Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 17 червня 2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу народилося двоє дочок, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сімї стало те, що відповідач часто вживає спиртні напої, внаслідок чого в сімї виникають постійні суперечки. Внаслідок таких неприязних відносин в сімї травмуються діти. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-БВ №019320 від 17 червня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2006 року, актовий запис №38. Згідно свідоцтва про народження, серії 1-БВ від 04 вересня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-БВ 212388 від 05 листопада 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved