Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року належить приміщення магазину загальною площею 50,4 кв.м. по проспекту Миру, 7 в м. Шепетівка Хмельницької області. 16.07.2015 року між нею та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено Попередній договір до укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення - вищевказаного приміщення магазину. Відповідно до п. 2.1 Попереднього договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення не пізніше 16.07.2017 року за ціною 38000 доларів США, умовою якого є відповідно до п. 2.5 Попереднього договору повна сплата платежів, передбачених п. 2.2 цього договору, а саме по 1720 доларів США щомісячно. Згідно п. 2.4 Попереднього договору з моменту його укладення відповідач отримала право користування предметом Попереднього договору вищевказаним приміщенням магазину. Відповідач на виконання умов Попереднього договору сплатила 13760 доларів США, однак з липня 2016 року припинила проводити оплату, на вимогу провести погашення заборгованості не реагує, заборгованість на даний час складає 24240 доларів США, після спливу строку Попереднього договору 16.07.2017 року провести повну оплату за магазин і укласти Основний договір не бажає. В звязку з наведеним просить визнати невиконання умов Попереднього договору до укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.07.2015 року з вини покупця [PERSON] та витребувати у неї нежитлове приміщення магазину по проспекту Миру, 7 в м. Шепетівка Хмельницької області загальною площею 50,4 кв.м. і передати його власнику [PERSON] [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої на її користь 384\~604,67грн., що згідно офіційного курсу Національного банку України на 26.12.2017 року еквівалентно 13760 доларів США. Зустрічні вимоги обґрунтовує тим, що на виконання своїх зобовязань за Попереднім договором до укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину по проспекту Миру, 7 в м. Шепетівка Хмельницької області, укладеного 16.07.2015 року між нею та [PERSON], періодично сплачувала для останньої через її представника [PERSON] по 1720 доларів США, а всього сплатила 13760 доларів США. Оскільки основний договір купівлі-продажу не було укладено, тому [PERSON] зобовязана повернути їй грошові кошти, одержані як аванс у рахунок суми за основним договором. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 11.01.2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів прийнято до спільного розгляду та об'єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання невиконання умови попереднього договору з вини покупця, витребування майна з чужого незаконного володіння. За заявою позивача за зустрічним позовом [PERSON] про забезпечення позову ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду від 12.01.2018 року забезпечено зустрічний позов шляхом накладення арешту на належне на праві власності [PERSON] нежиле приміщення магазину загальною площею 50,4 кв.м. по проспекту Миру, 7 в м. Шепетівка Хмельницької області. В судовому засіданні представники позивача-відповідача за первісним позовом первісний позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, зустрічний не визнали, пояснили, що сплачені [PERSON] авансові платежі в сумі 13760 доларів США не підлягають поверненню, оскільки є передоплатою по договору, крім того вважають вказану суму коштами за користування відповідачем спірним приміщенням магазину за період з 16.07.2015 року по даний час. Відповідач-позивач за зустрічним позовом та її представник первісний позов визнали частково, не заперечують повернути [PERSON] спірне приміщення магазину, однак вважають, що основний договір не укладено не з вини покупця, а з вини продавця із-за того, що остання поставила обовязкову вимогу для придбання магазину викуп всього наявного у магазині товару, який самостійно оцінила в 25000 доларів США, завищивши тим сам ринкову ціну магазину. Зустрічний позов підтримують з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві. Заслухавши учасників справи, які з'явились на судовий розгляд, дослідивши матеріали справи, суд знаходить первісний позов підлягаючим до задоволення, а зустрічний позов до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Попередній договір до укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (далі Попередній договір), посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1482. За умовами п. 2.1 Попереднього договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити Основний договір не пізніше 16.07.2017 року за ціною 38000 доларів США, які покупець [PERSON] зобовязувалась сплачувати щомісячно по 1720 доларів США з поверненням останнього платежу в сумі 1880 доларів США до 16.07.2017 року, що визначено п. 2.2 Попереднього договору. Відповідно до п. 2.4 Попереднього договору право користування предметом Попереднього договору покупець [PERSON] набуває з моменту його укладення, а умовою укладення Основного договору є повна сплата платежів, передбачених п. 2.2. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала, що предмет Попереднього договору був переданий їй в користування відразу по укладені Попереднього договору, на виконання якого нею періодичними платежами сплачено кошти в загальній сумі 13760 доларів США, а решта із визначеної цим договором суми не сплачено із-за на її погляд завищеної продавцем ціни на магазин. Платежі нею здійснювались як передоплата (авансові платежі) для повної оплати вартості магазину до укладення Основного договору купівлі-продажу. [PERSON] не заперечує, що по даний час користується спірним приміщенням магазину. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Виходячи з того, що Основний договір між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж приміщення магазину, що знаходиться по проспекту Миру, 7 в м. Шепетівка не укладений протягом строку дії Попереднього договору від 16.07.2015 року у строк з 16.07.2015 по 16.07.2017 року, зобовязання, встановлені Попереднім договором, припинились. Оскільки відповідач [PERSON] по даний час користується спірним магазином, суд знаходить порушеним право власника магазину [PERSON], тому таке підлягає захисту. Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦПК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 387, 391 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачем [PERSON] вибрано такі способи захисту свого порушеного права, як визнання невиконання умови попереднього договору з вини покупця, витребування майна з чужого незаконного володіння, які на переконання суду, не суперечать закону або договору, виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, якою не визначено вичерпний перелік способів захисту цільних прав та інтересів. Оскільки судом встановлено, що умови Попереднього договору щодо повної оплати вартості предмета цього договору у визначений строк не виконала покупець [PERSON], суд знаходить, що саме з її вини не виконано такі умови, наслідком чого стало не укладення Основного договору. Відповідач [PERSON] після спливу строку дії Попереднього договору по даний час без будь яких правових підстав користується приміщенням спірного магазину, тому є недобросовісним володільцем і зобовязана негайно повернути це приміщення його власнику [PERSON], що передбачено ст. 400 ЦК України. Задовольняючи частково вимоги по зустрічному позову суд виходить з наступного. На виконання умов Попереднього договору до укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON] 16.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1482, [PERSON] сплатила [PERSON] 13760 доларів США, що підтверджується наданими суду копіями розписок і квитанцій банківських установ, визнано представниками позивача за первісним позовом в суді. За умовами Попереднього договору сплачені 13760 доларів США є частковою вартістю оплати предмета договору, після повної оплати якого мав бути укладений Основний договір купівлі-продажу, що передбачено п. 2.5 Попереднього договору. Відповідно до частини першої ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки договір купівлі-продажу між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана для [PERSON] грошова сума (забезпечуваний платіж) у розмірі 13760 доларів США є авансом, який підлягає поверненню для [PERSON] Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12, від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13. Щодо валюти стягнення авансу та його розміру суд виходить з положень частин першої та другої ст. 533 ЦК України, відповідно до яких грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п. 2.1 Попереднього договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити Основний договір за ціною 38000 доларів США, що на дату укладення цього договору є еквівалентною 840066грн. за курсом Національного банку України, встановленим станом на 16.07.2015 року. Таким чином сторонами визначено грошовий еквівалент іноземної валюти за курсом Національного банку України. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 384\~604,67грн., що еквівалентно 13760 доларів США на день подання зустрічного позову 26.12.2017 року. Станом на день вирішення спору 23.03.2018 року офіційний курс Національного банку України становить 2625,36грн. за 100 доларів США, тому еквівалент 13760 доларів США складає 361\~249,54грн. Суд відхиляє доводи представників позивача за первісним позовом на заперечення зустрічного позову з мотивів того, що сплачені [PERSON] на часткове виконання умов Попереднього договору кошти в сумі 13760 доларів США є оплатою за користування відповідачем спірним приміщенням магазину за період з 16.07.2015 року по даний час, оскільки такі умови не передбачені Попереднім договором. Згідно п. 2.4 Попереднього договору право користування предметом Попереднього договору покупець [PERSON] набуває з моменту його укладення. Умов щодо оплати, розміру оплати за користування предметом Попереднього договору до укладення Основного договору Попередній договір не передбачає. В звязку із задоволенням вимог позивача за первісним позовом, та частковим задоволенням зустрічного позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача за первісним позовом підлягає сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір в розмірі 8640грн., а з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом сума судового збору пропорційно до задоволених їй вимог 3612,49грн.

Outcome: partial