Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати наказ Фізико-механічного інституту №19 від 01 грудня 2014 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до неї - [PERSON] - головного бухгалтера Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка за незадовільний контроль за обліком матеріалів первинної бухгалтерської документації та допущення службової халатності неправомірним та скасувати його в цій частині. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона - [PERSON] наказом №К-1-77 від 31 жовтня 2007 року зарахована виконуючою обов'язки головного бухгалтера Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка з 01 листопада 2007 року до затвердження на цій посаді Президією. Наказом №К-1-88 від 20 грудня 2007 року її переведено на посаду головного бухгалтера Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка з 20 грудня 2007 року. Зазначає, що завжди сумлінно виконувала свої трудові обов'язки та не допускала порушень трудової дисципліни. Однак, з призначенням на посаді виконуючого обов'язки директора третьої особи - [PERSON] від неї почали вимагати виконання функцій, що не входять до її посадових обов'язків, що стало причиною видачі двох наказів, якими їй оголошено догану та попереджено про звільнення, один із вказаних наказів вже оскаржується нею в судовому порядку. Інший наказ Фізико-механічного інституту №19 від 01 грудня 2014 року був оголошений їй 01 грудня 2014 року під час наради членів дирекції, яким їй було оголошено догану за незадовільний контроль за обліком матеріалів первинної бухгалтерської документації та допущення службової халатності, що призвели до відсутності окремих фінансових документів, та попереджено про звільнення за ст.ст.40, 41 КЗпП України у випадку виявлення повторних порушень. Вважає зазначений наказ №19 від 01 грудня 2014 року в частині накладення на неї дисциплінарного стягнення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню виходячи з наступного. В оскаржуваному наказі зазначено, що зафіксовано в окремих випадках відсутність належних правових підстав для здійснення виплат, про яке оголосила завідувач планово-виробничим відділом інституту [PERSON] на нараді дирекції. З метою перевірки цієї інформації було створено комісію для встановлення причин порушень і вироблення пропозицій щодо їх усунення. Враховуючи висновки комісії можна стверджувати, що відсутні окремі акти виконаних робіт за договором про надання послуг цивільно-правового характеру з [PERSON] та [PERSON], які виконували роботи згідно договорів цивільно-правового характеру бухгалтерській службі. Зазначає, що станом на 16 вересня 2014 року на виконання розпорядження директора [PERSON], працівниками бухгалтерської служби було підготовлено реєстр у вигляді інформації щодо угод цивільно-правового характеру укладених з 01 січня 2014 року та виплачених станом на 01 вересня 2014 року. Стверджує, що на той час усі первинні документи були в наявності. 03 жовтня 2014 року близько 11.00год. завідувач планово-виробничим відділом інституту [PERSON] без її відома та згоди працівників, які знаходились в приміщенні бухгалтерії, винесла оригінали первинних документів, а саме акти виконаних робіт за договорами цивільно-правового характеру за 2014 рік. Повернула [PERSON] зазначені документи лише після її дзвінка з вимогою негайно повернути їх. Після перевірки, яка зайняла тривалий час, було виявлено відсутність акту виконаних робіт [PERSON] від 25.06.2014р. на суму 2750грн. та акту виконаних робіт [PERSON] на суму 960грн.. Зазначені акти стосувалися виконання робіт з обслуговування бухгалтерської програми з нарахування заробітної плати та автоматизованої системи «Юридичні особи», яка також знаходиться в бухгалтерії. Стверджує, що до моменту винесення [PERSON] первинної документації ці акти виконаних робіт були наявними в бухгалтерії, відображались в даних бухгалтерського обліку та в податковій звітності. Зазначає, що 24 листопада 2014 року на нараді нею було оголошено про відсутність двох актів виконаних робіт в.о. директора [PERSON], на що належної реакції з його боку не було. Відповідно ж до умов договору цивільно-правового характеру з [PERSON] від 01 липня 2014 року, оплата за виконані роботи проводиться щомісячно в сумі 1470грн., а акт виконаних робіт надається щоквартально. А відтак належним чином затверджений акт виконаних робіт за III квартал 2014 року, який завершився 30 вересня 2014 року повинен був бути наданий в бухгалтерію. Однак, заступник директора [PERSON] відмовився затверджувати цей акт, хоча роботи згідно угоди підписаної ним же, були виконаними. Усе це вона довела до відома в.о. директора і запропонувала здійснити заходи щодо відновлення та затвердження вищевказаних актів виконаних робіт так, як їх відсутність призведе до викривлення даних бухгалтерського обліку. 24 листопада 2014 року було створено комісію для перевірки достовірності інформації, встановлення причин та вироблення пропозицій щодо їх усунення. Однак вже через два дні, так і не отримавши висновків комісії, в.о. директора [PERSON] викликав її та запропонував повернути в касу підприємства 22000грн. та добровільно написати заяву про переведення на посаду заступника головного бухгалтера. А відтак, вважає, що всі вищезазначені події мали місце з метою звільнення її з посади головного бухгалтера та переведення на її місце [PERSON] Висновки комісії, що були доведені на нараді членів дирекції 01 грудня 2014 року у скорочені формі, базувалися на підтверджених звітах осіб, що виконували роботи згідно угод цивільно-правового характеру, лише звіт [PERSON] був написаний із запізненням - 28 листопада 2014р. Їй ж не надали можливості ознайомитись із висновками комісії. На цій ж нараді вже підготовленим наказом №19 від 01 грудня 2014 року їй було оголошено догану, попереджено про наступне звільнення у разі виявлення повторних порушень. Вважає безпідставними покликання відповідача в оскаржуваному наказі №19 від 01 грудня 2014р. на пункти 3.5, 3.12, та 5.8 Посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої 31.10.2007р., оскільки в них не покладено обов'язку зберігання документів бухгалтерського обліку на головного бухгалтера, а зазначено, що головний бухгалтер стежить за зберіганням, що вважає різними поняттями. Вважає також безпідставними покликання в оскаржуваному наказі на ч.1, 8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», оскільки складення первинних документів не входить до її компетенції. Стверджує, що жодне із положень Посадової інструкції чи Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» нею, як головним бухгалтером підприємства порушено не було. А відтак, щодо незадовільного контролю за обліком матеріалів первинної бухгалтерської документації, то відповідно до положень Посадової інструкції вона, як головний бухгалтер не зобов'язувалась «контролювати облік матеріалів». Щодо службової халатності (недбалості), то це являється кримінальним правопорушенням передбаченим ст.367 КК України, а відповідач до правоохоронних органів не звертався та вироку суду, яким б її було визнано винною у вчиненні такого не виносилось. А тому твердження відповідача в оскаржуваному наказі суперечать принципу невинуватості. Вважає, що власник не забезпечив належних умов для зберігання первинної документації, яка зберігається в шафі, яка розміщена в коридорі установи та обов'язок по збереженню первинної документації лежить на власнику або уповноваженому ним органі (посадовій особі), яка здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів (а.с.1-5, 83-86, 208). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, відповідних уточненнях та письмових поясненнях. Ствердив, що будь-яких порушень трудової дисципліни зі сторони головного бухгалтера інституту не було, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між [PERSON] та безпосереднім керівництвом. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, надала суду пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Пояснила, що догана була оголошена позивачу у зв'язку з порушенням трудової дисципліни, яке полягає у незадовільному контролі за обліком матеріалів первинної бухгалтерської документації та допущення службової халатності, що призвели до відсутності окремих фінансових документів та незаконної виплати державних коштів. 18 вересня 2014 року директором інституту було видано розпорядження «Про оформлення та контроль за виконанням угод цивільно-правового характеру у Фізико-механічному інституті ім.Г.В. Карпенка НАН України». Пунктом 3 зазначеного розпорядження на головного бухгалтера інституту покладався фінансовий контроль за виконанням угод цивільно-правового характеру, та пунктом 4 встановлювалося, що завідувач планово-виробничим відділом інституту [PERSON] має одержувати повну інформацію про використання коштів за угодами цивільно-правового характеру. Під час аналізу використання коштів за угодами цивільно-правового характеру проведеного завідувачем планово-виробничим відділом інституту [PERSON] за розпорядженням директора, було виявлено відсутність належних правових підстав для здійснення виплат за окремими угодами. Для перевірки достовірності цієї інформації, встановлення причин цих порушень, у разі їх підтвердження, і вироблення пропозицій щодо їх усунення розпорядженням від 17 листопада 2014 року було створено комісію, висновками якої підтверджено відсутність підписаних окремих актів прийому-передачі виконаних робіт за угодами цивільно-правового характеру, а отже і відсутність правових підстав для грошових виплат за виконання робіт по даних угодах. А відтак, нарахування та виплата грошових коштів виконавцям робіт по низці цивільно-правових угод було здійснено без належних правових підстав, адже такі угоди передбачають наявність підписаних актів прийому-передачі виконаних робіт. Ствердила, що позивач, яка згідно посадової інструкції, перебуває в прямому підпорядкуванні керівника інституту порушила вимоги законодавства, що призвело до незадовільного контролю за обліком первинної бухгалтерської документації та допущення службової халатності, яка полягає у відсутності окремих фінансових документів і відповідно у здійсненні виплат виконавцям по цивільно-правових угодах без належних на це підстав, тобто порушила трудову дисципліну. Наведене підтверджується також висновками комісії від 22 грудня 2015 року створеної розпорядженням директора від 08 грудня 2014 року для встановлення осіб, причетних до безпідставної виплати коштів за угодами цивільно-правового характеру. Зазначила, що за час роботи комісії, кошти, які були виплачені без належних правових підстав, були повернуті працівниками в касу інституту. Стверджує, що при накладенні дисциплінарного стягнення були дотримані усі вимоги закону, оголошення позивачу догани є правомірним, та проведено із дотриманням усіх вимог трудового законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Третя особа виконуючий обов'язки директора Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка НАН України [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій позовні вимоги заперечує, вважає такі необґрунтованими, та просить розглядати справу у його відсутності. В представлених суду письмових поясненнях зазначив, що головний бухгалтер інституту [PERSON] грубо порушила фінансову дисципліну та неналежно виконувала свої прямі посадові обов'язки, оскільки виплата [PERSON] за червень 2014 року, виплата [PERSON] за липень 2014 року та виплата [PERSON] за липень, серпень та вересень 2014 року за договорами цивільно-правового характеру були проведені без підтвердження їх актами виконаних робіт. Наведені порушення виявленні за результатами аналізу інформації про витрати за угодами цивільно-правового характеру, який за його розпорядженням від 09 жовтня 2014р. здійснювався зав. ПВВ [PERSON], та яка доповіла про це на засіданні членів дирекції 13 жовтня 2014р. (а.с.46, 186). Допитана в судовому засіданні у якості свідка завідувач планово-виробничим відділом Фізико-механічного інституту [PERSON], пояснила суду, що до її посадових обов'язків входить організація роботи планово-виробничого відділу інституту, забезпечення дотримання бюджетного законодавства, забезпечення контролю за наявністю і рухом майна, використанням фінансових і матеріальних ресурсів. 09 жовтня 2014 року вона отримала розпорядження в.о. директора [PERSON] проаналізувати виплати за цивільно-правовими угодами. 10 жовтня 2014 року на виконання зазначеного розпорядження отримала від [PERSON] папку з угодами та актами виконаних робіт за 2014 рік, яку цього ж дня повернула в бухгалтеріію. За результатами аналізу нею було виявлено, що виплати [PERSON] за червень 2014 року та виплати [PERSON] за липень 2014 року були проведені без акту виконаних робіт, також виплати [PERSON] за липень, серпень та вересень 2014 року не були підтверджені актом виконаних робіт. Про виявлені порушення вона повідомила на нараді членів дирекції 13 жовтня 2014 року, проте головний бухгалтер [PERSON] проігнорувала цю інформацію та лише 11 грудня 2014 року надумала версію про їх викрадення й звернулася з даного приводу в правоохоронні органи. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що працює на посаді завідувача сектору договірних робіт, 10 жовтня 2014 року її викликала [PERSON] з розпорядженням підготувати довідку про використання державного майна, оскільки вона виконувала розпорядження в.о. директора [PERSON] піготувати звіт щодо використання коштів. В її присутності [PERSON] дали в бухгалтерії папку з угодами цивільно-правового характеру та актами виконаних робіт, вона їх переглянула та виявила відсутність трьох актів виконаних робіт, які назвала по прізвищах. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], пояснив суду, що працює в лабораторії системного аналізу науково-технічної інформації №21 Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка НАН України, пояснив суду, що був членом комісії, яка була створена директором для аналізу стану виконання цивільно-правових угод та перевірки виплат за цими угодами. За наслідками відповідної перевірки та аналізу було встановлено відсутність належних підстав для виплати коштів за договорами цивільно-правового характеру з працівниками бухгалтерії [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не було належно затверджених актів виконаних робіт, а відтак виплати проведені безпідставно. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], який працює заступником директора Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка НАН України, пояснив суду, що до його повноважень входить затвердження актів виконаних робіт за договорами цивільно-правового характеру. Ствердив, що спірних актів виконаних робіт з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не було, бо він їх не підписував, оскільки роботи зазначені в актах виконаних робіт входили до прямих посадових обов'язків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому він відмовився підписувати такі акти виконаних робіт, про що було достовірно відомо головному бухгалтеру. А відтак, грошові кошти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були нараховані та виплачені безпідставно. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], яка працює на посаді заступника головного бухгалтера, пояснила суду, що їй відомо про відсутність певних актів виконаних робіт за якими здійсненні виплати по цивільно-правових угодах, за що головного бухгалтера інституту було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Запевнила, що раніше бачила ці акти виконаних робіт та вони були підписаними, окрім акту виконаних робіт [PERSON], оскільки з нею була складена угода за умовами якої акт виконаних робіт підписується щоквартально, а оплата проводиться щомісячно, а тому такий не був підписаний заступником директора, інші ж були підписані, однак куди вони ділися їй не відомо. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], яка працює на посаді провідного бухгалтера, пояснила, що з нею укладався договір цивільно-правового характеру, а потім вона підписувала акт виконаних робіт, її підпис був перший на даному акті, в подальшому вона отримала грошові кошти, які в подальшому добровільно повернула, оскільки акт виконаних робіт не був підписаний заступником директора. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], яка працює на посаді бухгалтера 1-ої категорії, пояснила суду, що їй дійсно виплачені кошти в сумі 4410грн. за угодою цивільно-правового характеру, за роботи, які вона фактично виконала. Однак, акт виконаних робіт не був затверджений заступником директора Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка НАН України [PERSON], а тому виплачені їй кошти вона добровільно повернула в касу інституту, як помилково зараховані. Ствердила, що кошти повернула добровільно. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали даної справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем Фізико-механічним інститутом імені Г.В.Карпенка НАН України. Так, наказом №К-1-77 від 31 жовтня 2007 року [PERSON] зараховано на посаду виконуючої обов'язки головного бухгалтера Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка з 01 листопада 2007 року до затвердження на цій посаді Президією НАН України, а наказом №К-1-88 від 20 грудня 2007 року [PERSON] переведено на посаду головного бухгалтера Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка з 20 грудня 2007 року, з оплатою згідно штатного окладу (а.с.9, 10). Пунктом 3 оскаржуваного наказу №19 від 01 грудня 2014 року, з врахуванням змін внесених наказом №1 від 02 січня 2015р., про роботу бухгалтерії ФМІ, підписаного в.о. директора інституту [PERSON], головному бухгалтеру інституту [PERSON] за незадовільний контроль за обліком матеріалів первинної бухгалтерської документації та допущення службової халатності, що призвели до відсутності окремих фінансових документів, оголошено догану та з врахуванням наказу інституту №15 від 06 жовтня 2014 року, попереджено про звільнення за статтями 40, 41 КЗпП України у випадку виявлення повторних порушень. Як вбачається з змісту оскаржуваного наказу дисциплінарне стягнення накладене на позивача [PERSON] за те, що за наслідками аналізу бухгалтерської інформації про використання коштів за угодами цивільно-правового характеру, що в подальшому також підтверджено висновками спеціально створеної комісії, встановлено, що серед документів первинної бухгалтерської документації відсутні окремі акти виконання робіт за угодами цивільно-правового характеру, що призвело до нарахування та виплати грошових коштів без належних правових підстав для здійснення виплат, зокрема: за цивільно-правовою угодою з провідним бухгалтером [PERSON] без підписаного акту виконання робіт нараховано та виплачено 960грн., за цивільно-правою угодою з бухгалтером 1 категорії [PERSON] без документально підтверджених підстав нараховано та виплачено 4410грн.; за цивільно-правовою угодою з [PERSON] аналогічна переплата складає 2750грн. Зазначене є порушенням п.п.1, 8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.3.5, 3.12, 5.8 Посадової інструкції головного бухгалтера інституту, затвердженої директором інституту 31.10.2007р. (а.с.87-88, 117). Як вбачається з положень ст.ст.139, 140, 142 КЗпП України порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Розглядаючи позов про визнання наказу про дисциплінарне стягнення незаконним, суд повинен встановити чи мав місце дисциплінарний проступок та чи дотримані строки щодо його накладення та відповідний порядок. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Згідно зі ст.14-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом достовірно встановлено, що не заперечується і самим позивачем, при накладенні оскаржуваного дисциплінарного стягнення відповідачем було дотримано встановлених строків та порядку накладення такого. Так, оскаржуване дисциплінарне стягнення накладене повноважною особою, не пізніше одного місяця з дня виявлення проступку та не пізніше шести місяців з дня його вчинення, з врахуванням обставин за яких вчинено проступок, ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяної ним шкоди, а також попередньої роботи позивача. До застосування дисциплінарного стягнення 21 листопада 2014 року [PERSON] написала письмові пояснення (а.с.61). Оскаржуване стягнення оголошено в наказі №19 від 01 грудня 2014 року та повідомлено [PERSON] під розписку 02 грудня 2014 року (а.с.87-88). Що ж до наявності в діях позивача - головного бухгалтера Фізико-механічного інституту імені Г.В.Карпенка [PERSON] дисциплінарного проступку, що фактично і є предметом заявленого позову, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Так, пунктом 3 розпорядження директора ФМІ ім. Г.В. Карпенка НАН України від 18.09.2014р., на головного бухгалтера інституту [PERSON] було покладено обов'язок фінансового контролю за виконанням угод цивільно-правового характеру (а.с.55). Як вбачається з пояснень допитаної в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], а також стверджується її службовою запискою та іншими зібраними в матеріалах справи доказами, 09 жовтня 2014 року в.о. директора інституту [PERSON] доручив їй проаналізувати виплати за цивільно-правовими угодами. 10 жовтня 2014 року на виконання зазначеного розпорядження вона взяла в бухгалтерії папку з зазначеними угодами та актами виконаних робіт за 2014 рік, яку цього ж дня повернула в бухгалтерію. За наслідками аналізу нею виявлено, що виплати [PERSON] за червень 2014 року, виплати [PERSON] за липень 2014р. були проведені без акту виконаних робіт, а також виплати [PERSON] за липень, серпень, вересень 2014 року були не підтверджені актом виконаних робіт. Про наведені порушення вона повідомила на нараді 13 жовтня 2014р.(а.с.57). Розпорядженням в.о. директора інституту [PERSON] від 17 листопада 2015р. у зв'язку з тим, що під час аналізу за його дорученням завідувачем плано-виробничого відділу інституту [PERSON], було виявлено відсутність належних правових підстав для здійснення виплат по угодах цивільно-правового характеру, для перевірки достовірності цієї інформації, встановлення причин цих порушень у разі їх виявлення і вироблення пропозицій щодо їх усунення, було створено відповідну комісію, якій доручено провести аналіз стану виконання угод з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.56). Як вбачається з висновків комісії від 21.11.2014р., яка проводила аналіз стану виконання угод, по угоді з [PERSON] відсутній акт виконаних робіт за червень 2014р., однак оплачений; по угоді з [PERSON] відсутній акт виконаних робіт за липень 2014р., однак оплачений; по угоді з [PERSON] акт виконаних робіт за III квартал 2014р. не затверджений (а.с.58, 59). Дійсно з представлених суду копій трудових угод цивільно-правового характеру з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та відповідно актів виконаних робіт з підтвердженням оплати вбачається, що акт виконаних робіт [PERSON] за 25 червня 2014р., який оплачений в сумі 2750грн. (а.с.129), акт виконаних робіт [PERSON] за 25 липня 2014 року, який оплачений в сумі 960грн. (а.с.134), та акт виконаних робіт [PERSON] за 30 вересня 2014р, який оплачений в сумі 4410грн. (а.с.136-138), не затверджені заступником директора ФМІ ім.Г.В.Карпенка НАН України [PERSON]Г.(а.с.125-138). Як вбачається копій прибуткових касових ордерів та заяв працівників, яким кошти за угодами цивільно-правового характеру були виплачені, однак акти виконаних робіт відсутні, такі кошти ними добровільно повернуті в касу інституту, як помилково виплачені (а.с.75-80) Так, в подальшому, за розпорядженням в.о. директора інституту [PERSON] від 08 грудня 2014р. було створено комісію для встановлення осіб, причетних до безпідставно виплачених коштів за угодами цивільно-правового характеру (а.с.62). З висновків зазначеної комісії від 22 грудня 2014р. вбачається, що виявлено ряд порушень, розбіжностей в бухгалтерському обліку та оплаті за угодами цивільно-правового характеру, персональна відповідальність за які лежить на головному бухгалтері інституту (а.с.65-73). Згідно п.3.5 Посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої директором ФМІ НАН України 31.10.2007р., з якою позивач була ознайомлена та згідна, що останньою не заперечується, головний бухгалтер зобов'язана здійснювати контроль за додержанням порядку оформлення первинних та бухгалтерських документів, розрахунків і платіжних зобов'язань, витрачанням фонду оплати праці, за проведенням інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів, розрахунків, перевірок організації бухгалтерського обліку і звітності, документальних ревізій у підрозділах інституту. Пунктом 3.12 зазначеної інструкції на головного бухгалтера покладено обов'язок вести роботу, яка направлена на забезпечення суворого додержання фінансової та касової дисципліни, кошторисів адміністративно-господарських та інших витрат, додержання законності списання з бухгалтерських балансів дебіторської заборгованості, нестач та інших витрат, додержання законності списання з бухгалтерських балансів дебіторської заборгованості, нестач та інших втрат, обов'язок стежити за зберіганням бухгалтерських документів, оформленням і здаванням їх за встановленим порядком до архіву. Пункт 5.8 зазначеної Посадової інструкції покладає на головного бухгалтера персональну відповідальність за порушення інструкцій з ведення бухгалтерського обліку, власної посадової інструкції і посадових інструкцій своїми підлеглими. (а.с.13-16). Пункти 1 та 8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Так, акти виконаних робіт є за угодами цивільно-правового характеру є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарської операції, відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, та відповідно єдиною підставою для здійснення грошових виплат. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704. Пунктом 6.7 ст.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., обов'язок зберігання первинних документів та облікових регістрів, що пройшли обробку ручним способом і були підставою для складання звітності, а також бухгалтерських звітів і балансів, оформлення і передачу їх до архіву, покладено на головного бухгалтера підприємства, установи. З врахуванням наведеного, суд вважає безпідставними покликання позивача на те, що акт виконаних робіт [PERSON] за 25 червня 2014р., який оплачений в сумі 2750грн., та акт виконаних робіт [PERSON] за 25 липня 2014 року, який оплачений в сумі 960грн., - викрадені, а до її посадових обов'язків не входить зберігання документів бухгалтерського обліку. Щодо акту виконаних робіт [PERSON] за 30 вересня 2014р, який оплачений в сумі 4410грн., та не затверджений заступником директора ФМІ ім.Г.В.Карпенка НАН України [PERSON], то такий суперечить вищезазначеним положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо складення первинних документів під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. А відтак, позивачем [PERSON] всупереч вищезазначених вимог п.3.5 Посадової інструкції головного бухгалтера, не забезпечено належного контролю за додержанням порядку оформлення такого та відповідно контролю за витрачанням фонду оплати праці. Приймаючи до уваги положення вищезазначених нормативних актів та вимоги Посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої директором ФМІ НАН України 31.10.2007р., позивач [PERSON], обіймаючи посаду головного бухгалтера інституту, була зобов'язана здійснювати контроль за додержанням порядку оформлення таких первинних та бухгалтерських документів, як акти виконаних робіт, контроль за витрачанням фонду оплати праці, вести роботу, яка направлена на забезпечення суворого додержання фінансової дисципліни, стежити за зберіганням бухгалтерських документів та не допускати їх зникнення. Безпідставними є покликання позивача на те, що для притягнення її дисциплінарної відповідальності за службову халатність (недбалість) повинен бути вирок суду, яким було б встановлено вчинення нею кримінального правопорушення передбаченого ст.367 КК України, оскільки кримінальна відповідальність наступає лише за невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди (яка в яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян) охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Що ж стосується доводів позивача та її представника про те, що оголошення догани є наслідком неприязних стосунків, що склалися між позивачем та безпосереднім керівництвом, то вказані доводи не заслуговують на увагу суду та спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків та зібраними по справі доказами, які підтверджують факт неналежного виконання позивачем покладених на неї трудових обов'язків. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивач, будучи головним бухгалтером інститут, на яку, згідно посадової інструкції, покладено обов'язки щодо контролю за додержанням порядку оформлення первинних та бухгалтерських документів, контроль за витрачанням фонду оплати праці, обов'язок вести роботу, яка направлена на забезпечення суворого додержання фінансової дисципліни, стежити за зберіганням бухгалтерських документів та покладено персональну відповідальність за їх виконання, їх належним чином не виконала, що призвело до відсутності окремих фінансових документів та відповідно безпідставної виплати коштів, а тому її правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу від 01 грудня 2014 року №19. Доводи позивача про відсутність вини у порушенні трудової дисципліни суд оцінює критично, оскільки саме на позивача покладено відповідні обов'язки із зберігання бухгалтерських документів та контролю за правильністю проведення розрахунків. За таких обставин, судом встановлено правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не встановлено порушення прав позивача відповідачем, а тому у задоволенні позовних вимог про скасування наказу від 01 грудня 2014 року №19 в частині застосування до позивача [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судові витрати, у відповідності до ч.4 ст.88 ЦПК України слід віднести за рахунок держави. На підставі ст.ст. 14-1, 139, 140, 142, 147, 148, 149 Кодексу законів про працю України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.1, 2, 6 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, п.3.5, 3.12, 5.8 Посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої директором ФМІ НАН України 31.10.2007р.,

Outcome: dismissed