Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 02 липня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що в сім'ї безпричинно виникали сварки та суперечки. На протязі тривалого часу шлюбні стосунки між сторонами припинилися повністю, вважає, що сім'я розпалася остаточно та подальше спільне проживання стало неможливим. Крім того вказує, що відповідач, будучи батьком дитини, не займається матеріальним забезпеченням останньої, та просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини, визначивши розмір аліментів у частці від хододу в розмірі ? частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно та стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER]. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER]. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, до примирення не націлені і збереження сім'ї стало неможливим. Крім того в ході судового розгляду встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження дитини, відповідач записаний її батьком, а отже на нього покладено обов'язок, щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З'ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивач працездатний, хронічних захворювань не має, має постійне джерело доходу у виді заробітної плати, інших осіб на своєму утриманні не має. При цьому визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача викладені у позову, пояснення відповідача надані ним в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача має бути стягнуто аліменти в частці від його доходу в розмірі, що відповідатиме інтересам дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданих матеріалів, позивачем додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 487.20 гривень, яка з урахуванням ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Крім того відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved