Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Молочанської міської ради, Виноградненської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку та частину будинку в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовує наступним. [INFO] помер син позивача [PERSON] , що мешкав в м. Севастополь, АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 19.05.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/8 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.1998 року та на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER] площею 4,5899 га., з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач 22.05. 2017 року звернулася до Токмацької державної районної нотаріальної контори, але у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено згідно статей 9 та 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1206/02-31 від 09.11.2017 року. Нотаріус вказала про те, що її син [PERSON] помер на території АР Крим, тож і місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Аналогічну постанову нотаріуса Токмацької державної районної нотаріальної контори від 12.07.2017 року № 69/02-31 позивачем було оскаржено до суду та судом скасовано, що підтверджується копією рішення Токмацького районного суду від 11.10.2017 року. Але нотаріус знов відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих же підстав. [PERSON] проживав та помер на тимчасово окупованій території України - в м. Севастополі. Після смерті сина [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, як мати померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1984 року. Крім того дана обставина встановлена рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року № 328/2238/17, в якому вказано, що 22.05.2017 року відповідно до її заяви було заведено спадкову справу № 136/2017 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] , [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 136/2017 встановлено, що 22.05.2017 року до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] , тобто в строк визначений ст. 1270 ЦК України. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 47808800 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (запити/спадкові договори) за № 47808982 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про заповіти/спадкові договори щодо [PERSON] відсутня. Таким чином, відповідно до матеріалів спадкової справи № 136/2017, [PERSON] , тобто позивач, є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник відповідача Молочанської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, прохали розглянути справу на розсуд суду. Представник відповідача Виноградненської сільської ради в судове засідання не з`явився, надалв заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнає та просить його задовольнити. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 19.05.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/8 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.1998 року та на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER] площею 4,5899 га., з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11.10.2010 року. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом першої черги, є позивач, яка доводиться матір`ю спадкодавцю, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.1984 року. Заповіт на випадок своєї смерті спадкодавець не складав, в такому випадку спадкування здійснюється за законом. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач 22.05.2017 року звернулася до Токмацької державної районної нотаріальної контори, але у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено згідно статей 9 та 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1206/02-31 від 09.11.2017 року. Нотаріус вказала про те, що її син [PERSON] помер на території АР Крим, тож і місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Аналогічну постанову нотаріуса Токмацької державної районної нотаріальної контори від 12.07.2017 року № 69/02-31 позивачем було оскаржено до суду та судом скасовано, що підтверджується копією рішення Токмацького районного суду від 11.10.2017 року, рішення набрало законної сили. Але нотаріус повторно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих же підстав. Як встановлено судом, [PERSON] проживав та помер на тимчасово окупованій території України - в м. Севастополі. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2017 року № 328/2238/17, встановлено, що 22.05.2017 року відповідно до заяви [PERSON] було заведено спадкову справу № 136/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 136/2017 встановлено, що 22.05.2017 року до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] , тобто в строк визначений ст. 1270 ЦК України. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 47808800 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (запити/спадкові договори) за № 47808982 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про заповіти/спадкові договори щодо [PERSON] відсутня. Аналогічна інформація на запит суду була надана державним нотаріусом в своїй відповіді від 22.04.2019 року №444/01-16. Таким чином, відповідно до матеріалів спадкової справи № 136/2017, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в межах строку встановленого законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Зокрема питання щодо місця відкриття спадщини, що знаходиться на непідконтрольній Україні території, врегульовано статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до вказаних норм, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Згідно ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», починаючи з 20.02.2014 року внаслідок збройної агресії Російської Федерації Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованою територією України, а тому на вказаній території встановлений особливий правовий режим, який визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 вищевказаного Закону, тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідност. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищенаведеного, суд приходить до вмотивованого висновку, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку, а тому наявними в матеріалах справи доказами позивачем доведено, що вона прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, оскільки вона є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті сина шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Токмацької районної державної нотаріальної контори, інші спадкоємці відсутні, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved