Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 27 жовтня 2010 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб. У спільному шлюбі у них народився син: [PERSON] [INFO]. Син проживає зі позивачем і знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем [PERSON] не досягнуто Позивачу відомо, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу та сплачувати на користь позивача на утримання їхнього сина, [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі. Просить: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання, сина [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі щомісячно, в розмірі 1200 грн. (тисяча двісті гривень) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання не звився про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини\~ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ст. 180 СК України Батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ч. З ст. 181 СК України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. ч. 2 ст. 182 СК України Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. ч. 1 ст. 183 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1. Ст., 184 СК України Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 141 СК України\~встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року) та статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що 27 жовтня 2010 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб. У спільному шлюбі у них народився син: [PERSON] [INFO]. Син проживає зі позивачем і знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем [PERSON] не досягнуто Позивачу відомо, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу та сплачувати на користь позивача на утримання їхнього сина, [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі. За таких обставин, та згідно норм закону, суд приходить до висновку, що причини, які викликали у позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, у звязку з чим слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання, сина [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі щомісячно, в розмірі 1000 грн. (тисяча двісті гривень) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття [PERSON] [INFO]. Крім того, відповідно до ч.3\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial