Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, просила позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з липня 2007 року по лютий 2011 року. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу (аліменти) не надає, ухиляється від їх сплати. Всі питання щодо виховання сина вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач не цікавиться життям дитини, ніколи не виявляв та не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, та займатись її вихованням. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач завжди ухилявся та продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав, стягувати з нього аліменти на її користь та утримання дитини в розмірі ? частину заробітку (доходу) з 26.11.2014 року до [INFO] щомісячно, а починаючи з 06.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття ? частину заробітку відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі, який просить позивач, оскільки він має ще трьох дітей. Представник третьої особи та прокурор, який вступив у справу з метою представництва прав малолітньої дитини,просили задовольнити позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з липня 2007 року по лютий 2011 року. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. [PERSON]усвідомлюючи стан своєї участі у вихованні, утриманні та навчанні сина, подав заяву від 13 листопада 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 2950 про те, що він відмовляється від своїх батьківських прав і обов'язків по відношенню до його сина [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної ради від 13 жовтня 2014 року № 4/4-2067 останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і небажання виконувати свої батьківські обов'язки достовірно встановлено в судовому засіданні. А тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] є законними та обґрунтованими. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виховання та матеріального утримання малолітнього сина. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання, а також наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей ( [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]), тому вважає заявлений позивачем розмір аліментів дещо завищеним, Крім того, є безпідставними доводи позивача щодо збільшення розміру аліментів після настання певної дати, оскільки питання про зміну розміру аліментів вирішується судом лише в порядку ст. 192 СК України. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме позбавити відповідача батьківських прав щодо сина та стягнути з ньогона користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial