Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом який обґрунтовано тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . В будинку зареєстровані, окрім неї, внук [PERSON] та його колишня співмешканка [PERSON] . Проте відповідач з 06.03.2020 у вищевказаному житлі не проживає, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку, її особистих речей в будинку немає, будинком не цікавиться. Перешкод у користуванні будинком позивач відповідачу не чинила, вона добровільно поїхала з будинку та вже понад один рік проживає у м.Кам`янське Дніпропетровської області. Фактично у її будинку зареєстрована стороння людина, з якої немає жодних родинних відносин. У добровільному порядку відповідач з місця реєстрації не знімається. Посилаючись на те, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у житловому будинку, комунальні послуги не сплачує та участі в утриманні цього майна не бере, а вона позбавлена змоги користуватись субсидією, просила визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним будинком. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у позові. Крім того зазначила, що зареєструвала відповідача у своєму будинку на прохання онука. Прожила відповідач у будинку близько двох місяців січень і лютий 2020 року, після чого поїхала. Вона є особою похилого віку, думала, що їй будуть допомагати онук та його співмешканка по господарству. Відповідач в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 23.12.2008 позивач є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , Ѕ частина житлового будинку належить [PERSON] (а.с.7). Право власності на вказане майно 23.12.2008 було зареєстровано Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала Ѕ частину житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] (а.с.12-14). З довідки виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради Полтавської області від 26.05.2021, вбачається, що власником згаданого домоволодіння є [PERSON] , у вказаному будинку зареєстровані, окрім внука [PERSON] , співмешканка [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради від 26.05.2021 за №301, [PERSON] зареєстрована у житловому будинку у [ADDRESS] , але не проживає з 06.03.2021 (а.с.16). Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] суду підтвердила, що відповідач прожила у будинку позивача нетривалий час взимку 2020 року, і орієнтовно після березня 2020 поїхала. З позивачем проживає поряд на одній вулиці. Свідок [PERSON] суду показав, що є односельцем позивача, його мати дружила з нею. Знав, що відповідач була зареєстрована у позивача, з весни 2020 року у будинку позивача не проживає. Відповідача бачив один раз. Про те, що остання поїхала навесні 2020 року, йому відомо від позивача та односельців. Згідно з ст.41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п.2 ч.1 ст.395 ЦК України речовими правами\~на чуже\~майно,\~зокрема,\~є право користування (сервітут). Частиною першою статті 401 ЦК України\~передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно\~ч.1 ст.402 ЦК України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України\~сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Наявність реєстрації відповідача у вказаному будинку є презумпцією встановлення такого сервітуту на підставі\~статті 402 ЦК України і створюють перешкоди позивачу у праві володіння, користування та розпорядження її майном. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки право відповідача на користування чужим майном (будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч.2 ст.406 ЦК України. В зв`язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved