Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29501525 від 4 травня 2016 року на квартиру 3 18 загальною площею 160,6 кв.м., житловою площею 91 кв.м., що знаходиться за адресою Рівненська область, м.Рівне, вул..Коновальця Є., буд.34, за ТзОВ «Кей-Колект» та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 14405402 про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 28 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] внесено запис про реєстрацію права власності на належну їй квартиру за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 4 липня 2007 року. Іпотекодержателем за договором іпотеки є АКІБ «УкрСиббанк». Жодних документів, які б свідчили про перехід права вимоги за договором іпотеки від АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» серед підстав виникнення права власності в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не зазначено. Письмових вимог про усунення порушень від іпотеко держателя чи від ТОВ «Кей-Колект» вона не отримувала та переконана, що ТОВ «Кей-Колект» не подавало державному реєстратору зазначених у п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень документів. Крім того, оцінка її квартири в порушення вимог ст.37 Закону України «Про іпотеку» не проводилася. Вважає, що приватним нотаріусом як державним реєстратором порушень законодавство, що призвело до протиправного позбавлення її права власності на житло. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю та з аналогічних підстав. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутності від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою представників позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 4 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 58196, за умовами якого іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 11178250000 від 4 липня 2007 року та договором страхування № 11178601000 від 4 липня 2007 року. Предметом іпотеки є належна [PERSON] на праві власності 5-кімнатна квартира загальною площею 160,6 кв.м., житловою площею 91 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 28 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 14405402 на квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу ) № 29501525 від 4 травня 2016 року, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформована станом на 4 жовтня 2016 року. Підставою виникнення права власності зазначено договір іпотеки № 58196 від 4 липня 2007 року. Правовідносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року в редакції на час вчинення спірних реєстраційних дій. Згідно із ч.1 ст.2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. За положеннями ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір ( угода ) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» передбачається, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання право іпотеко держателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ст.24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Іпотекодержатель зобовязаний письмово в пятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобовязанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Обовязок іпотеко держателя попередити іпотекодавця протягом пяти календарних днів про відступлення прав за цим договором іпотеки чи за кредитним договором передбачено і п.2.2.1 договору іпотеки, укладеного між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк». Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69641541 від 4 жовтня 2016 року не містить відомостей про відступлення прав за іпотечним договором № 58196 від 4 липня 2007 року, укладеного між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект». Згідно із ч.2 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до п.53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 ( в редакції на час вчинення спірної реєстраційної дії ), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у звязку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Згідно із п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються : копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотеко держателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна ( якщо іпотечним договором передбачено її видачу ). Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. В судовому засіданні представники позивача ствердили, що позичальником та іпотекодавцем [PERSON] не було отримано письмову вимогу про усунення порушень, що суперечить ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Ухвалою суду від 6 грудня 2016 року відповідача зобовязано надати суду копію реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект», однак вказані документи судом отримані не були. Враховуючи, що інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містить відомостей про перехід права вимоги за договором іпотеки до ТОВ «Кей-Колект», позивач заперечує факт отримання письмової вимоги про усунення порушень, а відповідач не скористався своїм правом подати докази на спростування доводів позивача та підтвердження правомірності винесеного ним рішення про державну реєстрацію права власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved