Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 2007 року між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було укладено шлюб зареєстрований у відділі реєстрації атів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що було видано свідоцтво про одруження 1-КИ № 092358 від 24.11.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24.11.2007 року зроблено запис № 314. Від цього шлюбу у них є спільна дитина [PERSON], яка народилася 16.12.2010 року. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину (своїх дітей). Наскільки їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень пo виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюбі після розлучення з нею не перебував, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Просить стягнути кошти на утримання (аліменти) дитини [PERSON] в розмірі 1032 грн. (прожитковий мінімум на дитину до 6 років до 31.11.2015 року) з відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Додала, що її зарплата складає 1360 грн., якої не вистачає на утримання їхньої доньки, проживає з батьками, вони не працюють. Зверталась за допомогою до батька дитини в 2014 році, та в 2015 році в травні після чого він надав по 300 грн. До дитини відповідач не приїздить. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не згоден сплачувати 1032 грн., так як не дозволяє фінансовий стан, він офіційно працює, його заробітна плата складає 2000 грн., тому згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини від заробітної плати. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками дитини: [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження серія 1-КИ №310723 актовий запис №24 від 28.12.2010 року (а.с.4). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. З довідки, що на а.с.5 матеріалів справи виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Синельниківського району №340 від 10.07.2015 року, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом з донькою [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. В матеріалах справи є довідка від 15.09.2015 р. видана Відокремленим структурним підрозділом «Синельниківська дистанція колії» ПЧ-6, з якої вбачається, що відповідач працює монтером колії та його сукупний дохід за період з квітня 2015 року по серпень 2015 року становить 14770,29 грн. (а.с.13). Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, а також ті обставини, що відповідач працює та має регулярний дохід про що свідчить надана відповідачем довідка з місця роботи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 13.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуюче вищевикладене, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановленою частково. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial