Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту знаходження та утриманні, факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 17.03.1978 року вона проживала однією сімєю з [PERSON] за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Ульянових,18/2 ( зараз вул.. Колійна) без реєстрації шлюбу. Разом з нами також проживали її донька [PERSON], її зять - [PERSON] та її онуки [PERSON] та [PERSON]. В 1992 році їй виповнилося 55 роки та вона вийшла на пенсію за віком і з цього часу знаходилася на утриманні [PERSON], який продовжував працювати, так як в 1992 році йому виповнилося 56 років. В 1995 році вони приватизували квартиру, яка розташована за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Ульянових,18/2 ( зараз вул.. Колійна). 01.08.1995 року Дніпропетровським Державним підприємством по перевезенню вантажів та пасажирів було видано свідоцтво про право власності на житло на всіх шістьох осіб, які на той час були зареєстровані та мешкали в ній. Позивач зазначила, що вона була зареєстрована та проживала разом з [PERSON], знаходилася на його утриманні, починаючи з червня 1992 року і до його смерті, яка настала 01 жовтня 1996 року. Після його смерті вона фактично вступила в управління спадковим майном 1/6 частиною квартири. Частина померлого [PERSON] в натурі не виділялася, вона продовжувала користуватися всією квартирою разом з іншими членами сім'ї. Її зять - [PERSON] 11.11.2012 року помер. Оскільки позивач знаходилася на утриманні спадкодавця більше одного року, тому вважає, що вона є його спадкоємцем. Інших спадкоємців не має. У звязку з цим, позивач просить встановити факт її знаходження на утриманні [PERSON], починаючи з червня 1992 року й до дня його смерті, яка настала 01 жовтня 1996 року; встановити факт прийняття нею- Салогубенковою Альпідою Михайлівною спадщини після смерті [PERSON], померлого 01 жовтня 1996 року; визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Колійна,18/2, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 01 жовтня 1996 року. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнали повністю. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть серія І-КИ № 106032 вбачається, що 01.10.1996 року помер [PERSON]. 11.11.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 481242. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.08.1995 року Державним підприємством по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізної дороги, квартира, яка розташована за адресою : м. Синельникове, вул.. Ульянових,18/2 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та членам сімї : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дане свідоцтво зареєстровано в Синельниківському МБТІ та записано у реєстрову книгу за № 96/158. З копії трудової книжки, виданої 03.05.1955 року на імя [PERSON], вбачається, що 14.07.1992 року остання була звільнена з посади за власним бажанням. Згідно довідки від 29.03.2017 року [PERSON] перебуває на обліку в Синельниківському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області і отримує пенсію за віком з 18.06.1992 року довічно. Згідно довідки Синельниківського МКП «ЖЕК-1» № 269 від 06.04.2017 року [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою : [INFO] (Ульянових) 18/2 з 16.07.1980 року по день смерті - 01.10.1996 року. На день його смерті проживали та були зареєстровані : [PERSON], зареєстрована з 17.03.1978 року по теперішній час; [PERSON] зареєстрована з 21.05.1992 року по 26.09.1997 року, з 02.02.1999 року по 19.03.2010 року, з 12.01.2017 року по теперішній час; [PERSON] зареєстрований з 21.05.1992 року по 26.09.1997 рік, з 02.02.1999 року по 26.09.1997 року, з 18.01.2017 року по теперішній час; [PERSON] зареєстрований з 20.04.1995 року по 26.09.1997 рік, з 02.02.1999 року по 05.03.2010 рік. З довідки Синельниківського МКП «ЖЕК-1» № 270 від 06.04.2017 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою : [INFO] (Ульянових) 18/2 з 16.07.1980 року по день смерті - 01.10.1996 року. Разом з ним проживала та вела спільне господарство [PERSON]. Відповідно довідки КП «Синельниківське МБТІ Дніпропетровської області» № 381 від 21.04.2017 року квартира за № 2, яка розташована за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Колійна, буд.18 зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.08.1995 року Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці. Зміна назви вулиці з «Ульянових» на «Колійна» відбулася згідно розпорядження Синельниківського міського голови від 16.02.2016 року за № 31-р. Згідно листа державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкова справа після померлого 01.10.1996 року [PERSON] не заведена. Пунктом 1 абз.43 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що якщо спадщина відкрилась у період чинності\~ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Згідно зі ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст..531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно положень ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщина заяву про відкриття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка дійсно знаходилася на утриманні спадкодавця [PERSON] більше одного року, тобто з червня 1992 року й до дня його смерті, яка настала 01 жовтня 1996 року, вона є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті, правомірно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, а саме 1/6 частини квартири. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю, як законно обґрунтовані, визнані відповідачами та підтверджені документально. На підставі ст.ст. 524, 531, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved