Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення малолітньою донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від фактичних шлюбних відносин, сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Присутня в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Присутній в судовому засіданні представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач вже сплачує на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), та в разі задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини у вказаному в позові розмірі, залишиться майже без коштів на існування, тому згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі, в розмірі 2200,00 грн., щомісяця до досягнення дитиною 3-річного віку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин, у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка відповідно до довідки виданої Софіївською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області № 63 від 06.02.2019 (а.с.8), проживає разом із позивачем. Позивач посилається на те, що до досягнення дитиною трирічного віку вона ніде не працює, та не може самостійно себе забезпечувати, так як відповідно до довідки наданої Управлінням соціального захисту населення від 05.02.2019 (а.с.6), отримує допомогу в розмірі 860,00 грн. на місяць, та іншого доходу не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а.с.7). Крім того, вказує, що їй не вистачає зазначених коштів на існування, а відповідач в добровільному порядку кошти на її утримання не надає, у зв'язку із чим вона вимушена звернутися до суду. Згідно ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене та те, що дитина знаходиться при матері, а позивач потребує матеріальної допомоги на її утримання, в той час як відповідач є працездатним та, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, працює, має заробіток близько 17000,00 грн. на місяць, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні спору суд враховує, що прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів, суд враховує також вимоги ст.84 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, їх дохід, крім того, суд бере до уваги, що відповідач вже сплачує аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу). Також, суд приймає до уваги, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2019 році: для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 грн, з 1 липня - 2007 грн, з 1 грудня - 2102 грн. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Відповідно до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial