Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 20.11.2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON] ( [INFO] ). 09 листопада 2015 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2016 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 900,00 грн. щомісячно починаючи з 04 квітня 2016 року до його повноліття та видано виконавчий лист. До останнього часу відповідач взагалі ухилявся від сплати аліментів мав чималу заборгованість. Наприкінці 2018 року відповідачем заборгованість погашено. Однак аліментів присуджених у розмірі 900,00 грн. не достатньо для забезпечення дитини всім необхідним для життя. Це обумовлено такими чинниками як інфляційні процеси, девальвація гривни, постійне поетапне підвищення розміру мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму. На момент ухвалення рішення цієї суми було достатньо, однак з того часу минуло три роки та покупна властивість суми в 900 грн. значно зменшилася. Також підставою для зміни розміру аліментів в бік їх збільшення є зниження доходів позивача та наявність доходів у платника аліментів та можливість їх надання. Відомо, що відповідач має постійну роботу, є здоровим , аліменти не платить, інших дітей не має. Вона на даний час має сезонний заробіток та мінливий дохід. Вважає, що ці обставини є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів , що стягуються з відповідача, шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми у розмірі 900 грн. на Ѕ частку усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не погодившись з позовними вимогами відповідач надав відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги визнав частково просив змінити розмір та спосіб стягнення аліментів та стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини, що у відповідача невеликий дохід, утримання відповідачем іншої своєї дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також наявність у позивачки будинку і земельних ділянок. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2019 року було відкрито спрощене провадження у даній справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), пояснив, що з 2016 року по 2019 рік існує навіть переплата по аліментам, крім того відповідач має ще одну дитину на утриманні, яка народилася від іншого шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом установлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2016 року стягнуто з [PERSON] , 1978 р.н. аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн. починаючи з 04 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 184, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов`язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). Відповідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Відповідно до абз. 2 ч. 3ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України зазначає про можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Відповідач надав суду довідку про доходи від 07.06.2019 року за період з 01.10.2018 року по 31 травня 2019 року, з якої вбачається, що він працює в ТОВ «Альфа-Фінанс», та його середньомісячний заробіток складає 7899,06 грн. Також відповідач надав суду копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 31.10.2018 року, з якої вбачається, що він є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Отже, у зв`язку із вказаними обставинами, враховуючи, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі 900,00 грн., є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на отримання аліментів в більшому розмірі та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, також те, що у відповідача на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , виходячи з принципу розумності та справедливості, враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 900 грн. на 1/5 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде в середньому становити від середньомісячного заробітку відповідача 1519,03 грн. та буде законним, справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне дитині, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вище наведеного,

Outcome: partial