Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з початку 2008 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей, на яких матеріальної допомоги відповідач не надає, у вихованні участі не приймає, у зв'язку з чим, просить стягнути на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивача заявлені позовні вимоги частково змінила, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини|частки| всіх видів їхнього заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає, можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року, від яких у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] У свідоцтві про народження дітей сторони по справі вказані їхніми батьками. На даний час сторони разом не проживають, діти знаходяться на утриманні у позивачки та проживають разом з нею. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Визначаючи розмір аліментів суд враховує майновий та фізичний стан відповідача, будь-яких доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей суду не надав. Тому, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки це відповідає приписам ст. 182-183 СК України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову згідно ч. 1 ст. 191 СК України. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід|доход| держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved