Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зняття обтяження з нерухомого майна, яке внесено в Єдиний реєстр заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна за № 6494083 і за № 213394, внесеного до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на невизначене майно, і квартиру [ADDRESS] , яке було накладено на все належне майно [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.04.2019р. в порядку спадкування за законом, після смерті її вітчима [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала квартиру [ADDRESS] . При оформленні спадщини встановила, що на зазначену квартиру 30.01.2008р. зареєстровано обтяження, де власником квартири вказано її маму [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті не успадковувала цієї квартири, і тому, наявність такого обтяження порушує її права як власника, за захистом яких звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.06.2019р. відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Відзиву на позовну заяву відповідач не скерував. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 08.07.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Повноважний представник останньої скерував до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2019р. (а.с.7), після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивач успадкувала квартиру [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6), відносно вказаного майна, власником якого була мама позивача [PERSON] , 30.01.2008р. Жмеринською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження № 6494083, підставою якого став лист б/н від 01.07.1986р. ОРС ПОД-3 м. Жмеринки Вінницької області. Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст. 319 ЦК України. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому,\~відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, згідно ч. 2 ст. 393 ЦК України, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав), відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015р. в редакції Постанови КМУ № 553 від 23.08.2016р., державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених\~статтею 27\~Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Одним з таких документів, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 26 цього Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом «а»\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У справі яка розглядається судом встановлено, що на підставі листа від 01.07.1986р. відносно майна [PERSON] зареєстровано обтяження, яке поширюється на успадковану позивачем квартиру, хоча позивач не успадковувала цієї квартири після смерті [PERSON] . Оскільки наявність зареєстрованого обтяження, яке реєструвалась відносно майна [PERSON] продовжує зберігати чинність, створюючи тим самим перешкоди для позивача у користуванні та розпорядженні належним їм майном, позов належить визнати обґрунтованим та задовольнити. Вказане узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 393 ЦК України, адже правовим актом, який порушує права власників є рішення про державну реєстрацію обтяження № 6494083, а відновленням становища, яке існувало до видання цього акта є припинення обтяження і скасування запису про нього. На підставі наведеного та

Outcome: approved