Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача[PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2015 року і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 12 вересня 2009 року перебуває з відповідачем у заркєстрованому шлюбі, в якому мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] На даний час вона з відповідачем не веде спільного господарства та проживає окремо, син залишився проживати з нею. Відповідач в житті та вихованні дитини участі не приймає, не надає жодних коштів на утримання сина. Вона ж не має змоги самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Їй відомо, що відповідач працює торговим представником, отримує нестабільний, мінливий дохід, а тому вважає встановлення аліментів в твердій грошовій сумі найбільш доцільним. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні до змісту позовних вимог. Додатково пояснили, що дитина сторін часто хворіє, потребує особливого догляду, а відповідно і значних витрат на медикаментозне та санаторно - курортне лікування. Відповідач періодично офіційно працює, отримує мінливі та нестабільні доходи, та має можливість надавати сину матеріальну допомогу. Просять позов задоволити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, надали суду пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Ствердили суду, що відповідач незважаючи на те, що проживає окремо від сина, приймає активну участь у вихованні дитини, створює всі необхідні умови для його нормального розвитку, купує йому необхідні речі. Зазначають, що позивач [PERSON] відмовляється в добровільному порядку домовитись про способи участі відповідача [PERSON] в утриманні дитини, аргументуючи це тим, що їй потрібні лише аліменти в розмірі 3000грн. Для відповідача ж ця сума є непомірно високою, оскільки на даний час він працює вантажником СПД ФО [PERSON] і отримує стабільну заробітну плату в розмірі 1400грн. З врахуванням наведеного, просять визначити аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідач пояснив суду, що офіційно на посаді вантажника працює лише з жовтня 2015 року, а до цього офіційно працював до травня 2015 року. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2009 року, в якому мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з пояснень сторін, шлюбні відносини між ними фактично припинені, на даний час вони проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство. Син сторін проживає з позивачем, яка несе всі витрати по утриманню дитини. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Як вбачається з представленої суду медичної довідки від 07.09.2015р., сину сторін - [PERSON], [INFO], встановлено діагноз - аденоїди III ст., викривлення переділки носа, лівобічний гострий тубоотит, хроміння більш помітне. Згідно довідки СПД ФО [PERSON] за №9 від 09.11.2015р., відповідач [PERSON] працює вантажником, та його заробітна плата за жовтень 2015 року становила 1400грн. Так, як вбачається з пояснень відповідача він офіційно працює лише один місяць, до цього протягом чотирьох місяців не був офіційно працевлаштований та не мав офіційних доходів, а тому суд не приймає покликання відповідача та його представника, щодо наявності у відповідача стабільних офіційних доходів та доцільності визначення аліментів на утримання сина у частці від заробітку відповідача, та вважає за доцільне визначити аліменти в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, задовільний стан здоров'я та матеріальне становище сторін, незадовільний стан здоров'я дитини, а також те, що стягнення за виконавчими листами з відповідача не проводиться, інших утриманців у нього немає, дитина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що можливість для відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, позивачкою не доведена та позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 585грн., щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2015р. і до досягнення дитиною повноліття, що на даний час буде достатнім для забезпечення половини потреб неповнолітнього [PERSON], [INFO] (половині встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових витрат звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 487,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved