Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що [INFO] в с. Іллінське Путивльського району Сумської області помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить в тому числі й житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем після смерті чоловіка першої черги за законом, позивач прийняла спадщину (спадкова справа № 166/2018 від 21.11.2018), однак не може оформити свої спадкові права на будинок в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно не містить його адреси - назви вулиці та номеру будинку. Посилаючись на вказане, просила визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями, загальною площею 144,4 кв.м, розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій справу просила слухати за її відсутності, позов підтримала, у позовній заяві не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа також не з`явилася, у поданій заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, у вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Оскільки позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, на підставі статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджено те, що [INFO] в с. Іллінське Путивльського району Сумської області помер [PERSON] , чоловік позивача, після смерті якого відкрилася спадщина (а.с. 6, 9). До спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями (спорудами) по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем чоловіка першої черги за законом, прийняла спадщину (спадкова справа № 166/2018 від 21.11.2018) (а.с. 10). Разом з тим, в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю у правовстановлюючому документі адреси цього майна, що видно з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2019 № 1250/02-31 (а.с. 17). Як вбачається з копії типового договору купівлі-продажу будинку садибного типу з надвірними будівлями від 08.06.1992, [PERSON] придбав в колгоспі ім. Леніна житловий будинок садибного типу (а.с. 7-8). Відповідно до копії рішенням Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 12.11.2019 «Про підтвердження адреси житлового будинку та земельних ділянок в с. Іллінське», було підтверджено фактичну адресу розташування належного на праві власності житлового будинку померлому [PERSON] [ADDRESS] , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0506 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 5923888100:03:001:0019. За земельною ділянкою площею 0,3389 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 5923888100:03:001:0018, яка межує з земельною ділянкою кадастровий № 5923888100:03:001:0019, залишити фактичну адресу житлового будинку [PERSON] : [ADDRESS] (а.с. 11). З копії виписки з погосподарської книги виконавчого комітету Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 03.12.2019 № 366/02-13 вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі за № 0200-1 за [PERSON] значиться житловий будинок загальною площею 64 кв.м, жиловою площею 35,8 кв.м, та надвірні споруди, які знаходяться по [ADDRESS] (а.с. 16). Крім того, убачається з технічного паспорту від 02.12.2019 те, що згаданий будинок садибного типу, загальною площею 64 кв. м, житловою площею 35,8 кв.м, з надвірними спорудами (будівлями), побудовані у 1987-1988 роках (а.с. 12-15). Згідно з п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 (із змінами) визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на спірний житловий будинок, загальною площею 64 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, що є підставою для часткового задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial