Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 205 020 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 20.08.2013 року відповідач взяла у неї грошові кошти у сумі 18 000 доларів США в рахунок передоплати за квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності, про що власноручно останньою і було написано розписку та зобов'язалась укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири. Однак свої зобов'язання відповідач належним чином не виконала, договір купівлі-продажу не уклала, грошові кошти не повернула. Позивач вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її законні права та інтереси, в зв'язку із чим і вимушена звернутися до суду з даним позовом. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 2050,20 грн., які були сплачені нею при подачі позову до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.08.2013 року [PERSON] взяла у позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 18 000 доларів США в рахунок передоплати за квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності, про що власноручно останньою і було написано розписку та зобов'язалась укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири.(а.с. 4) Свої зобов'язання відповідач належним чином не виконала, договір купівлі-продажу не уклала, грошові кошти не повернула. 31.12.2013 р. позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення вищевказаних грошових коштів, яка останньою була залишена без задоволення. Виходячи зі змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 18 000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 205 020 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 2050,20 грн.

Outcome: approved