Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на неповнолітнього сина. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 20.05.2015 року в цивільній справі № 461/4646/15-ц з відповідача [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому Галицьким районним судом м.Львова було видано виконавчий лист №461/5080/17 від 14.07.2017 про збільшення розміру аліментів в з 500 грн. щомісячно до 888,50 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки з часу стягнення аліментів зросли вартість та рівень життя, змінились потреби дитини з урахуванням його віку, а відповідач зареєстрований як ФОП, здійснює підприємницьку діяльність та отримує досить високий дохід, прозивач змушена звернутися з позовом до суду про зміну розміру аліментів та вважає, що слід збільшити та змінити спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 24.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду з викликом сторін. В судове засідання 13.07.2021 року позивачка не з`явилася, подала заяви про розгляд справи у її відсутності, в яких просить позовні вмоги задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги заперечив та просив залишити без змін рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2017 року. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до рішення Галицького районного суду м.Львова від 20.05.2015 року в цивільній справі № 461/4646/15-ц з відповідача [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому Галицьким районним судом м.Львова було видано виконавчий лист №461/5080/17 від 14.08.2017 про збільшення розміру аліментів в з 500 грн. щомісячно до 888,50 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповіднодо свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.04.2009 року встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.4). З документів, доданих до матеріалів справи, якими відповідач заперечує проти зміни способу стягнення аліментів та призначення таких в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку, вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований, працює заступником директора з кадрових питань ТзОВ «Торговий Дім «Марвел» та з грудня 2021 року по травень 2021 року його заробітна плата без урахування аліментів становить 58 012,00 грн (а.с.29). Також на утриманні відповідача є ще троє неповнолітніх ділей: дочка- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом прро народження серії [NUMBER] ; дочка- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоством про народження серії [NUMBER] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.40,41,43). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікованапостановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України» з часу ухвалення рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2017 року, збільшився та установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. При збільшенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивача, збільшення розміру прожиткового мінімуму у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», ріст цін та збільшення потреб дитини, у зв`язку із її розвитком, і такі обставини, на думку суду, є суттєвими та відіграють значну роль у житті заявника, отримувача аліментів на неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 888,50 грн. щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, зокрема, той факт, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на щомісячне утримання їхньої дитини є недостатнім, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зміни способу стягнення аліментів за позовом позивача, як одержувача аліментів, в тому числі шляхом часткового збільшення їх розміру, а саме: з раніше присуджених судом аліментів в твердій грошовій сумі на визначення аліментів у частці від доходу відповідача - в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на утриманні відповідача є інші неповнолітні діти, а визначений судом новий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до абз. 4 п. 23 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (мінімальний розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру).

Outcome: approved