Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати накази Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 03.06.2014 року №26 «Про попередження щодо скорочення посади медичної сестри служби» та від 01.08.2014 року №53 «Про скорочення посади медичної сестри служби». Поновити її на роботі медичною сестрою, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.08.2014 року до дня поновлення на роботі, який на день висунення позову становить 779,76 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. При цьому посилається на те, що з 02 січня 2008 року вона працювала на посаді медичної сестри у Житомирській обласній комунальній спеціалізованій аварійно-рятувальній службі Житомирської обласної ради. 03.06.2014 року керівником служби видано наказ № 26 «Про попередження щодо скорочення посади медичної сестри служби, 01.08.2014 року видано наказ № 53 «Про скорочення посади медичної сестри служби», згідно якого посада медичної сестри скорочується з 03.08.2014 року. Позивач зазначала, що 04.08.2014 року їй видано трудову книжку із записом про звільнення з посади з 03.08.2014 року на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ. Крім того, позивач вказувала на те, що відповідач у порушення положень ст.49-2 КЗпП України не довів до відома державної служби зайнятості про наступне звільнення працівника. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді медичної сестри у Житомирській обласній комунальній спеціалізованій аварійно-рятувальній службі Житомирської обласної ради з 02 січня 2008 року. 03 червня 2014 року начальником служби [PERSON] видано наказ № 26 «Про попередження щодо скорочення посади медичної сестри служби», яким попереджено [PERSON] про скорочення з 03 серпня 2014 року посади медичної сестри. 01 серпня 2014 року начальником служби видано наказ № 53 «Про скорочення посади медичної сестри служби», відповідно до якого з 03 серпня 2014 року посада медичної сестри [PERSON] підлягає скороченню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. (ч. 2 ст. 47 КЗпП України). Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що підставою скорочення посади медсестри була відсутність фінансування на заробітну плату. Вищезазначені накази видані начальником служби в межах його компетенції. Власнику або уповноваженому ним органу належить право визначати чисельність працівників і штатний розпис, в який на свій розсуд вони можуть вносити будь-які зміни. Штатними розписами, затвердженими 04.08.2014 року, 05.01.2015 року та 22.09.2015 року, посада медичної сестри служби не передбачена. Стаття 49-2 КЗпП України регулює масове вивільнення працівників у випадках змін в організації виробництва і праці на підприємствах, установах, організаціях та не передбачає необхідності повідомлення державної служби зайнятості при звільнення пенсіонерів, яким є позивач. Крім того, накази № 26 «Про попередження щодо скорочення посади медичної сестри служби» від 03 червня 2014 року та № 53 «Про скорочення посади медичної сестри служби» від 01 серпня 2014 року не можуть вважатися наказами про звільнення, оскільки в них не міститься відповідного формулювання. В матеріалах справи відсутній наказ про звільнення позивача з роботи. Таким чином, відсутні підстави для визнання незаконними та скасування вищезазначених наказів, поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed