12 вересня 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.12). Відповідач [PERSON] про розгляд даної справи був повідомлений у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.13,15). Роз'яснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали, але не пізніше 24 жовтня 2018 року (а.с.12). Однак [PERSON] відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2,3 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як встановлено судом, подружжя від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на повному матеріальному утриманні позивача, коштів якої не вистачає для забезпечення нормального рівня життя та розвитку дитини. [PERSON] ухиляється від утримання доньки [PERSON] та добровільно матеріальної допомоги не надає. Суд даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї малолітньої доньки, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обов'язків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання доньки [PERSON], добровільно матеріальної допомоги [PERSON] не надає, суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з [PERSON] відповідно до ст.ст. 181,183 Сімейного кодексу України повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 липня 2018 року. За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Outcome: approved