Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що з 25.06.2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на ухилення відповідача від обов'язків щодо утримання дітей, на вимоги ст. 180-183 Сімейного кодексу України просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] - 1500 грн. та [PERSON] - 1500 грн., разом - 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, про що надав суду відповідні пояснення, що відповідач працює водієм таксі неофіційно та має можливість виплачувати аліменти в заявленому в позові розмірі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив вирішити справу згідно вимог законодавства та на підставі поданих документів (а.с. 78). Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 25.06.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком дітей, позивач [PERSON] - матір'ю (а.с. 6). Діти постійно проживають з позивачем, що сторонами не заперечується (а.с. 78, 107). Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як пенсіонер МВС та отримує пенсію по інвалідності, станом на 01.04.2013 року розмір пенсії складає 1073,80 грн. (а.с. 41, 42). Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» п.16 встановлено, що згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. З досліджених обставин судом встановлено, що між сторонами існують спірні правовідносини щодо утримання дітей, їх мати не отримує постійної матеріальної допомоги від відповідача, тому наполягає на стягненні аліментів. В судовому засіданні було встановлено, що на сьогоднішній день відповідач не працює, що підтверджено довідкою ГУПФУ в Луганській області. Доказів зворотного суду представлено не було. Позивачкою не представлено належних та допустимих доказів факту роботи відповідача водієм таксі. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що останнім відомо про роботу відповідача [PERSON] зі слів позивачки та [PERSON], а також з того, що [PERSON] неодноразово підвозив свідків на таксі. Крім того, свідки бачили відповідача [PERSON] у місті Луганську на автомобілі таксі, відповідач неодноразово розповідав свідкам про розмір свого прибутку, який отримує від здійснення цього виду діяльності. Суд критично оцінює ці докази, адже офіційними даними факт роботи відповідача водієм таксі не підтверджений, прямих доказів роботи відповідача не надано, а доводи сторони позивача щодо розміру заробітку відповідача як водія від 5000 грн. до 7000 грн. на місяць, сукупного заробітку від 6000 грн. до 8000 грн. на місяць жодним документом не підтверджені. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, які надані сторонами не інакше як за зверненням фізичних осіб. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо перебування його у трудових відносинах. Водночас, із матеріалів справи вбачається, що він є пенсіонером, інвалідом 3 групи та отримує щомісячну пенсію. Постановою КМУ від 26.02.1993 року №146 затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Даною постановою передбачено, що утримання аліментів з працівників проводиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи за догляд за ними. Таким чином, з усіх інших надбавок до пенсії утримання аліментів проводиться. Позивачкою не надано доказів того, що відповідач отримує будь-які інші доходи, крім пенсії. Також слід зазначити, що надбавка на утриманців нараховується лише непрацюючим пенсіонерам. З огляду на наведене та виходячи з гарантованого Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; передбаченого ст. 180 СК обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи, що відповідач не працює, отримує пенсію, має стабільний дохід, суд вважає необхідним стягнути аліменти у виді частки від заробітку відповідача, а не у твердій грошовій сумі. При визначені розміру частки аліментів, суд враховує, що позивачка також працює має стабільний дохід, стан здоров'я сторін та їх дитини та вважає доцільним і правильним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до повноліття старшої дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.02.2013 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial