Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути заборгованість по виплаті орендної плати. Позовна заява мотивована тим, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.08.2019 року № 2-1692 виданого позивачу державним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Тиховською В.В. після смерті чоловіка [PERSON] позивач є власником земельної ділянки площею 3,9948 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Севрюківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області кадастровий № 6822788400:03:011:0007. Дана земельна ділянка належала чоловіку позивача [PERSON] , який помер [INFO] . 06.05.2015 року між [PERSON] та ТОВ «СК «Промінь» був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки і 25.08.2015 року на підставі зазначеного договору оренди Реєстраційною службою Городецького районного управління юстиції за Відповідачем було зареєстровано право оренди згаданої земельної ділянки. Таким чином, з набуттям права власності на вищезазначену земельну ділянку до позивача перейшли усі права та обов`язки [PERSON] щодо неї, в тому числі за вищезазначеним договором її оренди. Пунктами 7; 8; 9; 10; 13; 38 вищезазначеного договору оренди землі від 06.05.2015 року передбачено, що він укладений строком на 10 років з моменту державної реєстрації права оренди. Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земель, відповідно до положень чинного законодавства. Орендна плата вноситься щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки. У разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка несплаченої суми за кожен день прострочення. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни його умов або розірвання. За життя, [PERSON] не встиг отримати оренду плату по зазначеному договорі оренди за 2018 рік. З серпня 2019 року позивач неодноразово повідомляла представника відповідача, а саме [PERSON] щодо спадкування нею зазначеної земельної ділянки після смерті [PERSON] , просила виплати мені орендну плату по вищезазначеному договорі її оренди за 2018 2019 роки, надала йому вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину. 13.01.2020 року позивач надіслала на адресу відповідача письмове повідомленням про належність їй зазначеної земельної ділянки та вимогу про виплату орендної плати за оренду земельної ділянки у грошовій формі шляхом перерахування грошових коштів поштовим переказом за місцем проживання позивача . Дане повідомлення було отримано відповідачем 16.01.2020 року. Таким чином, позивач виконала покладений на неї ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та ст. 148 1 ЗК України обов`язок щодо повідомлення орендаря про зміну власника земельної ділянки. Однак, не зважаючи на звернення із позов до суду про розірвання договору оренди та стягнення невиплаченої орендної плати, в супереч вимогам закону та умовам договору оренди Відповідач не виконав умови останнього та не виплатив орендну плати позивачу за 2018, 2019 та 2020 роки, що свідчить про систематичність невиконання умов договору. По сьогоднішні день орендна плата їй виплачена. З огляду на викладене, зважаючи на те, що Відповідач не виплатив позивачу оренду плату за вищезазначеними договорами оренди землі за три роки (2018 - 2020 роки) у встановлений договором строк, після отримання повідомлення про зміну власника земельної ділянки та звернення із позовом до суду, тобто відповідач допустив систематичне порушення умов договору такий договір оренди підлягає розірванню із стягненням з відповідача на користь позивача невиплаченої орендної плати. Просить суд розірвати договір оренди землі укладений 06.05.2015 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «СК Промінь» відносно земельної ділянки площею 3,9948 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Севрюківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, кадастровий № 6822788400:03:011:0007 та стягнути із ТОВ «СК «Промінь» на мою її 15\~022,53 грн. невиплаченої орендної плати за оренду зазначеної земельної ділянки за 2018 2020 роки. Представник відповідача надала відзив на позовну заяву, вказуючи що орендна плата в 2018-2019 році не виплачена в зв`язку з тим, що їм було невідомо про наявність спадкоємця. Про те, що позивач є спадкоємцем їм стало відомо в січні 2020 року, після отримання заяви [PERSON] . Заборгованість з орендної плати була виплачена в січні 2021р. Також орендна плата за 2020 рік була виплачена в грудні 2020 року, однак відомості про виплату датовані також січнем 2021 року. Вважають, що ними не порушувались умови виплати орендної плати, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги в частині розірвання договору оренди підтримав з підстав зазначеними в позові. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі не підтримав, оскільки на даний час відповідач виплатив в повному обсязі заборгованість за орендну плату. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, вказавши на відсутність систематичної несплати орендної плати як підстави позову. Заслухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши зібрані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про наявність підстав частково задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2019 року № 2-1692 виданого позивачу державним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Тиховською В. В. після смерті чоловіка [PERSON] позивач є власником земельної ділянки площею 3,9948 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Севрюківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області кадастровий № 6822788400:03:011:0007. 06.05.2015 року між [PERSON] та ТОВ «СК «Промінь» був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки і 25.08.2015 року на підставі зазначеного договору оренди Реєстраційною службою Городецького районного управління юстиції за Відповідачем було зареєстровано право оренди згаданої земельної ділянки. Таким чином, з набуттям права власності на вищезазначену земельну ділянку до позивача перейшли усі права та обов`язки [PERSON] щодо земельної ділянки, в тому числі за вищезазначеним договором її оренди. За життя, [PERSON] не встиг отримати оренду плату по зазначеному договорі оренди за 2018 рік. 13.01.2020 року позивач надіслала на адресу відповідача письмове повідомленням про належність їй зазначеної земельної ділянки та вимогу про виплату орендної плати за оренду земельної ділянки у грошовій формі шляхом перерахування грошових коштів поштовим переказом за місцем проживання позивача . Дане повідомлення було отримано відповідачем 16.01.2020 року. Таким чином, позивач виконала покладений на неї ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та ст. 148 1 ЗК України обов`язок щодо повідомлення орендаря про зміну власника земельної ділянки. Відповідно статті 1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями24і25цьогоЗаконута умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141\~ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13,15,21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Пунктами 7- 10; 13; 38 вищезазначеного договору оренди землі від 06.05.2015 року передбачено, що він укладений строком на 10 років з моменту державної реєстрації права оренди. Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земель, відповідно до положень чинного законодавства. Орендна плата вноситься щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки. У разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка несплаченої суми за кожен день прострочення. Як вбачається копії платіжних відомостей від 21.02.2021р. виплати орендної плати за 2018-2019 роки, виплати орендної плати за 2020 рік, виплата орендної плати була здійснена 21.01.2021 року. Тобто, в порушення вимог п.10 Договору оренди, виплата орендної плати позивачці за 2018-2020 роки здійснювалася не у строки виплати орендної плати до 31 грудня поточного року, а лише в січні 2021 року. Твердження представника відповідача про те, що вони сплатили заборгованість за орендну плату за користування земельною ділянкою в грудні 2020 року не підтверджуються належними і допустими доказами і спростовуються платіжними відомостями від 21.01.2021р. Також, суд вважає, що є необґрунтованими твердження представника відповідача що виплата заборгованості за 2018-2019 роки мала бути здійснена в грудні 2020 року, оскільки інше договором не встановлено, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивач звернулась до відповідача з вимогою про виплату їй заборгованості по орендній платі за 2018-2019 рік в січні 2020 року, в договорі про оренду земельної ділянки від 06.05.2015 року не визначено строку виконання вимого про стягнення заборгованості, а отже до даних правовідносин мають застосовуватись норми ЦК України, зокрема ст. 530 цього кодексу, тобто відповідач ТОВ «Промінь» мало виплатити позивачу зазначену заборгованість протягом семи днів з моменту пред`явлення вимоги в січні 2020 року, що відповідачем не було зроблено. При цьому суд враховує, що навіть зважаючи на позицію відповідача, що вони мали намір виплатити заборгованість по орендній платі позивачу до 31 грудня 2020 року, сума заборгованості за 2018-2019 роки була виплачена в січні 2021 року, що також свідчить про порушення сплати орендної плати. Що стосується посилання представника відповідача, що позивачу надсилалась орендна плата поштовим переказом, від якого вона відмовилась, суд вважає, що вони не підтверджуються належним і допустимим доказом, оскільки квитанція від 20.12.20 (а.с.50) не може свідчити про перерахунок коштів саме [PERSON] , так як вона не містить ідентифікуючих даних кому направлявся грошовий переказ, а тому є недопустимим доказом. Таким чином, судом встановлено факт систематичного порушення договору оренди землі щодо сплати орендної плати, що є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також судом встановлено факт її систематичної несплати, а саме 2018-2020 року, що відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», пункту д) частини першої статті 141 ЗК України,статті 651\~ЦК України та умов договору є правовою підставою для розірвання цього договору. Таким чином, виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне невиконання якої є підставою для його розірвання. Зазначені висновки суду, узгоджуються із правовою позицію, викладеною у постановах Верховного Суду України: від 12 грудня 2012 року №6-146цс12, від 28 вересня 2016 року №6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року №6-1449цс17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю в січні 2021 р., не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки судом встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. На підстав викладеного суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за орендну плату, то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки на день розгляду справи відповідачем позивачу виплачена вся сума заборгованості.

Outcome: partial