Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2016 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 190 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить\~ 850 грн. Позивач просила стягнути з відповідача завдану майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 2500 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав та протии його задоволення не заперечував. \~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] 29.08.2015 року близько\~ 12.00 год.,\~ маючи\~ не зняту\~ та не погашену у встановленому законом\~ порядку\~ судимість за вчинення корисливого злочину, тобто діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів,\~ з метою заволодіння\~ чужим\~ майном, шляхом зловживання довірою, а саме: під приводом допомоги в\~ замовленні та установці пластикових вікон\~ [PERSON], перебуваючи на території господарства [PERSON], що розташоване за адресою:\~ Полтавська область Полтавський район с. Щербані, вул. Дзержинська, 7,\~ незаконно\~ заволодів грошовими коштами\~ в сумі 1500 грн. У подальшому\~ продовжуючи\~ реалізацію єдиного злочинного\~ умислу на заволодіння грошовими коштами [PERSON], 19.09.2015 року\~ близько 11.00 год. знаходячись\~ за адресою с. Малий Тростянець вул. Радянська, 6 Полтавського району Полтавської області, діючи умисно, усвідомлюючи\~ суспільно-небезпечний характер своїх дій,\~ передбачаючи\~ суспільно небезпечні наслідки, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою, отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі\~ 1500 грн., який останній передав\~ на прохання [PERSON] за установку та замовлення\~\~ пластикових вікон. Після цього [PERSON]\~\~ вищевказаними грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій\~\~ гр.. [PERSON] матеріального збитку на\~\~ суму\~ 3000 грн. (а.с.5). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. \~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, факт завдання матеріальних збитків позивачу, вина у вчиненні цього злочину [PERSON], суд вважає доведеними. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач відшкодував позивачу завдані збитки у розмірі 500 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 2500 грн. законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved