Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2016 року, який зареєстрований Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 18 червня 2016 року зроблено відповідний актовий запису за №60. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. З 09.03.2017 року вони фактично припинили шлюбу відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу в розмірі 860, 00 грн., що в теперішній час зовсім недостатньо для свого існування. Інших доходів не має та потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини та аліменти на її утримання в розмірі ? частини до досягнення донькою 3-х років. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи провести без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 339932, 18 червня 2016 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : « Хуповка». З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 619249, вбачається, що її батьками є сторони по справі. З довідки начальника СМКП «ЖЕК-2» №420 від 05.04.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], разом з нею проживає неповнолітня донька [PERSON], [INFO] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно ч. 1\~ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного Кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу ( ч.4\~ст. 84 Сімейного Кодексу України). При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягненням донькою [PERSON], 12.10.2016 року трьох років, суд враховує працездатність відповідача та позивача, їх матеріальне становище, стан їх здоров'я, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років та 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Крім того, згідно ч.6 ст.141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та ст. ст.\~84,\~179,\~180,\~182,\~184,\~191 Сімейного Кодексу України, \~

Outcome: approved