Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконвчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 27.02.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 43438,18 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що стягнута заборгованість не є безспірною. Позивач зазначає, що з неї за період з 01.01.2015 року по 30.11.2018 року здійснено утримання в сумі 12171,12 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2014 року, а виконавчий напис був виданий на стягнення заборгованості за період з 21.04.2006 року по 15.11.2016 року. Таким чином, за виконавчим написом стягнута заборгованість, яка раніше була стягнута за рішенням суду від 15.10.2014 р., що свідчить про подвійну відповідальність, в зв`язку з чим просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню вищезазначений виконавчий напис. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 жовтня 2014 року згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNH4KP31760181 від 21.04.2006 року в розмірі 41988,18 грн. в сумі 2265,17 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 13579,23 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором в сумі 2300 грн. та судовий збір 181,44 грн. Судом досліджено постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року згідно якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 490/5379/14-ц виданого 03.11.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 18 325,84 грн. Судом досліджено виконавчий напис від 27.02.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № DNH4KP31760181 від 21.04.2006 року в розмірі 41988,18 грн. Судом досліджено постанову Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2017 року згідно якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 631 виданого 27.02.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 43438,18 грн. Судом досліджено постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.08.2017 року згідно якої звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] за виконавчим написом № 631 виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 27.02.2017 року. Судом досліджено постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 10.12.2014 згідно якої звернуто стягнення на пенсію, заробітну плату та інші доходи боржника [PERSON] за виконавчим листом № 490/5379/14-ц виданим 03.11.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості 2265,17 грн., заборгованості по відсотках - 13579,23 грн., пеню - 2300 грн. та судовий збір в розмірі 181,44 грн. Судом досліджено довідку Миколаївської районної ради Миколаївської області від 13.02.2019 року згідно якої [PERSON] працює у Миколаївській районній раді Миколаївської області та з її заробітної плати проводиться утримання відповідно до постанова про звернення стягнення на доходи від 10.12.2014 року, виконавчого листа від 03.11.2014 року № 490/5379/14-ц виданого Центральним районним судом м. Миколаєва та постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2017 року № ВП 54346915 по напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 27.02.2017 року. Відповідно дост.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Як вбачається із наявного у матеріалах справи виконавчого напису, такий здійснено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Згідно до ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. В той же час, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). За положеннями ст.61Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, судом встановлено, що з відповідача вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 21.04.2006 року на підставі рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 жовтня 2014 року. За такого, суд приходить до висновку, що стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса не є безспірним, а тому слід визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Згідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved