Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно. Як доказ заявлених вимог вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться в [ADDRESS]. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], як на частку спільної сумісної власності та 1/2 частку вищевказаного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Згідно поданих заяв просять проводи розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], від 26.09.2002 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 05.11.1967 року Звірівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 13, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.11.1967 року (а.с. 7). За час спільного проживання вони побудували житловий будинок (рік побудови 1970), що знаходиться в [ADDRESS]. Зазначена обставина стверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 1991-1995 роки, будівельним паспортом на забудову земельної ділянки (а.с. 8, 10-12). Враховуючи те, що відповідно до ст.22 КпШС України, який діяв на момент виниклих правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, і їх частки є рівними (ст. 28 цього Кодексу), аналогічні норми містяться в статтях 60 70 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 370 ЦК України, позивач [PERSON] має право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], як на частку у спільній сумісній власності подружжя. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], ввійшла 1/2 частина будинковолодіння, що знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно до змісту ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР позивач у справі, [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що також підтверджується довідкою Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 363 від 21.07.2015 року (а.с. 9). Разом з тим, з вищевказаної довідки вбачається, що спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] є діти [PERSON] та [PERSON], які вступили у фактичне володіння спадковим майном. Крім того, як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1087/01-16 від 08.09.2015 року після смерті [PERSON], який помер [INFO] заведена спадкова справа № 265 за 2005 рік. 19.09.2005 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця [PERSON], діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] Того ж дня на ім'я дружини спадкодавця [PERSON] та дітей [PERSON], [PERSON] були видані свідоцтва на 1/3 частку кожному на право на земельну частку (пай) та право на майновий пай. Інших спадкоємців не встановлено. В силу ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. За таких обставин вимоги позивача в частині визнання права власності на нерухоме майно впорядку спадкування підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS], як на частку в спільному сумісному майні подружжя та на 1/6 частину вказаного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: partial