Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнених позовних вимог зазначає, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2009 року. Від спільного шлюбу вони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , який є дитиною інвалідом та [PERSON] , [INFO] , який має незадовільний стан здоров`я: наслідки раннього органічного ураження центральної нервової системи, затримка мовного розвитку. Останній час від відносини між ними погіршилися, вона вирішила розірвати їх шлюб та скористатися правом на стягнення аліментів, оскільки вона не працює, так як опікується за дитиною [PERSON] , який є інвалідом. За їх спільною згодою із відповідачем [PERSON] залишається мешкати з нею, а [PERSON] разом з батьком. Відповідач працює на ШУ «Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», та отримує заробітну плату, а тому має надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON] , 2006 року народження, в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходів), але не 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність та уточнений позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд розглянути справу в його відсутності, не заперечує проти задоволення уточненого позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського управління юстиції Дніпропетровської області 23 червня 2006 року, актовий запис № 110 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25 травня 2017 року та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25 травня 2017 року (а.с. 9, 10). Дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку в КНП «ЦПМСП м. Тернівка» та є інвалідом дитинства, про що свідчить довідка від 24 жовтня 2019 року, видана Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради (а.с. 11). Дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку в КНП «ЦПМСП м. Тернівка», про що свідчить довідка від 24 жовтня 2019 року, видана Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради (а.с. 11). Позивач [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Тернівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу та надбавку на догляд за дитиною-інвалідом, [PERSON] , [INFO] з 23 вересня 2010 року по 23 грудня 2024 року, в розмірі 3212,80 грн., що підтверджується довідками про отримання допомоги від 28 жовтня 2019 року № 1036, виданими Управлінням соціального захисту населення Тернівської міської ради (а.с. 13, 14). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З уточненої письмової заяви позивача встановлено, що сторони за спільною згодою домовилися, що дитина [PERSON] , 2006 року народження, бути мешкати з позивачем, а [PERSON] , 2009 року народження, з батьком. Крім того, зписьмової заяви відповідача видно, що він уточнені позовні вимоги позивача визнає повністю. Згідно з ч. 4. ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог повністю, суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2019 року. Статтею 430 ЦПК України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved