Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, 08 жовтня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, [INFO] року у позивачки та у відповідача народилася дитина - [PERSON], у свідоцтві про її народження в графі «батько» вказаний відповідач. З травня 2010 року позивачка з відповідачем припинили подружні відносини і стали проживати окремо, з цього моменту та по теперішній час дитина проживає разом з позивачкою та виховується без будь-якої участі відповідача. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, вихованням та утриманням дитини не займається, долею не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, про її фізичний, розумовий та моральний розвиток не піклується. Зазначає, що дитина страждає тугоухістю ІІІ -ІV ст., користується слуховими апаратами і є дитиною інвалідом, а тому позиваці доводиться докладати додаткові зусилля як по її догляду так і нести додаткові матеріальні витрати. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. В судовому засіданні позивачка та її представник на позовних вимогах наполягають та просять задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка про виклик до суду надсилались йому за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання: [ADDRESS], однак до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у зв'язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в судове засідання не з'явився, однак від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, враховуючи інтереси малолітньої дитини. Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини, вислухавши сторони, допитавши свідка, проаналізував зібрані про справі докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що дійсно 08 жовтня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області з актовим записом №797 (а.с.6). [INFO] року у позивачки та відповідача народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Комфорт-Мелітополь», малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.8). Крім того, згідно характеристики директора Мелітопольської гімназії №19 на [PERSON], за час її навчання в школі, батько до навчального закладу ніколи не навідувався, не цікавився навчанням своєї малолітньої дочки (а.с.9). Починаючи з 2010 року відповідач проживає окремо від позивачки з дитиною та жодного з покладених на нього батьківських обов'язків не виконує. Вищевказані обставини повністю підтверджує допитаний в судовому засіданні свідок. Свідок [PERSON] показала в судовому засіданні, що вона є сусідкою позивачки, відповідача поряд з дитиною вона бачила останній раз в 2010 році, після цього він жодного разу до дитини не навідувався. На останній День Народження дитини, батька поряд не було, подарунка від нього також не було. Зі слів позивачки матеріальної допомоги батько дитині не надає. Відповідно висновку Органу опіки та піклування від 19 грудня 2013 року №216/5 встановлено, що відповідач за вказаною адресою у позові не проживає, тому у зв'язку з цим неможливо встановити причини невиконання батьком своїх обов'язків по відношенню до дочки, а тому вони не можуть підтримати позов /а.с.37/ Наявний у матеріалах справи вищевказаний висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер. Цей висновок в силу вимог частини 2 статті 212 ЦПК України, згідно якої жоден з доказів не має для суду наперед встановленого значення, оцінюється судом нарівні з іншими доказами в справі. П. 16 Постанови ПВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, вихованням та утриманням не займається, долею не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, про його фізичний, розумовий та моральний розвиток не піклується. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, дитина страждає тугоухістю ІІІ -ІV ст., користується слуховими апаратами і є дитиною інвалідом/а.с.10-11/, а тому позиваці доводиться докладати додаткові зусилля як по її догляду так і нести додаткові матеріальні витрати. Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], і у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у заявленій позивачкою розмірі з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved