Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, що продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до закінчення ним навчання, 30.06.2020 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.09.2001, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис - 217. Від спільного шлюбу вони мають сина, [PERSON], [INFO], який є студентом 1 курсу, 35-в групи денної форми навчання ННІ енергетики та компютерних технологій Харківського національного університету сільського господарства імені [PERSON]. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина, в звязку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на викладене у позовній заяві, крім того просила суд проводити розгляд справи без її участі, про що надала суду письмову заяву. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без його участі, про що надав суду письмову заяву. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Статтями\~1,\~2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 21.09.2001, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис - 217. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 01.07.1998 Токарівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №6. Згідно довідки №501 від 24.09.2018 [PERSON] є студентом є студентом 1 курсу, 35-в групи денної форми навчання ННІ енергетики та компютерних технологій Харківського національного університету сільського господарства імені [PERSON], дата вступу 01.09.2018, дата закінчення навчання 30.06.2020. [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується актом ОСББ «Аеліта-2» від 24.09.2018. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Отже, за приписами ч.3\~ст.199 СК України\~передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з нормами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідач всупереч на наведене ним у відзиві не надав належних доказів на підтвердження зазначеного. Крім того, як вказано в позовній заяві, відповідач працює у виробничому підрозділі «Основянська дистанція сигналізації та звязку» Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», а тому не позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Стаття 76 ЦПК України\~передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2\~ст. 78 цього ж Кодексу\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. \~Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved