Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнила та просила звернути стягнення солідарно на усе майно [PERSON] та на майно [PERSON], на яке може бути звернене стягнення в рахунок погашення заборгованості в сумі 278873,05 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 26.04.2010 року у м. Хмельницькому між нею та ПТ «ХН-Ломбард «Балканкар-сервіс і компанія» в подальшому перейменованого у ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» було укладено договір позики №8. Згідно п.3 сума позики за вказаним Договором становила 158000 грн., що е еквівалентом 20000 доларів США. Відповідно до п.5 Договору, позичальник зобовязувався повернути позику не пізніше 26.12.2011 року. У звязку з тим, що ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» належним чином не виконало взяті на себе зобовязання, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2014 року на її користь було стягнуто заборгованість за договором позики. 22.10.2014 року рішенням апеляційного суду Хмельницької області, яке набрало законної сили, на користь позивача з ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» було стягнуто грошові кошти в сумі 276111,93 грн. та судові витрати у розмірі 2761,12 грн. На виконання цього рішення позивачу був виданий виконавчий лист, який вона предявила до виконання до ВДВС Краснопільського РУЮ, але у звязку з тим, що за місцем реєстрації боржника жодного майна виявлено не було, як і самого боржника, то виконавчий лист був спрямований за можливим місцем знаходження боржника у м. Харкові. Після тривалих виконавчих дій по встановленню місця знаходження боржника та його майна, постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ГТУЮ у Харківській області ВП №51247509 від 29.08.2016 року, було повернути виконавчий лист у звязку з відсутністю у ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Позивач зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили неможливо виконати, оскільки боржник ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» завчасно відчужило своє майно та грошові кошти, а його учасники навіть не намагалися погасити заборгованість. ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» згідно реєстру не перебуває в процесі припинення, але реально стягнути гроші позивач не має можливості через відсутність майна та коштів у боржника. Враховуючи це, додаткову солідарну відповідальність за невиконання основним боржником зобовязання повинні нести учасники повного товариства. Із єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що учасниками ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» є [PERSON] та [PERSON], які повинні відповідати своїм майном за борги товариства учасниками якого вони являються. Тому, позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 22.10.2014 року стягнуто з відповідача 276111,93 грн. та судові витрати у розмірі 2761,12 грн. На виконання рішення було видано виконавчий лист, який зі слів позивача знаходиться у неї, оскільки він був повернутий ВДВС стягувачу у звязку із неможливістю встановлення майна боржника. Таким чином, на даний момент існує рішення про стягнення з ПТ «ХН-Ломбард [PERSON] і компанія» на користь позивача грошових коштів у розмірі 276111,93 грн. та судові витрати в рахунок погашення заборгованості за договором від 26.04.2010 року. У даній справі позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 276111,93 грн. та судові витрати 2761,12 грн. Він вважає, що позивач фактично намагається повторно стягнути на свою користь заборгованість за договором позики у розміру 278873,05 грн., тому просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, яка зазначена в установочному документі (реєстрі) юридичних осіб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вимогами ст.\~12\~ч.3\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24.04.2010 року між позивачем та Повним товариством «ХН-Ломбард «Балканкар -сервіс», правонаступником якого є ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія», укладений договір позики №8, згідно умов якого [PERSON] передала ломбарду 158000 грн. Відповідно п.4 договору позики позичальник сплачує позикодавцю за користування позикою 5% від суми позики на місяць. Сплата відсотків здійснюється позичальником щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Згідно п. 5 позичальник зобовязаний повернути позику не пізніше 26 грудня 2011 року. (а.с.8). \~Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Якщо сума договору позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, договір позики укладається у письмовій формі (ч.1\~ст.1047 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.04.2014 року позов [PERSON] до ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 291070,12 грн. та судові витрати 2911,00 грн. (а.с. 7-8) Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 22.10.2014 року апеляційну скаргу ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» задоволено частково. Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.04.2014 року скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 276111,93 грн. та судові витрати у розмірі 2761,12 грн. (а.с. 5-6) Виконавчий лист про стягнення заборгованості з ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» на користь [PERSON] був предявлений до ВДВС Краснопільського районного управління юстиції для примусового виконання. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №46409641 від 18.09.2015 року виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення закінчено, оскільки за адресою смт. Краснопілля вул. Мезенівська товариство зареєстровано, але фактично не знаходиться. Майно, кошти, керівні органи за даною адресою відсутні. Згідно заяви стягувача товариство знаходиться за адресою [ADDRESS]. (а.с.11) Постановою ВП №49710600 про закінчення виконавчого провадження від 16.05.2016 року державним виконавцем Київського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області виконавче провадження з примусового виконання про стягнення заборгованості з ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» на користь [PERSON] у розмірі 27611,93 грн. та судових витрат у розмірі 2761,12 грн. закінчено, у звязку з тим, що згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрований житловий будинок з обслуговуючими його будівлями та спорудами, за адресою м.Харків, вул. Вишневецького Дмитра, 88, що за територіальною підвідомчістю відноситься до Ленінського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області. (а.с.10) 26.05.2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №51247509 Державним виконавцем Ленінського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» боргу у розмірі 278873,05 грн. на користь [PERSON] У звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №51247509 від 29.08.2016 року державний виконавець Ленінського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області виконавчий документ про стягнення з ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» боргу у розмірі 278873,05 грн. на користь [PERSON] повернув стягувачу. (а.с.9) Отже, судовим розглядом встановлено, що у ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, і цей факт не був спростований представником відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні. Як зазначили у судовому засіданні позивач та її представник, стягнути кошти з ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» вони не мають можливості, оскільки у боржника відсутнє майно та кошти за рахунок яких можна було би виконати рішення суду, тому вважають, що відповідачі, які є учасниками повного товариства ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» повинні відповідати своїм майном за борги повного товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 119 ЦК України повним є\~товариство, учасники якого відповідно до укладеного між ними\~договору\~здійснюють\~підприємницьку діяльність\~від імені товариства і солідарно несуть додаткову (субсидіарну) відповідальність за його зобов'язаннями усім\~майном, що їм належить. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.06.2017 року «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» за організаційно-правовою формою є повним товариством, засновниками (учасниками) якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.68-72) Згідно ч. 1 ст. 124 ЦК України у разі недостатності у\~повного товариства майна для \~\~задоволення вимог кредиторів\~у повному обсязі учасники повного товариства солідарно відповідають за зобов'язаннями товариства усім своїм майном, на яке може бути звернене стягнення. Згідно зі ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 618 ЦК України боржник відповідає за\~порушення зобов'язання\~іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо\~договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] як учасники повного товариства «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» повинні солідарно відповідати за зобовязаннями товариства, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачів солідарно в рахунок погашення заборгованості повного товариства «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» перед [PERSON] суму 278873,05 грн., звернувши стягнення на все їх майно. Суд не погоджується з твердженням представника відповідача про те, що у разі винесення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] по даній цивільній справі, фактично з [PERSON] буде здійснено подвійне стягнення заборгованості, оскільки суд дійшов висновку про необхідність стягнути солідарно з відповідачів в рахунок погашення заборгованості повного товариства «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» перед [PERSON] суму 278873,05 грн., яка встановлена рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 22.10.2014 року, звернувши стягнення на все їх майно. Щодо посилання представника відповідача на те, що строк позовної давності за вимогами позивача сплинув 26.12.2014 року, то суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність\~це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Частиною 1\~ст. 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~ст. 252-255 ЦК України. Згідно\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.\~ Як встановлено у судовому засіданні, про те, що у ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» немає майна за рахунок якого може бути стягнутий борг, позивач дізналася лише після винесення постанови державним виконавцем Ленінського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ВП №51247509 від 29.08.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, а тому строк позовної давності необхідно рахувати саме з цієї дати, оскільки раніше у позивача не було підстав звертатися до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу з урахуванням вимог ч.1 ст. 214 ЦК України. Отже, строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки про порушення свого права, а саме: що у ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON] і Компанія» немає майна, позивач довідалась 29.08.2016 року. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved