Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 25 червня 2016 року уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Зазначає, що протягом останніх місяців відношення з відповідачем поступово погіршувалось, в результаті чого між подружжям зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на життя та обов`язки. З січня 2020 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їх доньки. Зазначає, що спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі з відповідачем на момент звернення з цим позовом-відсутній. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Дошлюбне прізвище просить не відновлювати, судові витрати з відповідача стягнути. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] (а.с.6). Сторони сімейних стосунків не підтримують із січня 2020 року, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться. З огляду на те, що між сторонами систематично виникають непорозуміння, що призвело до припинення подружніх відносин, примирення подружжя та подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач не просила відновлювати дошлюбне прізвище - « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Outcome: approved