Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] та просить зняти арешт\~ на будинок [ADDRESS] накладений Першою черкаською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження: 5011201 на підставі ухвали б/н Смілянського міського суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 листопада 1987 року позивач набула право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, що посвідчене державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори. 30 червня 1989 року вона набула право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори. Маючи намір розпорядитися належною їй частиною будинковолодіння [ADDRESS] їй стало відомо, що 15 липня 1997 року ухвалою Смілянського міського суду б/н накладено арешт на вищевказаний будинок, який 24 травня 2007 року Першою Черкаською державною нотаріальною конторою був перенесений з діючого на той час реєстру «Феміда» до новоствореного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позивач звернулася до Першої Черкаської державної нотаріальної контори, Смілянської державної нотаріальної контори, Черкаського обласного державного нотаріального архіву та з питання можливості зняття арешту з належного на праві приватної власності їй майна, будинку [ADDRESS] , однак їй надано відповідь про те, що ухвала Смілянського міського суду від 15 липня 1997 року, на підставі якої накладена заборона на відчуження майна, не збереглася, та була знищена, відтак звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити без його участі. Представник Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином. 3-тя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася,\~ однак надала суду заяву в якій зазначила, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи,\~ надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи,\~ суд вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Судом встановлено, що\~ згідно\~ свідоцтва про право на спадщину від 25 листопада 1987 року, яке посвідчене державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори\~ та зареєстрованого в реєстрі за №11537 [PERSON] \~ є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається із договору дарування від 30 червня 1989 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2328 [PERSON] \~ є власником 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до довідки КП «ЧООБТІ» від 21 березня 2018 року № 305-о станом на 01 січня 2013 року право власності житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано у Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за [PERSON] , зокрема на 1/2 частину на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25 листопада 1987 року, 1/4 частину на підставі договору дарування від 30 червня 1989 року та за [PERSON] на 1/4 частину на підставі договору дарування від 10 жовтня 1973 року (а.с. 10). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 214746027 від 02 липня 2020 року на будинок [ADDRESS] накладено заборону відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали Смілянського міського суду б/н, власником будинку зазначено [PERSON] (а.с. 11). Із повідомлення Черкаського обласного державного нотаріального архіву № 963/02-04 від 17 серпня 2020 року вбачається, що переписка по накладенню і зняттю заборон та арештів на жилі будинки і квартири по 2000 рік включно знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 20). Згідно інформації Першої черкаської державної нотаріальної контори № 613/01-16 від 15 липня 2020 року вбачається, що матеріали по арештах на нерухоме майно, що знаходиться в м. Сміла передані до Смілянської державної нотаріальної контори (а.с. 21). Як вбачається із повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що згідно даних з 1997 по 2007 рік включно щодо обліку реєстрації заборон на відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, відсутні документи щодо підстави накладення (або зняття) заборони на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 22). У відповідності з ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володінням майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого\~ немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відтак, позивач позбавлена можливості реалізувати свої права, щодо вільного володіння, користування, розпорядження належним їй на праві приватної власності майном, через наявність існуючої заборони відчуження будинковолодіння [ADDRESS] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є\~ обґрунтованими та доведеними, відтак підлягають задоволенню. На стягненні судових витрат з відповідачів позивач не наполягала. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved