Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 28 лютого 2007 року по 02 серпня 2011 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матірю. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення судової повістки, жодних заяв від нього не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України\~ заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі з 28 лютого 2007 року, який був розірваний за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2011 року (а.с.4-6,12). Рішення набуло чинності 13 серпня 2011 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Дитина проживає разом з матірю (а.с.13) та перебуває на матеріальному утриманні позивача, однак її коштів не достатньо для забезпечення нормального рівня життя та розвитку дитини. Суд даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обовязок надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання малолітнього сина [PERSON], добровільно матеріальної допомоги [PERSON] не надає, суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, \~приходить висновку, що з [PERSON] відповідно до ст.ст. 181,183 Сімейного кодексу України повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 червня 2017 року.\~\~\~ З урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Outcome: approved