Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 лютого 2011 року в відділі державної РАЦС Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №7. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] . З вини відповідача сім`я розпалася і існує лише формально. Близько року між ними припинені подружні стосунки, мешкають в різних оселях, у кожного з них свій бюджет, окремо ведуть господарство. Примирення між нею і відповідачем неможливе. Ухвалою суду від 26 березня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 22 квітня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вказані позивачем у позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Проживають з позивачем разом, ведуть спільне господарство та спільно виховують доньку. Вважає рішення позивача подати документи до суду передчасним та імпульсивним. Позов не визнає та просить надати шестимісячний строк для примирення. 27 квітня 2020 року позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначає, що в січні 2020 року вже зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, який їй було повернуто через невчасно усунуті недоліки позовної заяви. Не має наміру примиритися з відповідачем, не бажає жити з ним у шлюбі, а тому в наданні строку для примирення немає сенсу. В судове засідання 22 травня 2020 року сторони не з`явилися. У поданій до суду заяві від 14 травня 2020 року позивач просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та позов просить задовольнити. Заява аналогічного змітсу надійшла 22 травня 2020 року і від представника позивача. Від відповідача 18 травня 2020 року отримано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved