Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно та на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з жовтня 2015 року не проживає з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Самостійно утримувати дитину не має змоги, оскільки перебуває в декретній відпустці. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що життя з відповідачем не склалося через зловживання ним спиртними напоями. З жовтня 2015 року разом не проживають. За цей період часу намагалися примиритися, але відповідач своєї поведінки не змінює. Допомоги в утриманні дитини не надає ні грошима, ні продуктами харчування, ні одягом. Розмір його заробітку їй невідомий. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Сторони з жовтня 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Наміру поновлювати спільне сімейне життя з відповідачем позивач не має. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відтак, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Від подружнього життя сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч.1 ст.184 СК України ). Згідно із ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2016 року встановлено в розмірі 1167 грн. Враховуючи відсутність будь-яких даних про розмір доходу відповідача, наявності у нього рухомого та нерухомого майна, а також те, що обов'язок утримувати дитину мають кожен із батьків, суд визначає розмір аліментів в сумі 700 грн. щомісяця. Частиною другою статті 84 СК України встановлено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, на відміну від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи відсутність доказів щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги. У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір з позовної вимоги про стягнення аліментів та на користь позивача сплачений нею судовий збір з позовної вимоги про розірвання шлюбу. На підставі наведеного та

Outcome: partial