Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком № 65, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Центральна (колишня Леніна). В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок. У даному житловому будинку зареєстрована свекруха Позивача [PERSON]. Відповідач, [PERSON], з 04.10.2011 року та по теперішній час в даному будинку фактично не проживає. У звязку з тим, що в будинку Позивача зареєстрована Відповідач, яка фактично з 04 жовтня 2011 року у ньому не проживає, вона, як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Більше чотирьох років Відповідач у вказаному будинку не мешкає, її особистих речей в ньому не має, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану житлового будинку та прибудинкової території за весь час її реєстрації за вказаною адресою не приймала, Позивач самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Оскільки Відповідач фактично в будинку не проживає та, враховуючи те, що у Позивача з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку на думку Позивача вона вважається такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до Закону України ст.7 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідача права користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення та просила суд позов задовольнити (а.с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності не надавала, про дату та час розгляду справи неодноразово повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення з розписом про одержання\~судових повісток (а.с. 17, 22). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], на праві приватної власності належить житловий будинок №65, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт Новопокровка, вул. Центральна (колишня вул. Леніна), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії АЕР №668601 від 06.04.2002 року (а.с. 8). У даному житловому будинку зареєстрована свекруха позивача [PERSON]. Відповідач 04.10.2011 року та по теперішній час в даному будинку фактично не проживає, що підтверджується довідкою №516 виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 04 липня 2016 р. та актом-підтвердження від 02 липня 2016 року (а.с. 9, 10). У звязку з тим, що в будинку Позивача зареєстрована Відповідач, яка фактично з 04 жовтня 2011 року у ньому не проживає, вона, як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Більше чотирьох років Відповідач у вказаному будинку не мешкає, її особистих речей в ньому не має, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану житлового будинку та прибудинкової території за весь час її реєстрації за вказаною адресою не приймала, Позивач самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В частині 4 статті 156 Житлового кодексу України зазначено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 статті 64 ЖК України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Отже, у відповідності до ст. 156 ЖК України Відповідач не є членом сімї Позивача. Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового Кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки Відповідач фактично в будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та, враховуючи те, що у Позивача з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку вона вважається такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Отже, для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до Закону України ст.7 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/ перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved