Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Цей будинок належить їй на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 02 жовтня 2002 року. З відповідачем, [PERSON], позивач знаходилася у за реєстрованому шлюбі з 24 грудня 2004 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 170. Відповідач зареєстрований в житловому будинку позивача з 02 липня 2009 року,фактично шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинені між позивачем та [PERSON] у квітні 2009 року, так як після він виїхав з будинку до іншого, невідомого позивачу місця проживання, та з того часу в будинку позивача не проживає. Відповідач добровільно виселився і вивіз усе належне йому майно з будинку, тобто добровільно змінив місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення. На підставі заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27 лютого 2013 року шлюб між [PERSON] і відповідачем розірвано, позивач важає, що [PERSON] втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], так як фактично не проживає в ньому без поважних причин понад п'ять років. Просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. До початку судового засідання представник позивача надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчить опубліковане оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 78 ( 1571 ) від 09.10.2014, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24 грудня 2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 24 грудня 2004 року [PERSON] одружився з [PERSON], яка після одруження обрала прізвище [PERSON]. Відповідно заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2002 року власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 01.07.2014 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача з квітня 2009 року у будинку за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою квартального комітету № 13 від 28.05.2014 року У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позивачка є власником вищезазначеного житлового будинку, а реєстрація відповідача в ньому створює позивачці перешкоди у розпорядженні будинком, відповідач протягом більше одного року в будинку не проживає, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved