Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбу від якого є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2015 року № 629/3226/15-ц з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 05 серпня 2015 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів, тому з урахуванням потреб дитини, а також збільшенням прожиткового мінімуму на дитину просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з 500 гривень щомісяця на ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Також просила врахувати, що вона не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, інших доходів не має, тому у неї скрутне матеріальне становище, а також те, що по сплати аліментів є заборгованість. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Крім того повідомив, що він працює робочим в ПОСП «Агро-світ», на хронічні захворювання не страждає, стягнень за виконавчими листами не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.11.2012 року, виданого виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 61, [PERSON] народився [INFO] року, батьками є сторони по справі: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Згідно заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2015 року, яке набрало законної сили 16.12.2015 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 05.08.2015 року до повноліття дитини. На підставі виданого виконавчого листа відкрито виконавче провадження, що підтверджується копією постанови про відкриття провадження ВП № 49811583 від 14.01.2016 року. Відповідачем аліменти не сплачуються, в зв'язку з чим існує заборгованість за період з 16.12.2015 року по 01.05.2018 року, яка становить 16500,00 гривень. Шлюб між сторонами розірваний 12.11.2015 року, що підтверджується копією заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.10.2015 року. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейним законодавством України встановлено мінімальну межу аліментів, що можуть стягуватися на одну дитину, а саме: розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, раніше встановлені аліменти не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ч.2 ст. 12 СК України розмір аліментів на одну дитину має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1559,00 грн., тобто відповідач сплачував аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Тому суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. Розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів, що узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові № 61-11279св18 від 03.05.2018 року. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 гривень щомісячно на 1/4 частину заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved