Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити нотаріальні дії. До початку розгляду справи по суті позивач змінила предмет позову та виклала позовну заяву в іншій редакції про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, на дату відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.03.2006 року померла [PERSON], матір позивачки [PERSON]. Позивачка, будучи донькою померлої та спадкоємицею за заповітом, звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 25.06.2016 року. Того ж дня, 25.06.2016 року, держаним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини та фактично не прийняла її, оскільки не проживала із померлою матір'ю на день її смерті. Матеріалами справи підтверджується, що померла [PERSON] проживала за адресою [INFO]. В той же час, згідно довідки Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.07.2016 року № 1134, [PERSON] була зареєстрована з 18.09.1998 року по 30.03.2007 року в с. Любимівка, вул. Богданова, 54-а, вказана адреса реєстрації зазначена також в паспорті позивачки. Таким чином, згідно представлених документів, адреса проживання померлої - с. Любимівка, Дніпропетровського району, вул. Богданова, 54, а спадкоємиці - с. Любимівка, Дніпропетровського району, вул. Богданова, 54-а. При цьому, адресою місця проживання спадкоємиці була та ж сама адреса, що й спадкодавиці - вул. Богданова, 54 с. Любимівка, Дніпропетровського району, а за адресою вул. Богданова, 54-а, с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області взагалі відсутній будинок чи інше житлове приміщення, яке було б придатним для проживання в розумінні ст. 29 ЦК України, що свідчить про помилковість зазначення даної адреси в документах, що посвідчують місце реєстрації позивачки. Відповідно, й реєстрація місця проживання повинна здійснюватися, виходячи із відомостей про житловий будинок чи інше житлове приміщення, в якому особа постійно чи тимчасово проживає. Як підтверджується матеріалами справи, в паспорті позивачки місцем реєстрації зазначена вул. Богданова, 54-а, село Любимівка, Дніпропетровського району. Однак, за даною адресою взагалі відсутній житловий будинок, в тому числі й віднесений до об'єктів самочинного будівництва, будь-яка тимчасова будівля чи інше приміщення, придатне для проживання. Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавицею [PERSON] станом на дату смерті останньої. Визнати за [PERSON] право на оформлення спадщини після померлої матері, [PERSON]. Представник позивача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Любимівської сільської ради в судове засідання не зявився, але до його початку надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, прийняти рішення відповідно до норм діючого законодавства. Державний нотаріус\~Дніпровської державної\~нотаріальної контори\~[PERSON]в судове засідання не зявилася. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть І-КИ №695438 від 13 квітня 2016 року, вбачається, що [PERSON] померла 16 березня 2006 року, про що виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис №18 від 16 березня 2006 року. (а.с.100). Як вбачається з копій свідоцтва про народження (повторного) від 13.04.2016 року та свідоцтва про шлюб від 23.06.2016 року (а.с. 102, 103) [PERSON] є матірю [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт від 25.12.1996 року, посвідчений секретарем виконкому Любимівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON], згідно умов якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON]. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON], серія АН 544940, місце її реєстрації з 18.09.1998 року по 20.03.2007 року зазначено с. Любимівка вул. Богданова, буд. 54а, що також підтверджується довідкою Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.07.2016 року № 1134. (а.с.9). Згідно довідки виданої Любимівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 14.04.2016 року № 522, вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO], сама. (а.с.104). Також, згідно довідки виданої Любимівською сільською радою від 28.11.2017 року №2169, вбачається, що згідно записів в погосподарських книгах Любимівської сільської ради за 2006-2010 роки (особовий рахунок №979), 2011-2015 по теперішній час (особовий рахунок №0209-4),поштова адреса с. Любимівка, вул. Богданова, 54а, в розділі ІІ.Житловий будинок/квартира/ в приватній власності, користуванні громадян, записи про наявність будь-якої забудови відсутні. Отже, адреса проживання на час відкриття спадщини 16.03.2006 року, спадкодавця [PERSON] - с. Любимівка, Дніпропетровського району, вул. Богданова, 54, а позивачки - с. Любимівка, Дніпропетровського району, вул. Богданова, 54-а. В матеріалах справи є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2016 року, з якого вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої 16.03.2006 року, оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини. (а.с.5). Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~року №\~7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені заповітом. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. В судовому засіданні встановлено відсутність інших спадкоємців, що вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 16.03.2006 року. В судовому засіданні встановлено, що адресою місця проживання [PERSON] була та ж сама адреса, що й [PERSON] - вул. Богданова, 54 с. Любимівка, Дніпропетровського району, а за адресою вул. Богданова, 54-а, с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області взагалі відсутній будинок чи інше житлове приміщення в с. Любимівка. Приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки позивач вчинила всі дії, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі їй було відмовлено з незалежних від неї обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved