Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому зазначила, що 11.03.2010 року вона уклала шлюб з відповідачам. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя, спільне господарство, подружні і будь - які стосунки з відповідачем були припинені з 26.10.2015 року, оскільки дізналася про розпусні дії [PERSON] щодо їх спільної дитини і вигнала його. На підставі її заяви до правоохоронних органів, щодо розпусних дій відповідача по відношенню до їхньої малолітньої дитини було відкрито кримінальне провадження №10393. Вказує, що донька пройшла медичне обстеження і, за направленням лікаря - лікування від венеричних захворювань. Вважає, що саме [PERSON] заразив їх спільну дитину цими хворобами, оскільки у неї їх не було. На підставі звернення до Уповноваженого Президента України з прав дитини, [PERSON] пройшла психологічну діагностику і проходить психологічну реабілітацію. Вважає, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав, оскільки застосував до малолітньої дитини фізичні та психологічні насильства включаючи сексуальні зловживання та залякування. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON], [INFO]. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що там було не тільки розбещеність там було і насильство. Його не можна підпускати до дитини. За півтора роки відповідач не цікавився станом здоров'я дитини, нічого дитині не купував та не передавав, навіть іграшки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач за півтора роки жодного разу не надавав допомоги, не турбується, не доглядає за станом здоров'я, не надавав матеріальну допомогу, тому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що по кримінальній справі не має ніякого рішення, його ніхто не викликав, а тому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Коли проживали разом він читав дитині казки, вирізали з паперу разом, вчили літери, цифри, співали. З нами разом жила теща та наркозалежна донька дружини від першого шлюбу. Коли дружина його вигнала, всі його документи не повернула, а без них його на роботу не брали, тому не передавав ніяких речей. З листопада 2015 року не спілкувався з донькою, оскільки колишня дружина і всі проти нього. Розбещень не було, коли виявили хворобу з ними проживала донька дружини від першого шлюбу, яка вела аморальний спосіб життя. Те, що розповідає донька заучений текст, психолог підказувала, що казати. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав письмовий висновок та заяву про розгляд справи в його відсутності. В судовому засіданні було заслухано дитину [PERSON], яка пояснила, що батька бачила давно, не поздоровляв і не приїзджав, ніколи не купував, мама тільки. Батько кривдив коли мами дома не було або коли на кухні була, папа с мамою сварились, сперичалися. Ні цукерок, ні шкарпеток, ні кофтинки ніякої. Весь час, кожен день, мамі казала і це продовжувалось, він казав не казати, а вона розказувала все мамі. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року, яке набрало законної сили 02.08.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме з 08.07.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття, в саме до 15.10.2028 р. та додаткові у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч гривень 00 копійок). 10.01.2017р. рішенням Апеляційного суду міста Києва змінено, стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі гривень 00 копійок), щомісячно, починаючи з 08.07.2016 року, і до повноліття дитини, до 15.10.2028 року, в частині стягнення додаткових витрат скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В решті рішення залишено без змін. Згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 30 жовтня 2015 року №53/16-10393 слідчим СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві [PERSON] повідомлено про те, що її заява про вчинене кримінальне правопорушення яка надійшла до СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві 30 жовтня 2015 року розглянута, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.156 КК України, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015100010010393 від 30.10.2015 року. Згідно направлення від 28.10.2015 року [PERSON] була направлена на обстеження. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №16920 та виписки із медичної картки стаціонарного хворого 2288, [PERSON] с 27.11.2015 року по 01.12.2015 року перебувала у стаціонарі з діагнозом ГРВІ та обстеження на ЗПСШ. Згідно відповіді ГУ НП в Житомирській області Коростишівського відділу Брусилівського відділення від 27.02.2017 року №726/214-2017, СВ Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12015100010010393 від 30.10.2015 за ч.2 ст.156 КК України за фактом того, що в період часу с 01.01.2015 року по 01.03.2015 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO] розбещував доньку [PERSON], [INFO]. На даний час рішення по кримінальному провадженню не прийнято, проводяться слідчі (розшукові) дії. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.171 СК України, суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не бере до уваги Висновок психологічного обстеження та Висновок Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки, він носить для суду рекомендаційний характер і оцінюється нарівні з іншими доказами. Жодних відомостей про таку поведінку відповідача, яка негативно впливала б на дитину, або інші обставини, які б свідчили про те, що наявність батьківських прав у відповідача дійсно суперечить інтересам дитини та зумовлювали б застосування такої виключної міри як позбавлення відповідача батьківських прав, позивачем не надано та судом не встановлено, вирок суду, яким відповідача засуджено за вчинення умисного злочину щодо дитини відсутній, розслідування ведеться за фактом, підозра не пред'явлена. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Практика Європейського суду з прав людини, як в силу ч. 1ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). На підставі вище викладеного, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який може унеможливити в подальшому відновлення відносин батька та дитини, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed