Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, зазначаючи, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 48048056 з виконання виконавчого листа № 200/8823/15-ц від 11.06.2015 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики грошових коштів у розмірі 13\~560\~000 доларів США. В рамках вказаного виконавчого провадження 07.07.2015 року постановою державного виконавця ВПВР ДВС було накладено арешт на кошти та інші цінності, які перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні в ПАТ «Банк Форум», в тому числі на рахунках № 26208500154487, № 26309517154487, № 26256000346941, № 26258000655157, № 26250000593983, № 26258000655157 у межах суми стягнення. 02.07.2015 року позичальником [PERSON] рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було виконано добровільно у повному обсязі, а тому в той же день [PERSON] звернувся до ВПВР ДВС із заявою про добровільне виконання рішення та про повернення виконавчого листа без виконання. Постановою державного виконавця від 09.10.2015 року виконавчий лист було повернуто стягувачу, але арешт, накладений постановою від 07.07.2015 року, знято не було. Тому позивач просила суд зняти арешт з належного їй майна, а саме: з коштів та інших цінностей, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні в ПАТ «Банк Форум» в тому числі на рахунках № 26208500154487, № 26309517154487, № 26256000346941, № 26258000655157, № 26250000593983, № 26258000655157, накладений постановою державного виконавця ВПВР ДВС від 07.07.2015 року в рамках виконавчого провадження № 48048056. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 43). Представник третьої особи, ВПВР ДВС Міністерства юстиції України в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження». Тому представник третьої особи просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову (а.с. 35-37). Суд, вислухавши представника позивача, з*ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 48048056 з виконання виконавчого листа № 200/8823/15-ц від 11.06.2015 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики грошових коштів у розмірі 13\~560\~000 доларів США (а.с. 6, 7). В рамках вказаного виконавчого провадження 07.07.2015 року постановою державного виконавця ВПВР ДВС було накладено арешт на кошти та інші цінності, які перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні в ПАТ «Банк Форум», в тому числі на рахунках № 26208500154487, № 26309517154487, № 26256000346941, № 26258000655157, № 26250000593983, № 26258000655157 позивача у межах суми стягнення (а.с. 8). Постановою державного виконавця від 09.10.2015 року виконавчий лист було повернуто стягувачу [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із надходженням на адресу відділу заяви від останнього про повернення виконавчого листа без виконання (а.с. 9, 13). Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме : закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого провадження стягувану - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав згідно із статтею 48 цього Закону. Згідно зі статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження ( крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов*язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв*язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених чим Законом. Згідно з частиною 2 статті 50 цього Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), якій його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За статтею 383 цього Кодексу сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз*яснено, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. З огляду на зазначене, суд вважає, що [PERSON] обраний невірний спосіб захисту її порушеного права. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача. Остання має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права зі скаргою, яка розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Outcome: dismissed