Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказала наступне. [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач життям дитини не цікавиться, не забезпечує їй належні умови виховання та розвитку. Позивач самостійно утримує дитину, забезпечуючи її всім необхідним. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, в подальшому подала до суду заяву про те, що позов визнає, просить розгляд справи провести без його участі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Коростишівської РДА в судовому засіданні позов підтримала та просила суд їх задовольнити. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 2113 від 11.07.2017 року (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження його батьками записаний [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитина, не відвідує його, не створює умов для його духовного та фізичного розвитку, не піклується та не утримує належним чином, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Коростишівської районної державної адміністрації, згідно якого відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, встановленими законодавством. Вказані обставини свідчать про небажання відповідача виконувати батьківські обов'язки по відношенню до сина, а тому суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином суд приходить до висновку, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, а тому його слід позбавити батьківських прав. Вирішити питання про стягнення судових витрат у відповідності до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved